ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 19, פרוטוקול מספר 9, 2013-05-06 12:15

חיים כץ: צהריים טובים.

חיים כץ: עברנו כבר לצהריים, אבל עדיין כ"ו באייר, 6 במאי 2013.

חיים כץ: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות בנושא עלייה בהיקף הפניות של חיילים בשירות חובה לסיוע בשל מצוקה כלכלית.

חיים כץ: הישיבה הזאת התכנסה לאור פנייה של "בית חם לכל חייל" שמלאים בהצעות.

חיים כץ: זאת ישיבה שאני לא יודע מה יהיה בסופה, אבל ברור לי שאם נקבל הרבה אינפורמציות אז גם נוכל אחר כך לעזור.

חיים כץ: הייתי רוצה לשמוע את הנציגים.

חיים כץ: בבקשה, גברתי.

חיים כץ: תני לנו סקירה מה מציק לך.

<שפרה שחר: שמי שפרה, ואני מנהלת ומייסדת עמותת "בית חם לכל חייל".

<שפרה שחר: אנחנו קיימים כבר ארבע שנים וחצי.

<שפרה שחר: בתחילת הדרך סייענו בעיקר לחיילים בודדים.

<שפרה שחר: מהר מאוד זיהינו שהמצוקה הגדולה לפעמים נמצאת דווקא אצל אלה שאינם "בודדים", לפי ההגדרה הצה"לית.

<שפרה שחר: בשנים שאנחנו פועלים אנחנו גם מזהים החמרה.

<שפרה שחר: קודם כול אני מבקשת להודות לך על כך שבהתראה כל כך קצרה זימנת את הדיון החשוב הזה.

<שפרה שחר: זה לא מובן מאליו.

<שפרה שחר: קשה למצוא אנשים שרוצים לעסוק בנושא הקריטי הזה, במיוחד שאנחנו נמצאים ערב סגירת התקציב וחוק ההסדרים ובתקופה שבוקר-צהריים וערב אנחנו שומעים סיסמאות כמו "שוויון בנטל".

<שפרה שחר: הטענה שלנו היא לדאוג קודם כול לאה שנושאים בנטל שהם מיעוט במדינה שלנו, ותכף נדבר גם על הנתונים האלה.

<שפרה שחר: בואו נדאג לאלה שנושאים בנטל, שסוחבים את האלונקה של המדינה הזאת על גבם.

אילן גילאון: זה עושה שכל.

אילן גילאון: במקום להשקיע מיליארד שקל באנשים שלא רוצים לשרת אולי כדאי לתת לאלה שרוצים.

<שפרה שחר: בדיוק.

<שפרה שחר: איך לא עלו על זה קודם?

<שפרה שחר: אז אני רוצה לומר בצניעות המתבקשת שבאתי לייצג היום ציבור רחב מאוד, ציבור של חיילים משרתים, ציבור של חיילים שהשתחררו ועדיין נושאים את הגיבנת הזאת של החובות שהם צברו במהלך שירותם הצבאי; ובני משפחותיהם – באמת אי אפשר לתאר את מספר הפניות של ההורים של חיילים.

<שפרה שחר: אנחנו מקבלים מהם טלפונים, מכתבים, מיילים.

<שפרה שחר: לפחות אחת מהם מבקשת לדבר היום, ואני מקווה שהפורום הנכבד הזה יאזין לה כי היא מייצגת אלפי אימהות שנמצאות במצוקה הזאת.

<שפרה שחר: לחיילים אין ועד עובדים, והם גם לא יכולים לצאת לשביתה.

<שפרה שחר: אני שומעת שסגן שר הביטחון מטייל בין ועד אחד לאחר של התעשיות הצבאיות.

<שפרה שחר: אבל חיילים לא מעניינים אף אחד.

<שפרה שחר: לעומת זאת הם הסקטור היחיד שבלעדיו אין לנו קיום כאן.

<שפרה שחר: עם כל הכבוד לנמל אשדוד – ישבתו, נוכל להתקיים.

<שפרה שחר: יהיה לא נוח, יהיה מציק, אבל נוכל להתקיים.

<שפרה שחר: בלי חיילי צה"ל שיושבים ברגע זה במוצב הר-דוב - -

חיים כץ: עד עכשיו לא אמרת כלום.

חיים כץ: אני אומר לך כאבא לשלושה בנים קצינים – עד עכשיו לא אמרת כלום.

<שפרה שחר: נכון.

חיים כץ: חוץ מלדבר מסביב לא אמרת שום דבר.

<שפרה שחר: אז בוא ניגש לעובדות, כבוד יושב-ראש הוועדה.

<שפרה שחר: אני משתוממת לראות שלמרבה התדהמה דווקא הסקטור הזה מקופח ביותר, ובוא נתחיל לדבר על העניינים עצמם.

<שפרה שחר: צה"ל לא טרח לעדכן את שכר החיילים כמעט 12 שנה.

<שפרה שחר: אנשים שטובים ממני בכלכלה ובחישובים בדקו ששכר החיילים היום שווה ריאלית בערך שליש ממה שהיה שווה בשנות ה-70, למשל.

חיים כץ: מה משכורת של חייל סדיר?

<שפרה שחר: 352.20 שקלים.

חיים כץ: אין הבדל בין לוחם לבין טוראי?

<שפרה שחר: לא, זה שכר בסיס.

<שפרה שחר: לוחם אחרי ארבעה חודשי טירונות מקבל כפול – 700 שקל; חייל עורפי מקבל כך, וסמל מקבל 1.8 שקלים תוספת.

<שפרה שחר: תומך לחימה מקבל 500-450 – יש כל מיני הגדרות לתומך לחימה.

<שפרה שחר: אני לא בקיאה בפרטים, אבל אלה סדרי הגודל.

<שפרה שחר: ריאלית זה נשחק עוד יותר, ואנשים יותר מוכשרים וחכמים ממני בדקו, וזה שווה היום בערך שליש ממה שמשכורת צבאית הייתה שווה בשנות ה-70.

<שפרה שחר: אנחנו כבר לא בימי הפלמ"ח שאז גדודי הנח"ל היו לגמרי מתוקצבים על-ידי הקיבוצים שאירחו אותם ונתנו להם מזון וביגוד.

אילן גילאון: היו נותנים להם המון.

<שפרה שחר: היום כל המעטפת הזאת נופלת על גב ההורים.

<שפרה שחר: אנחנו נמצאים היום במצב שהחיילים ששורדים ומחזיקים מעמד אלה חיילים שמתוקצבים על-ידי הוריהם.

<שפרה שחר: אני הוזמנתי לישיבה אצל רמ"ח אחרי שדפקתי הרבה מאוד זמן על דלתות ולא פתחו לי.

<שפרה שחר: אחרי שהייתה מהומה תקשורתית בעקבות כתבה בערוץ 2 הזמינו אותי.

<שפרה שחר: רמ"ח פרט הקודם אלוף במיל' צחי אנגל הראה לי מצגת על מחקר שאכ"א יחד עם מועדות "יותר" עשו, והם הראו שצה"ל יודע שהוא גורם במודע לכל חייל להיות בגירעון כספי של כ-1,200 שקל בממוצע בחודש.

<שפרה שחר: כיוון שצה"ל לא ידע מה לעשות עם הדוח הזה הוא גנז אותו.

