ועדת הכספים, כנסת 19, פרוטוקול מספר 41, 2013-05-07 10:00

ניסן סלומינסקי: בוקר טוב, אנחנו פותחים את ישיבת ועדת הכספים.

ניסן סלומינסקי: הנושא הראשון: צו תעריף המכס והפטורים ומס קניה על טובין (תיקון מס' 12), התשע"ג– 2013 (שינוי תעריף – מכסים החלים ביבוא מוצרי טקסטיל למיניהם).

ניסן סלומינסקי: מאחר שהוועדה קיימה דיונים ארוכים בנושא והגענו להסכמות, ויותר מזה אפילו, הוועדה אישרה בעיקרון את הסיכום – אפילו בהצבעה, אבל לא הצבעה שיכולה לחייב, כי עוד לא היה את הצו – בהסכמה שברגע ששר האוצר יבטל את הצו הקודם, ויניח צו של 6% ו-6% – לכן אני לא מקיים דיון, כי קיימנו כבר, ואני מעלה את זה רק להצבעה.

ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר את הצו?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: בעד – פה אחד הצו אושר.

ניסן סלומינסקי: הצו אושר פה אחד.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה.

משה גפני: אני מבקש להעיר, בהתאם לסיכום בינינו.

ניסן סלומינסקי: כן.

משה גפני: סיכמנו שאצביע אתך, אבל אעיר הערה.

ניסן סלומינסקי: מאה אחוז.

משה גפני: ההערה שלי היא כדלהלן – הוועדה הצביעה וקיבלנו החלטה להעלות – אתה היית אמור להעלות למליאה, להביא את החוק בעניין הזה, ורק לאחר מכן יהיה את הצו של האוצר, זה היה הסיכום.

משה גפני: הסיכום הזה לא כובד על-ידי משרד האוצר.

משה גפני: בסופו של דבר הוציאו צו, שהיה מדובר גם שאולי נשנה את זה מ-6% ל-8%, גם לא אמרו קודם, גם לא דיברו עם האנשים, גם לא דיברו עם הגופים כמו שצריך.

משה גפני: אני חושב שזה דבר חמור.

משה גפני: אני חושב שלא היה צריך לנהוג בדרך הזאת.

משה גפני: אמרתי לך – ביקשת ממני שאצביע על זה, אז אפילו שאני באופוזיציה, אני מכבד אותך, ואני מצביע אתך, בגלל שאני חושב שבסופו של דבר תהליך הפשרה הוא תהליך נכון.

משה גפני: הדרך שבה היה צריך ללכת, זו הדרך הנכונה.

משה גפני: הצורה הזאת היא לא צורה שמכבדת את בעליה.

משה גפני: נראה שהאוצר מבקש לגמד את ועדת הכספים, ואני חושב שאסור לתת לזה יד.

משה גפני: אני חושב שבתהליך הזה היה צריך להגיע לפשרה שתהיה למעלה מ-6% – זה מה שהגופים ביקשו.

משה גפני: אבל, כפי שאמרתי, אני מכבד אותך, ואני נערך בכל הכוח עכשיו לגזירות הנוראות, שאתם הולכים להטיל על מעמד הביניים בישראל, שמה שיש פה עם הצווים הקטנים זה יהיה כלום לעומת הדבר הנושא שהולכים לעשות, ולפגוע במעמד הביניים ובשכבות החלשות.

ניסן סלומינסקי: טוב, תודה רבה לך.

ניסן סלומינסקי: בחלק מהדברים אני אפילו מצטרף אליך.

משה גפני: טוב.

ניסן סלומינסקי: רק אזכיר שאכן רצינו שהצורה תהיה, שאנחנו נבטל את הצו ולא השר.

משה גפני: זאת הייתה ההחלטה.

ניסן סלומינסקי: זו הייתה ההחלטה, אבל מאחר שהשר ביטל אותה לפני כן - - -

משה גפני: הוא לא היה צריך לעשות את זה.

משה גפני: השר לא היה צריך לעשות את זה.

משה גפני: היה צריך להגיד.

ניסן סלומינסקי: אני מסכים שלא היה צריך לעשות את זה.

משה גפני: היה אפשר לשלוח את עפר שלח, להגיד לו שלא יעשה את זה.

משה גפני: אה, סליחה.

ניסן סלומינסקי: אבל הדבר כבר נעשה ובסופו של דבר, איך אומרים, המטרה הושגה - -

משה גפני: הבעתי את דעתי.

ניסן סלומינסקי: - - הדרך – נשארנו חלוקים עם האוצר, אבל המטרה הושגה.

ניסן סלומינסקי: אוקיי, תודה רבה.