חיים כץ: לפי מה שאת אומרת, ללוחם יש הוצאות של 2,600 שקל בחודש.

<שפרה שחר: יכול להיות.

חיים כץ: זה מה שאת אומרת, לא "יכול להיות".

<שפרה שחר: אני אמא לשני לוחמים שסיימו שירות סדיר, אבל לא מזמן, ואני זוכרת כמה פעמים הייתי צריכה לקנות אחת לחצי שנה לבן הקטן שלי שהיה בסיירת ואחר כך מפקד בגדודים הרגילים, נעלי ספורט.

<שפרה שחר: אני זוכרת שהייתי זורקת נעלי ספורט עם חורים, מה שאף פעם לא קורה באזרחות.

<שפרה שחר: אף אחד לא קנה לו את זה, אני הייתי צריכה לקנות לו את זה.

חיים כץ: אבל את מדברת על מספרים הזויים.

<שפרה שחר: אני מדברת על נתוני אכ"א.

<שפרה שחר: את המספרים האלה קיבלתי מרמ"ח פרט ורשמתי אותם.

<שפרה שחר: הוא הראה לי מצגות, ואפשר לבדוק את זה.

<שפרה שחר: אם תרצי כשאני ארד לפרטים - -

חיים כץ: זה מה שאני רוצה, שתרדי לפרטים.

חיים כץ: את מספרת לי סיפורים?

<שפרה שחר: בבקשה, ברשותך, אני לא מספרת לך סיפורים.

<שפרה שחר: להורים יש המון הוצאות על החיילים שלהם.

<שפרה שחר: המצב של החיילים העורפיים הוא יותר קשה כי הם הרבה יותר בבית, הרבה יותר באזרחות, והם צריכים לאכול, לשתות - -

חיים כץ: אם אנחנו יכולים לסדר להם גם בילויים.

<שפרה שחר: לא, לא.

<שפרה שחר: אבל כסף כיס קצת לבילויים לחייל שהוא לוחם - -

אילן גילאון: המשכורת היא קטנה, חיים.

אילן גילאון: ואני אומר לך בתור אבא לילדים שאני עבדתי בריקושט.

אילן גילאון: שם קניתי הכול.

חיים כץ: גם אני.

<שפרה שחר: אבל אני לא חושבת שזה בסדר.

<שפרה שחר: יבואו ויגידו גם שזה צבא העם.

<שפרה שחר: ואנחנו כבר יודעים שזה כבר מזמן לא צבא העם.

<שפרה שחר: לפי נתוני רח"ט תומכ"א תת-אלוף גדי אגמון שהתפרסמו לא מזמן - -

חיים כץ: אוקיי, הבנתי אותך.

<אמנון לורך: יש לי כל הנתונים המספריים.

חיים כץ: בסדר גמור, אז אתה תוכל להגיב אחר כך.

איציק שמולי: אדוני היושב ראש, אני רק רוצה לשאול שאלת הבהרה: לאחרונה פורסם ששכר החיילים יעלה - -

חיים כץ: תכף נראה את זה.

<שפרה שחר: 74 שקלים לחודש.

חיים כץ: גברת, תירגעי.

חיים כץ: כן, גברתי.

חיים כץ: שמעת מה היא אמרה.

חיים כץ: אני לא נכנס למספרים, אבל בואי נראה מתי השכר עודכן?

חיים כץ: האם מתכוננים לעדכן?

חיים כץ: האם זה הולך לפי האינפלציה?

חיים כץ: האם זה צמוד למדד?

חיים כץ: ספרי לנו קצת על כל מה שקורה.

<חיה אדלר: שמי חיה, אני ראש ענף ת"ש במחלקת פרט באכ"א.

<חיה אדלר: אני אתייחס לכמה דברים שהגברת שפרה ציינה.

<חיה אדלר: לגבי הפניות- -

חיים כץ: עזבי מה שהיא ציינה.

חיים כץ: תני לנו תמונת מצב קיימת של החיילים.

<חיה אדלר: אני אתחיל משכר חובה.

<חיה אדלר: הרמטכ"ל בתיאום עם שר הביטחון המליצו על עדכון השכר ועל הצמדתו למדד בינואר 2014 כשבמקביל מתנהלת עבודת מטה על עדכון דמי הקיום שזה מודל אחר.

חיים כץ: זאת אומרת מ-2014 הופכת להיות הצמדה קבועה?

<אמנון לורך: לא, זה בפקודת מטה - -

חיים כץ: סלח לי, אדוני, אתה לא בשכונה.

<חיה אדלר: יוצמד מינואר 2014 - -

חיים כץ: כל שנה?

<חיה אדלר: למיטב הבנתי.

<חיה אדלר: את זה אני צריכה לבדוק.

<חיה אדלר: אני לא יודעת.

חיים כץ: חד פעמי?

<חיה אדלר: אני מתארת לעצמי שלא, כשבמקביל יש עבודת מטה על דמי הקיום.

חיים כץ: יוצמד לאיזה בסיס?

חיים כץ: ב-2014 לאיזה בסיס הוא יוצמד?

<חיה אדלר: למדד.

חיים כץ: למדד, בסדר.

חיים כץ: לאיזה מדד?

<חיה אדלר: מאז העדכון האחרון ב-2002 21%.

אורלי לוי אבקסיס: לא שמעתי.

<אמנון לורך: 2002.

חיים כץ: זה יוצמד למדד 2002?

<חיה אדלר: אני לא יודעת להגיד לך בוודאות.

חיים כץ: אז מה, שולחים מישהי שלא יודעת?

אורלי לוי אבקסיס: זה נוח.

<חיה אדלר: ממש לא.

<חיה אדלר: אנחנו קיבלנו זימון שמדבר על סיוע כלכלי ועל עולם הסיוע ותנאי השירות של חיילים.

חיים כץ: אנחנו באנו ללמוד על המשכורות של החיילים.

חיים כץ: את מספרת לנו שמשכורת של חיילים תעודכן בינואר 2014 – על איזה בסיס?

<חיה אדלר: אז אני אומרת שאני אוכל לבדוק את זה.

<חיה אדלר: אני זומנתי לכאן עם רשימת שאלות שמתייחסת לסיוע כלכלי, ולכן לגבי שכר החובה – זה המידע שאני יכולה למסור כרגע.

<חיה אדלר: אני יכולה לבדוק ולחזור עם תשובות הרבה יותר מפורטות מבחינת אחוזים ומנגנון המדד.

<חיה אדלר: השאלות שנשאלנו והכנו תשובות עליהן קשורות לגמרי לעולם הסיוע הכלכלי ששפרה גם פתחה בו.

אורלי לוי אבקסיס: זה פועל יוצא של זה.

<חיה אדלר: נכון, זה משלים את זה.

<חיה אדלר: לכן יש גם עבודה על זה, ולכן יוצמדו המשכורות.

<חיה אדלר: אני לא יודעת לדייק כרגע באחוזים.

חיים כץ: ברגע שאת אומרת שהם יוצמדו, ואת לא יודעת לְמה - -

<חיה אדלר: למדד.

חיים כץ: איזה מדד?

חיים כץ: כל שנה הם יוצמדו?

חיים כץ: פעם אחת בחיים?

חיים כץ: מה זה "יוצמדו למדד"?

חיים כץ: את באה וזורקת משפט באוויר שאין לו לא ידיים ולא רגליים, לא מבינה בזה כנראה.

<חיה אדלר: אני אגיד לך בכנות – אני ראש ענף תנאי שירות.

<חיה אדלר: זומנו עם רשימת שאלות לגבי סיוע כלכלי ועלייה בפניות.

<חיה אדלר: האלמנט של שכר הוא משלים, הוא חלק מזה – זה נכון.

<חיה אדלר: אבל אני לא רוצה להגיד דברים שאני לא בקיאה בהם.

<חיה אדלר: אני יכולה לבדוק אותם ולחזור.

<חיה אדלר: זה לא יהיה רציני מצדי להגיד עכשיו באיזה אחוז ולאיזה מדד בדיוק ואם זה כל שנה.

<חיה אדלר: קיבלנו רשימת שאלות רצינית דרך משרד הביטחון, הכנו את כל הנתונים – השכר הוא חלק מזה.

<חיה אדלר: זה לא יהיה רציני מצדי להגיד לך פרטי פרטים סתם.

<חיה אדלר: יש לי רשימה שלמה וזימון רשמי עם כל מה שביקשו מאתנו להכין.

<שפרה שחר: אדוני היושב-ראש, אני יכולה לשאול שאלה?

חיים כץ: לא.

חיים כץ: אז מה נעשה עכשיו?

חיים כץ: את היחידה שהצבא שלח?

<חיה אדלר: כן.

חיים כץ: שלא יודע לתת לנו תשובות?

<חיה אדלר: כבוד היושב-ראש, יש לי פה רשימה שלמה של שאלות שהתבקשנו להכין.

<חיה אדלר: השכר הוא לא חלק - -

חיים כץ: אני לא יודע מי העביר לך את השאלות.

<וילמה מאור: השכר הוא חלק מהשאלה.

<וילמה מאור: איך את יכולה להגיד שלא?

חיים כץ: קודם כול מתחילים בשכר, ממה הוא נגזר, איך הוא יעודכן, מה נעשה אתו.

חיים כץ: נדבר על מחיר גרביים בלי משכורת?

<אמנון לורך: יש לי נתונים.

חיים כץ: נעשה עשר דקות הפסקה, תתחילי לבדוק.

<חיה אדלר: אין לי בעיה לבדוק.

<חיה אדלר: אני מעדיפה לא לתת - - -

חיים כץ: אנחנו נעשה עשר דקות הפסקה.

חיים כץ: תבדקי.

<אמנון לורך: אני יכול לתת לך את כל הנתונים.

חיים כץ: אתה יודע למתי הוא יעודכן?

<אמנון לורך: חבל על הזמן אני יודע.

<אמנון לורך: שמי אמנון לורך, ואני עתרתי לבג"ץ בעניין הזה.

חיים כץ: מה התפקיד שלך בכוח?

<אמנון לורך: אבא של סמל אמיר לורך.

<אמנון לורך: הסתבר לי שהילדים שלי קיבלו 352.20 שקלים במשך תשע שנים.

<אמנון לורך: בהתחלה זאת הייתה בדיחה, ואחר כך אמרתי שזה לא ייתכן, ועתרנו לבג"ץ.

חיים כץ: אתה עורך דין?

<אמנון לורך: אני עורך דין ממשרד יגאל ארנון.

<אמנון לורך: גם המשרד התגייס לעניין הזה כמשרד.

<אמנון לורך: הוא השקיע בזה הרבה מאוד מאמצים כי הצבא איננו נותן תשובות לשום דבר ללא יוצא מן הכלל.

<אמנון לורך: יש פה שני עורכי דין מהמשרד שלי.

<אמנון לורך: אני יכול לחברי הוועדה עשרות של פניות - -

חיים כץ: תן לי נתונים.

חיים כץ: לאן הוא הולך להצמיד את זה?

<אמנון לורך: פקודות מטכ"ל קובעות שדמי הקיום של חיילי החובה שצמודים למדד ישולמו במועד תשלום תוספת היוקר במשק.

<אמנון לורך: הנה, סוף-סוף אחד מבין אותי.

<אמנון לורך: סוף-סוף אחד צוחק בפעם הראשונה שאני אומר את המשפט.

<אמנון לורך: חיילי הקבע צמודים למדד, אבל כל פעם שיש העלאת שכר או תוספת יוקר במגזר הציבורי - -

חיים כץ: חיילי הקבע לא צמודים למדד.

<אמנון לורך: צמודים למדד בפקודות מטכ"ל.

חיים כץ: צמודים להסכמים במגזר הציבורי.

<אמנון לורך: אבל המדד משולם כשיש - -

חיים כץ: אין מדד.

<אמנון לורך: הם מקבלים מעל, אבל לא חשוב.

חיים כץ: אין מדד, אין תוספת יוקר.

<אמנון לורך: אני אראה לך פקודת מטכ"ל.

<אמנון לורך: היא פה.

חיים כץ: אין תוספת יוקר.

חיים כץ: אל תראה לי פקודות מטכ"ל, אני מכיר.

חיים כץ: אפילו שאני לא סגן אלוף, אני מכיר.

<אמנון לורך: פקודת מטכ"ל קובעת – לא חשוב חיילי הקבע.

<אמנון לורך: פנינו לצבא במכתב תמים.

<אמנון לורך: אני גם מכיר שניים וחצי אנשים שם.

<אמנון לורך: קיבלנו תשובה – אתם לא תאמינו: "הצבא עושה בימים אלה עבודת מטה בראשות סגן הרמטכ"ל ומנכ"ל משרד הביטחון".

<אמנון לורך: אז ביקשתי להופיע בפני עבודת המטה.

<אמנון לורך: ועבודת המטה עוד נמשכת – אתם יודעים כמה כסף אפשר היה לחסוך מעבודת המטה הזאת?

<אמנון לורך: אתה יודע את זה יותר טוב מכולם.

<אמנון לורך: אני אתן לכם את הנתונים אחד לאחד: תוספת צריכה אישית לחיילת – 43 שקלים; תוספת לחימה – 350 שקלים; אם סמל נהיה סמל ראשון הוא מקבל עוד 1.9 שקל.

<אמנון לורך: אגב, שאלתי מה פתאום 1.8 שקל, 1.9 שקל – מאיפה הוציאו את זה.

<אמנון לורך: אז אני אגיד לכם: עד רב"ט לא צריך ללכת עם הדרגות.

<אמנון לורך: סמל כבר צריך ללכת עם הדרגות, אבל הצבא לא נותן לך את הדרגות, אז אתה צריך לקנות אותן בשק"ם.

<אמנון לורך: בשק"ם זה עולה 3 שקלים כי 1.8 שקלים נשאר כשאנחנו היינו בשירות.

<אמנון לורך: אם נצמיד את זה לתקופה שאנחנו היינו בשירות שכר חיילי החובה היה צריך לעמוד על 1,000 שקלים.

<אמנון לורך: הפריטו באמצע את השק"ם – היום עולה טוסט בכל בסיס 13 שקל ו-5 שקלים פחית.

<אמנון לורך: כשאני הייתי הטמפו עלה 15 אגורות.

<אמנון לורך: הכפלתי – 15 אגורות היום זה 950 שקל במדד הטמפו.

<אמנון לורך: הם לקחו את כבשת הרש ומתעללים בילדים.

חיים כץ: כשאני הייתי זה עלה 10 אגורות, והבקבוק 5 אגורות.

אילן גילאון: יש לך מצב קונקרטי?

חיים כץ: אין.

חיים כץ: אנחנו לא שם.

<אמנון לורך: המצב הקונקרטי הוא - -

חיים כץ: אתה לא יודע לתת לי תשובות גם אתה.

חיים כץ: אמרת שאתה יודע לתת תשובות.

<אמנון לורך: אני אתן לך.

<אמנון לורך: במשפט הבא.

חיים כץ: אז תן לי.

חיים כץ: אני רוצה להבין.

<אמנון לורך: 27,000 חיילי צה"ל יש להם חובות עד 7,000 שקל - -

חיים כץ: לא, אתה לא נותן לי תשובות.

<אמנון לורך: שליש מהם נזקקים לת"ש.

חיים כץ: תקשיב.

חיים כץ: אני מבין שאתה עורך דין.

חיים כץ: אם אני הולך לעשות משהו אני הולך לנסות לעזור, אבל אתם לא נותנים לי נתונים.

חיים כץ: גם אתה שבאת ואמרת שאתה נותן נתונים – אני רוצה להבין על איזו הצמדה הם מדברים.

<אמנון לורך: 21% על הבסיס של מה שאמרתי ללא - -

חיים כץ: לאיזו שנה?

<אמנון לורך: שנת 2002.

חיים כץ: משנת 2002?

חיים כץ: זה מדד הבסיס.

<אמנון לורך: לא, הם הודיעו על העלאה של 21%.

חיים כץ: למה 21%?

<אמנון לורך: ככה.

<אמנון לורך: עיגלו למדד פברואר, לדעתי, או מרס השנה.

<אמנון לורך: וזה יחול מינואר שנה הבאה, והם לא אמרו שהם יתקנו את פקודת המטכ"ל שזה צמוד קבוע.

אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת יחכו עוד עשור עד שיעדכנו את זה בפעם הבאה.

<אמנון לורך: כנראה.

<אמנון לורך: לילדים שלך זה יהיה.

<אמנון לורך: לילדים שלי זה כבר אבוד.

<אמנון לורך: אבל אני אומר לכם שזה לא מספיק לשום דבר מכיוון שכמו שאמרת אתה תשאל את הילדים שלך, ואתה תשאל את הילדים שלך, ושפרה שאלה את הילדים, וגם הילדים שלי בקרבי – שניהם היו בעמוד ענן.

<אמנון לורך: הם לקחו את כל הכסף מהבית, שילמו לכולם, כי אין.

חיים כץ: טוב, אני מכיר את זה.

<אמנון לורך: שיעור העוני בצבא דומה לשיעור העוני באזרחות, ופתאום אני אומר לעצמי, אין חרדים ואין ערבים.

<אמנון לורך: מה אתם עושים לילדים שלנו?

<אמנון לורך: השתגעתם על כל הראש, עברתם את הפרופורציה הראויה, איבדתם את החוש, את הערך הבסיסי של להיות פה יחד.

<אמנון לורך: אני עורך דין, זה נכון, כבוד היושב-ראש.

<אמנון לורך: אבל אחד הדודים שלי עבד – אולי הכרת אותו - -

חיים כץ: לא חשוב, אין קשר – הכרתי או לא הכרתי.

<אמנון לורך: חיים מנור.

חיים כץ: תקשיב, אני יושב פה, וזימנתי את הדיון הזה כדי לעזור לאלה שבאמת ראויים.

חיים כץ: ואני חושב שחיילי צה"ל ראויים; ואני חושב שהצבא לא מתנהג כיאות.

חיים כץ: אבל כשאני מתחיל אני צריך להתחיל בא'-ב'.

חיים כץ: זה השכר, איך מצמידים, למה מצמידים, מה קובעים.

חיים כץ: כן עניים-לא עניים זאת לא השאלה עכשיו.

חיים כץ: השאלה היא מה אנחנו עושים כדי להעלות את רמת השכר, ואם הצבא לא בא ואומר שהוא נותן 10 שקלים או 100 שקל ואין לזה המשכיות.

<אמנון לורך: בבקשה עוד נתון אחד.

חיים כץ: נתון אבל.

<אמנון לורך: נתון.

<אמנון לורך: זאת חוקה שאתם מאשרים אותה מעת לעת: מה זכאי חייל לקבל.

<אמנון לורך: אני קראתי את זה כמה פעמים ולא הצלחתי להבין שום דבר.

<אמנון לורך: שום חייל נורמלי לא יכול להבין מה מגיע לו.

<אמנון לורך: מה שכן הבנו - -

חיים כץ: מי זה "אתם מאשרים"?

<אמנון לורך: ועדת העבודה.

חיים כץ: מתי אישרה את זה בפעם האחרונה?

<אמנון לורך: אין לי מושג.

<אמנון לורך: התאריך על הנוסח האחרון שהצבא שם באינטרנט הוא מ-10 ביולי 90'.

<אמנון לורך: כדאי לקיים בזה את הדיון כי 352 שקל תוספת לחייל בודד זה לא ראוי, אי אפשר להתקיים מזה.

חיים כץ: הבנו.

חיים כץ: המשפט שלך היה ארוך.

חיים כץ: הבנו אותך.

חיים כץ: כן, אילן, בבקשה.

אילן גילאון: בסך הכול יש פה יצרים על לא כלום משום שכולנו מסכימים.

אילן גילאון: אני במקרה מסכים שיהיה שכר מינימום לשירות בצבא.

אילן גילאון: עם כל הכבוד זה יהיה בסופו של דבר הפתרון.

אילן גילאון: הפתרון לכל מה שמדברים כאן יהיה תשלום על השירות.

אילן גילאון: היות שהדברים שאני אציע פה לא יתקבלו, אני רוצה להציע - -

חיים כץ: מאחר שאנחנו לא הולכים לקבל פה החלטה אתה יכול להציע מה שאתה רוצה.

אילן גילאון: א', זה נכון; ב', בשביל מה אנחנו מתכנסים, אם כך?

חיים כץ: כדי לנסות לדחוף את זה בצורה רצינית.

חיים כץ: מחר הם יבואו אלינו, הצבא, על קביעת השכר באופק שירות.

חיים כץ: הגדלנו להם את תקופת השירות והיציאה לפנסיה.

חיים כץ: עכשיו הם רוצים שנעביר להם את זה.

חיים כץ: אז נראה – הא בהא תליא.

אילן גילאון: זה ויכוח ערכי בסופו של דבר.

אילן גילאון: צבא העם בנסיבות הקיימות לא קיים, למעשה.

אילן גילאון: לכן בסופו של דבר הפתרון יהיה בצבא שאנשים יקבלו בו שכר.

אילן גילאון: בזמנו עמיר פרץ הציע הצעה שאני מאוד תמכתי בה – הצעה לשכר מינימום בצבא בשירות הזה.

אילן גילאון: גם אז ההורים עוד יקנו ב"ריקושט" - -

חיים כץ: הוא לא היה אז שר הביטחון, נכון?

אילן גילאון: לא, זה אחרי שהוא היה שר ביטחון.

חיים כץ: אה, כשהוא היה אחר כך באופוזיציה.

אילן גילאון: חיים, גם אתה וגם אני לא שר ביטחון, ולי גם אין תוכניות על זה, לא יודע מה אתך.

אילן גילאון: בכל אופן, המשוואה לגבי הקיצור של השירות לשנתיים וארבעה חודשים יכולה לצאת בחישוב חדש לגבי השכר של החיילים היום.

אילן גילאון: ברור לחלוטין שהשכר הזה הוא שכר מחפיר.

אילן גילאון: הוא שכר סמלי.

אילן גילאון: אתה יודע מה, הקיום הכי בסיסי בכבוד לחייל – אם אתה רואה את הנתונים של מי שמאכלס את בתי הכלא שהם אנשים שבאים על רקע כלכלי - -

<שפרה שחר: 14,000 חיילים - -

חיים כץ: סליחה, גברת.

חיים כץ: שמענו אותך, נתנו לך רשות לדבר.

חיים כץ: ניצלת את הזמן שלך.

אילן גילאון: היא מקור ראשון.

אילן גילאון: הגברת צודקת לגמרי – במקום ללכת לדברים שהם באמת מלאכותיים וסיסמתיים, וזה הבל ורעות רוח הנושא של "שוויון בנטל" – לקחת מיליארד שקלים להניח אותם לאנשים שלא רוצים ללכת לצבא – מדוע לא לתת את זה למי שכן רוצה ללכת לצבא?

חיים כץ: זה היה משפט ענק לסיום.

חיים כץ: תודה רבה.

<חיה אדלר: אני מאוד אשמח אם אפשר לקבל חמש דקות.

חיים כץ: את רוצה הפסקה?

<חיה אדלר: כן.

<חיה אדלר: אני רוצה לתת לכם את הנתון הזה.

<חיה אדלר: יש פה רשימה של שאלות.

חיים כץ: אוקיי.

חיים כץ: אנחנו עושים הפסקה של 10 דקות.

חיים כץ: מתכנסים ב-13:15

חיים כץ: צהריים טובים.

חיים כץ: עדיין יום ב' בשבוע, 6 במאי 2013, ואני מתכבד לחדש את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

חיים כץ: אנחנו חוזרים לנתונים.

<חיה אדלר: תודה על ההפסקה.

<חיה אדלר: אני בדקתי, ובאמת מדובר בעדכון של כ-21% שהם בסדר גודל של עדכון מהתקופה שזה לא עודכן ב-2002.

<חיה אדלר: סדר גודל, בסדר?

חיים כץ: הצמדה למדד - -

<חיה אדלר: הצמדה למדד בשלב ראשון בינואר 2014 בסדר גודל של 21%.

<חיה אדלר: זה מייצג את המדד מהתקופה שזה לא עודכן בפעם האחרונה.

<חיה אדלר: זה השלב הראשון בעבודה של עדכון דמי הקיום.

<חיה אדלר: דיברו פה גם על הצעות חוק שנוגעות לעדכון דמי הקיום.

<חיה אדלר: הכוונה היא לעדכן גם בשנים הקרובות.

חיים כץ: כל שנה זה יעודכן פעם בשנה?

<חיה אדלר: כן, אבל - -

חיים כץ: לא בתשלום תוספת היוקר.

<חיה אדלר: התשובה שאני קיבלתי היא שזה במקביל לעבודה של עדכון דמי הקיום שמסתכלת בכלל על עדכון משך השירות של החייל באופן פרוגרסיבי וגם לפי מערכים - -

חיים כץ: יש לך הערכה, מתי העבודה הזאת תיגמר?

<חיה אדלר: לא.

<חיה אדלר: אני יודעת שהיא בשיאה ובוחנים עכשיו את ההיבטים התקציביים שלה.

חיים כץ: מי עושה אותה?

<חיה אדלר: אכ"א - - - הרמטכ"ל - -

חיים כץ: זאת אומרת אם אני אשאל את אורנה היא תיתן לי תשובות.

<חיה אדלר: אני דיברתי עכשיו עם ראש אכ"א כדי לקבל את התשובה הזאת.

<חיה אדלר: באופן ישיר דיברתי עם ראש אכ"א.

<חיה אדלר: התשובה שאני נותנת לך עכשיו מתואמת אתה.

חיים כץ: אולי היא יודעת יותר ממך מתי זה אמור להסתיים.

<חיה אדלר: לא יודעת.

<חיה אדלר: אני יודעת שזאת עבודה שנמצאת בשיאה.

<חיה אדלר: יש גם הצעה לקיצור שירות, שהיא חלק מהעניין בה – שהחודשים הנוספים שהחייל ישרת גם יהיו בתשלום אחר.

<חיה אדלר: כל זה אמור לתת מענה שלם לכל הסיפור של השכר.

חיים כץ: קיצור שירות ייתן מענה לתקופה שהוא לא משרת, אבל הוא לא ייתן מענה לתקופה שהוא משרת, לעלות חיים.

<חיה אדלר: אני הבנתי שיש שם חודשי שירות שיהיו בצורת שירות נוסף, ושם השכר יהיה אחר.

חיים כץ: במשכורת.

<חיה אדלר: כן.

<חיה אדלר: אבל זה חלק מאותה עבודה.

<חיה אדלר: לכן העדכון הקרוב הוא בעצם שלב ראשון של המודל החדש.

חיים כץ: למה מחכים לינואר 2014?

<חיה אדלר: אני מניחה שזה תקציבי, אני לא יודעת לענות לך על זה.

חיים כץ: לא ייתנו רטרואקטיבית לחיילים שמשרתים בתקופה.

<חיה אדלר: למה?

<חיה אדלר: זה לוקח את כל העדכון אחורה.

<חיה אדלר: אה, למי שהשתחרר?

חיים כץ: לא, לוקח את כל העדכון אחורה מעכשיו - -

<חיה אדלר: למי שהשתחרר?

חיים כץ: לא רק למי שהשתחרר.

חיים כץ: מי שמשרת שנה יקבל שנה רטרואקטיבית?

חיים כץ: לא יקבל.

<חיה אדלר: הבנתי.

חיים כץ: הוא לא יקבל שנה רטרואקטיבית.

חיים כץ: הוא יקבל מינואר שוטף.

חיים כץ: נגיד 21% אז הוא יקבל 70 שקלים ל"ג'ובניק", ו-140 שקלים יקבל לוחם.

חיים כץ: זה מה שאתם מדברים.

<חיה אדלר: 140?

חיים כץ: 140 ועוד אחוז?

חיים כץ: 147.

<חיה אדלר: כן.

<אמנון לורך: כולל דרגה.

<חיה אדלר: זה בהתייחס לשכר.

חיים כץ: יש עוד מישהו שרוצה להעיר?

אורלי לוי אבקסיס: כן, אני רוצה לשאול שאלה.

אורלי לוי אבקסיס: כאשר מגיעים אליכם חיילים – בשירות הלוחם או תומכי לחימה – אתם עושים פענוח של המצב הסוציו-אקונומי שלהם?

<חיה אדלר: כן.

אורלי לוי אבקסיס: יש לכם תכנית עבודה או שאתם מחכים שאדם יבוא, יבכה ויידפק על דלתכם?

<חיה אדלר: זה לא עניין של תכנית עבודה.

<חיה אדלר: אנחנו פוגשים כל חייל עוד בשלב המלש"ב בראיונות פרט, בקשר שלול עם לשכת הגיוס.

<חיה אדלר: שם יש צוות ת"ש שמטפל בו, מראיין אותו, לוקח את כל הפרטים הרלוונטיים למצב הכלכלי או הסוציו-אקונומי שלו, וכבר מתחיל טיפול בשלב המלש"ב.

אורלי לוי אבקסיס: מה הטיפול הזה כולל?

<חיה אדלר: סיוע כלכלי.

<חיה אדלר: דיברו פה על החוקה שהציגו קודם שאגב, לא קשורה לשכר בשום קשר.

<חיה אדלר: זאת חוקת התשמ"ש, אני מניחה.

<חיה אדלר: היא לא קשורה לשכר חובה, אלה שני עולמות שונים.

<חיה אדלר: זה בדיוק עולם הסיוע הכלכלי.

<חיה אדלר: אנחנו מראיינים אותו בהתאם לקריטריונים של התשמ"ש, למשל.

<חיה אדלר: בודקים אם הוא עומד בקריטריונים.

<חיה אדלר: כבר בשלב המלש"ב מתחילים אתו את הטיפול באופן כזה שהתשמ"ש יוזן לו ברגע שהוא מגיע לשירות.

אורלי לוי אבקסיס: זה אומר?

<חיה אדלר: מה זה אומר?

אורלי לוי אבקסיס: מה זה אומר?

אורלי לוי אבקסיס: תפרטי לי את זה.

<חיה אדלר: יש תקרות שונות להרכבים משפחתיים.

<חיה אדלר: אם זה חייל נשוי זאת סוגיה אחת, אם זה חייל שמבקש להוריו אז תלוי אם ההורים עובדים - -

אורלי לוי אבקסיס: מה זה "להוריו"?

<חיה אדלר: יש חוקת תשמ"ש שמחשבת ממש בדומה לביטוח לאומי שמחשבים קצבה לצורך העניין: הרכב משפחתי של הורים קטינים, הכנסה וכו'.

<חיה אדלר: יש ממש חוקה שמעוגנת בפקודה איך לחשב.

אורלי לוי אבקסיס: שלא עודכנה משנות ה-80, אבל בסדר.

אורלי לוי אבקסיס: לא אושררה בוועדה מאפריל 1980.

<חיה אדלר: אבל התקרות שלה עודכנו - -

אורלי לוי אבקסיס: מה זה אומר בשורה התחתונה?

אורלי לוי אבקסיס: חייל מגיע ממצב כלכלי מאוד קשה.

אורלי לוי אבקסיס: אני יכולה לספר לך שאני הייתי עוזרת למי שהיום הוא בעלי להתקיים ולתת לו דמי כיס כשהוא הולך לצבא.

אורלי לוי אבקסיס: הוא היה לוחם קרבי.

אורלי לוי אבקסיס: אבל השורה התחתונה – אם ההורים לא יכולים לעשות את זה?

<חיה אדלר: אני אתייחס לזה.

אורלי לוי אבקסיס: בכמה אנחנו מדברים?

אורלי לוי אבקסיס: אם אתם קולטים שנקלט למערך הצבאי חייל בודד או חייל שלהורים שלו אין היכולת לתת לו את המינימום הדרוש – וזה באמת לא מינימום, בואו נשים את זה על השולחן – איך אתם נכנסים לנעליים האלה שמה שההורים לא יכולים לתת הצבא נותן, אם בכלל?

<חיה אדלר: למרות האילוצים התקציביים היום הצבא משקיע למעלה מ-300 מיליון בעולם הזה שנקרא "סיוע כלכלי" - -

אורלי לוי אבקסיס: פר-חייל שבא עכשיו.

<חיה אדלר: אני אסביר.

<חיה אדלר: אם שאלת לגבי התשמ"ש – זה סיוע לפי חוקה.

<חיה אדלר: אנחנו כפופים לחוק ולמבחן ההכנסות.

<חיה אדלר: - - - יכולה להגיע ל-3,000 שקל.

<חיה אדלר: זה לא מגיע לסכומים האלה כי אנחנו נותנים השלמה.

<חיה אדלר: הוא אמור למצות את ההכנסה שלו במקומות העבודה אם הוא יכול לעבוד - -

אורלי לוי אבקסיס: אבל אם הוא קרבי איך הוא יכול לעבוד?

<חיה אדלר: לא, אני מדברת על ההורים – השלמת תשמ"ש להורים.

<חיה אדלר: למג"ד בגדוד יש סט שלם ומגוון של כלים לסייע לחייל כלכלית לפי שיקול דעתו.

<חיה אדלר: דרך אגב זה לא קשור לחוקה יבשה של חישוב כלכלי.

<חיה אדלר: הוא יכול לתת לו תווים לקניות, הוא יכול לתת לו מענקים, הוא יכול לתת לו ציוד שהוא צריך לבית – שולחן, מיטה וכו'.

<חיה אדלר: יש כלים שאנחנו מעדכנים אותם כל שנה ומתאימים אותם.

אורלי לוי אבקסיס: באמת?

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה להגיד לך משהו: אחיין שלי נמצא ביחידה קרבית מאוד איכותית, והם היו צריכים לעשות מגבית בין החיילים כדי לעזור לחייל עולה חדש שלהורים שלו אין אפילו מקרר, ולא היה הסדר מתוך הצבא לעשות את זה.

<חיה אדלר: אני לא יודעת להתייחס למקרה ספציפי.

אורלי לוי אבקסיס: אם היה כלי כזה הם היו יודעים עליו.

אורלי לוי אבקסיס: אלה חבר'ה אינטליגנטיים ברמות-על.

אורלי לוי אבקסיס: הם יודעים מה החוק אומר, ויודעים איפה הם יכולים לבקש סיוע.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא חבר'ה שאמרו, אוקיי, בואו נעשה מצווה, אלא רק לאחר שסיימו את הבדיקות שלהם נאלצו בין לבין עצמם לעשות את זה.

אורלי לוי אבקסיס: דרך אגב, מי ששילם את זה אלה בטח ההורים שלהם.

<חיה אדלר: יש כלים כאלה, בטח במערך הלוחם.

אורלי לוי אבקסיס: מי יודע על הכלים האלה?

אורלי לוי אבקסיס: איך אתם מביאים לידיעתם את הכלים האלה?

<חיה אדלר: אלה כלים שנמצאים ברמת המפקדים בגדוד – לא במטה הכללי ולא רחוק משם.

<חיה אדלר: הם מועברים לגדוד.

<חיה אדלר: אני אומרת את זה – יכולים לצחוק כאן - -

חיים כץ: אוקיי.

<חיה אדלר: 300 מיליון שקלים מושקעים בעולם הסיוע לחיילי החובה.

<חיה אדלר: אנחנו בודקים כל הזמן שהכלים מתאימים, אנחנו מעדכנים סכומים.

<חיה אדלר: יש דירקטיבה ברורה של הרמטכ"ל לא לפגוע בתחום הזה למרות האילוצים התקציביים מסביב.

<חיה אדלר: אני יכולה להגיד לך את זה בלב שלם.

<חיה אדלר: אין לי גם בעיה לבדוק את המקרה הספציפי הזה, אם את רוצה.

<חיה אדלר: אבל יש כלים כאלה.

אורלי לוי אבקסיס: אני אעביר לך אותו.

חיים כץ: מי זה איתי שחר?

<איתי שחר: זה אני.

<איתי שחר: אני אשמח לדבר.

<איתי שחר: קודם כול חבל שהם לא פנו לעמותת "בית חם לכל חייל" - -

<חיה אדלר: קודם כול חבל שהם לא פנו למפקדים שלהם, לא לעמותת "בית חם" - -

<איתי שחר: - - עמותת "בית חם לכל חייל" הייתה מסדרת מקרר - -

<חיה אדלר: - - צה"ל נושא באחריות על הדברים האלה.

<איתי שחר: אני רוצה לספר לך כמפקד בחטיבת הנח"ל- -

אורלי לוי אבקסיס: אתה מודע לארגז הכלים שהיא דיברה עליו?

<איתי שחר: אני לא מודע לזה.

<אמנון לורך: המתמחה שלי - -

חיים כץ: סלח לי, היא חברת כנסת אז היא יכולה לעשות מה שאסור.

חיים כץ: אבל בטח לא אתה.

<איתי שחר: אני הייתי בהתחלה מפקד טירונים, ויותר מאוחר הייתי מפקד בגדוד.

<איתי שחר: בתור מפקד טירונים היינו צריכים לדאוג למזרונים, למפזרי חום לדירות של חיילים בודדים ולחיילים מעוטי יכולת שנמצאים במצב נורא ואיום.

<איתי שחר: לי אישית היו חיילים שאתה בא לבתיהם ואתה רואה שאין מיטות – שלא לדבר על אוכל לפעמים.

<איתי שחר: מצב באמת איומים.

<איתי שחר: בעזרת עמותות – אם זה "בית חם לכל חייל" ו"אח גדול" ועוד הרבה עמותות שאני לא זוכר את השם שלהן שעוזרות ונהנות.

<איתי שחר: אלה הבעיות הקטנות יחסית.

<איתי שחר: אחרי זה אתה מגיע לגדוד וחיילים הם במצב באמת בעייתי.

<איתי שחר: שיא השפל הוא שחייל צריך לצאת הביתה בשבת כדי לעבוד כדי לממן את החוב הכספי.

<איתי שחר: אני יכול להגיד לך שמי שעזר זאת דווקא הכנסייה הנוצרית בירושלים – לא הצבא ולא אף גוף ממשלתי או מדיני.

<איתי שחר: הכנסייה הנוצרית הייתה מחלקת מלגות.

חיים כץ: שמע, הדיון פה הוא על השכר של החיילים.

חיים כץ: אנחנו הולכים למקום אחר.

אורלי לוי אבקסיס: חיים, הדיון פה הוא על חיילים מעוטי יכולת.

<רן מלמד: הדיון הוא לא על השכר, זאת בדיוק הבעיה.

אורלי לוי אבקסיס: היא אומרת שהמפקדים בשטח יודעים, אבל הוא אומר שהוא נאלץ לפנות לעמותות.

חיים כץ: כשנקצץ את התקציב של מערכת הביטחון המצב ילך ויחמיר.

חיים כץ: אנחנו כל אלה שצועקים לקצץ את תקציב מערכת הביטחון.

חיים כץ: אז בין מימון ההורים לבין ביטחון אנחנו נממן את ההורים ונבקש ביטחון.

אורלי לוי אבקסיס: חיים, אתה חושב שאין קצפת בצבא?

אורלי לוי אבקסיס: זה הכול או ביטחון או זה?

אורלי לוי אבקסיס: מספיק הפדיחה שהם עשו עם הרכבים שעלו לנו כמה מיליונים.

חיים כץ: זה דברים קטנים.

אורלי לוי אבקסיס: הדברים האלה יכלו להחזיק הרבה משפחות.

חיים כץ: אלה דברים קטנים.

חיים כץ: כן, גברתי.

<גליה ירדני: אני קצת מתרגשת אז אני אקרא מהדף.

חיים כץ: קחי את הזמן שלך, תקראי מהדף.

חיים כץ: אם את מתרגשת אנחנו נבקש לא להפריע לה.

<גליה ירדני: שלום, שמי גליה, ואני אם חד הורית לארבעה ילדים, תושבת ירושלים.

<גליה ירדני: אינני מקבלת דמי מזונות, ואני עובדת בשתי עבודות כדי לפרנס את משפחתי ללא הצלחה.

<גליה ירדני: בני לוחם חי"ר בדוכיפת, ובמהלך שירותו פנינו לצבא בבקשות לסיוע.

<גליה ירדני: היו כמה ביקורי בית אצלנו, אך בסופו של דבר לא קיבלנו סיוע כספי.

<גליה ירדני: בני מרוויח כלוחם 700 שקל.

<גליה ירדני: כיצד אני כאם יכולה לסייע לו כשהוא זקוק לנעלי ספורט חדשים או לביגוד מחמם לחורף?

<גליה ירדני: אף יותר מכך, לעיתים הייתי זקוקה לסיוע שלו כדי לשרוד ולעבור תקופות קשות.

<גליה ירדני: הוא נאלץ לעבוד באבטחה ובחלוקת עיתונים במהלך חופשותיו כדי לסייע למשפחה.

<גליה ירדני: לדעתי, זהו מצב מביש כשלוחם אשר מסכן נפשו יום-יום בעבור המדינה נאלץ להשלים הכנסה בחופשות המעטות שניתנות לו כדי להתגבר על קשיים כלכליים.

<גליה ירדני: תודה.

חיים כץ: תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: חיה, להעביר לך את זה פרטני כדי שתטפלו בזה?

חיים כץ: עוד מישהו ביקש?

רינה פרנקל: אני רציתי לשאול האם אתם באמת נותנים סיוע לכל מי שזקוק לכך?

רינה פרנקל: עכשיו שמענו שכנראה לא.

רינה פרנקל: אם אלה שמתביישים ולא אומרים לכם שהמצב בבית ממש קשה – איך מגלים?

רינה פרנקל: כנראה, הם בכלל לא מקבלים סיוע.

רינה פרנקל: כדי שהמצב יהיה יותר טוב – אני נדהמתי לשמוע שמשנת – אני לא יודעת כמה – המשכורות לחיילים לא עלו.

רינה פרנקל: לדעתי, זה מצב מאוד גרוע כי אלה הילדים שלנו שמשרתים, ואנחנו צריכים לדאוג גם להם שיהיה להם מה לאכול ושלא יהיו נזקקים.

חיים כץ: תודה.

חיים כץ: בבקשה, אדוני.

<רן מלמד: אני רן מלמד מעמותת ידיד.

<רן מלמד: אני רוצה, ברשותכם, לדבר על אוכלוסייה קצת אחרת שלה הפתרונות התקציביים הם הרבה יותר קטנים מאשר פתרונות גלובליים שיעלו הרבה מאוד כספים.

<רן מלמד: אנחנו קיבלנו פנייה לפני כחצי ב מכלא 4 ומכלא 6.

<רן מלמד: שם נחשפנו למאות חיילים שעוברים בבתי הכלא בדרך כלל בגלל עריקות בגלל מצוקה כלכלית.

<רן מלמד: הם מגיעים לכלא, והחובות שלהם ממשיכים לגדול בחוץ כי הם לא מקבלים סיוע בזמן שהם נמצאים בכלא.

<רן מלמד: הצבא פועל בדרך כלל כדי לשחרר אותם כדי שלא יצטרך לקחת עליהם אחריות - -

אורלי לוי אבקסיס: לשחרר אותם משירות.

<רן מלמד: לשחרר אותם משירות.

<רן מלמד: התוצאה היא שהם יוצאים לשוק האזרחי עם הרבה מאוד חובות שחלקם חובות שנוצרו על-ידי ההורים שנמצאים במצוקה כלכלית ופתחו חשבון בנק על שם הילד ולקחו ממנו פנקס צ'קים ופיזרו כי לא הייתה ברירה אחרת.

<רן מלמד: הם יוצאים לחיים כאילו חדשים עם מצוקה כלכלית מאוד גדולה.

<רן מלמד: אנחנו הצענו לסייע לאותם חיילים בתוך הכלא ולפתור להם את הבעיות הכלכליות – לא בקטע של לתת כסף, אלא לתת סיוע משפטי ולהגיע להסדרים וכדומה.

<רן מלמד: הצבא רצה מאוד.

<רן מלמד: זה עלה לצבא 100,000 שקל.

<רן מלמד: הצבא לא מצא את הכסף כדי לעשות את זה.

אורלי לוי אבקסיס: יש להם קופה של 300 מיליון.

<רן מלמד: אותם חיילים מוצאים את עצמם היום מגיעים אלינו כשהמצב הכלכלי שלהם הרבה יותר קשה.

<רן מלמד: אז זאת נקודה אחת שלטעמי, לפחות, במעט מאוד כסף אפשר לפתור אותה.

חיים כץ: איפה המכתב?

<רן מלמד: יש, אני אעביר לך.

<רן מלמד: נקודה שנייה: כשחייל מתגייס היום לצבא הוא לא נדרש לקנות ציוד כי צה"ל אומר, אני אנפק לך כל מה שאתה צריך לצורך השירות הצבאי.

<רן מלמד: בפועל הדברים הם לא כך.

<רן מלמד: חיילים צריכים להוציא בממוצע 1,000 שקל לפני כניסתם לצבא כדי לרכוש ציוד שנדרש על-ידי הצבא, על-ידי מפקדים – לפעמים מפקדים בשטח.

<רן מלמד: זה גם אחד הנושאים שהוועדה צריכה לתת את הדעת ולטפל בו.

אורלי לוי אבקסיס: חיים, יש לי רעיון.

<רן מלמד: אגב, הכול ממוסמך, כולל תשובות הרמטכ"ל.

<רן מלמד: אני אשמח לתת לכם.

חיים כץ: חברי הכנסת הם בגיל כזה שעברו עם הילדים שלהם בגדול.

חיים כץ: לא כולם, אבל בגדול עברו צבא, ועברנו דרך "ריקושט".

<רן מלמד: אפשר לעשות גם לא "ריקושט".

<רן מלמד: אפשר לעשות בדרך אחרת, אגב.

חיים כץ: אני עברתי דרך "ריקושט".

אורלי לוי אבקסיס: יש לי רעיון.

אורלי לוי אבקסיס: חברים שהיו כאן, חלקם פעם גם בוועדה הזאת – אז מ"גשר" מקסים לוי ז"ל שאתה מכיר אותו ויהודה לנקרי – הגישו הצעת חוק שבתחילת שנת לימודים יהיה סל לאימהות מעוטות יכולת, שאמור לעזור לרכוש את הציוד לתחילת שנת הלימודים, וכל תחילת שנה הם יקבלו כ-1,000 שקל.

אורלי לוי אבקסיס: למה לא נעשה הצעת חוק שתדבר בדיוק על אותו דבר?

חיים כץ: אני בעד שתגישי הצעת חוק כזאת, אני אצביע בשבילך במליאה אחרי שוועדת שרים תאשר לך את זה.

אורלי לוי אבקסיס: תהיה הצעת חוק של ועדת עבודה ורווחה, של כל החברים בה ושל היושב-ראש בראשה.

חיים כץ: בואי נתעסק קודם במה שאנחנו יודעים לעשות.

<חיה אדלר: אני אשמח לומר שאפילו את זה אנחנו עושים.

<חיה אדלר: לשאלתך על שלב המלש"ב, יש היום קרן - - -

חיים כץ: אני לא חושב שהצבא מחליף את הביטוח הלאומי.

<חיה אדלר: אבל כהכנה לגיוס אנחנו נותנים.

<חיה אדלר: היום יש לנו בלשכת הגיוס משהו חדש מהשנה האחרונה - -

חיים כץ: מה אתם נותנים, תלושים ל"ריקושט"?

<קריאה: 350 שקל.

חיים כץ: ומה אני אעשה עם 350 שקל?

<חיה אדלר: את ההצטיידות הראשונית.

<אמנון לורך: בשביל זה צריך לתת לך לצאת בטירונות ל"ריקושט", כי נעליים אי אפשר לקנות בלי שהרגליים שלך שם.

<אמנון לורך: לא נותנים לאף אחד לצאת.

חיים כץ: נותנים, נותנים.

חיים כץ: גם אני הייתי בצבא, והבנים שלי קצינים.

חיים כץ: ההורים מתערבים בצבא.

חיים כץ: מצלצלים אליו הורים – למה הוא שומר ככה, ולמה הוא עושה ככה.

חיים כץ: הילדים מפונקים.

חיים כץ: שמע – אני אומר לך, שלושה בנים – שני לוחמים; אחד אפילו היה מדריך בבית הספר לקצינים.

חיים כץ: הילדים מפונקים.

חיים כץ: הדור של היום זה לא הדור שלנו.

חיים כץ: אני לא עירבתי את ההורים שלי בצבא, ואני רואה את ההורים שפונים לבן שלי כל יום.

אורלי לוי אבקסיס: לא, לא.

אורלי לוי אבקסיס: אתה מדבר על אוכלוסייה יותר חזקה.

אורלי לוי אבקסיס: האוכלוסייה החלשה לא יודעת להתערב.

<אמנון לורך: אני לא פניתי לאף מפקד לשני החיילים הקרביים שלי.

חיים כץ: אתה לא בגיל של היום, אתה אולי רוצה להיות צעיר.

<אמנון לורך: אני לא דיברתי עם מפקד של אף אחד מהם.

חיים כץ: אז אתה תותח.

חיים כץ: הבן שלי קצין, אבל מצלצלים עשרות הורים.

אורלי לוי אבקסיס: עשרות ההורים האלה הם הורים חזקים.

חיים כץ: אורלי, עשית מזה שכונה.

חיים כץ: את צעקת – הם עשו - - -.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לדעת למה אותו מפקד לא ידע על - - -

חיים כץ: הם יענו לך עוד מעט.

<קריאות: - - -

חיים כץ: סליחה, סליחה.

חיים כץ: מאחר שזה הפך להיות שכונה, אנחנו הבנו מה שאתם רוצים.

חיים כץ: תודה רבה, הישיבה נעולה.

חיים כץ: נראה מה אנחנו יודעים לעשות עם זה.