ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 14, 2013-05-01 11:00

מירי רגב: בוקר טוב, אני מתכבדת לפתוח את הישיבה.

מירי רגב: על סדר-היום: צו הכניסה לישראל (פטור תושבי רצועת עזה) (הוראת שעה).

מירי רגב: רוצים להפוך אותה בעצם להוראת קבע.

מירי רגב: משרד הפנים, בבקשה, תסבירו במה מדובר.

<עירית ויסבלום: מדובר בצו שחוקק ב-2005 לראשונה, לאחר ההתנתקות, ולאחר שמעבר ארז הוכרז מעבר בין-לאומי.

<עירית ויסבלום: מכיוון שזה הפך למעבר גבול נוצר צורך להסדיר את אופן הכניסה של תושבי רצועת עזה שצריכים להיכנס לישראל, שזה, כמובן, חריגים – לא כל אחד יכול להיכנס.

<עירית ויסבלום: מכיוון שבמעברי הגבול אנשים נכנסים תוך כדי הצגת דרכון בפני בקר הגבול ועם אשרה או רשיון, בהתאם למדינה שממנה הם, בעזה נוצר צורך לפטור את תושבי רצועת עזה מההסדרים האלה, כי אלה לא הסדרים שמתאימים למעבר ארז.

<עירית ויסבלום: מעבר ארז הוא לא מעבר אזרחי לכל דבר ועניין, ומאז 2005 באמצעות הפטור הזה תושבי רצועת עזה, כשהם נכנסים לישראל, זה נעשה באמצעות היתרים ולא באמצעות אשרות ורשיונות.

<עירית ויסבלום: את ההיתרים נותנים בפועל קציני מת"ק ממעבר ארז.

<עירית ויסבלום: הצו הזה חוקק כהוראת שעה.

<עירית ויסבלום: הגענו לוועדת הפנים מדי שנה כדי להאריך אותו, כי המחשבה היתה שעם הזמן ניתן יהיה לאזרח את המעבר וליצור הסדרים רגילים, לקבוע איך ייכנסו האנשים בהסדרים של מעבר אזרחי.

<עירית ויסבלום: זה לא קרה, מכיוון שהמצב שם הלך והחמיר, החמאס עלה לשלטון, האזור הוכרז אזור עוין, ולכן במקום להאריך את זה מדי שנה, גם ועדת הפנים- - -

מירי רגב: הצו הזה בא בעצם להמשיך להיטיב עם תושבי עזה, שרוצים להיכנס לטובת בעיות הומניטריות לתוך שטח מדינת ישראל.

מירי רגב: הכוונה פה היא לא לבוא לצו הוראת שעה אלא לא להפוך את זה לקבע.

מירי רגב: אלא שכל פעם שהמתפ"ש והמת"ק חושבים שיש פה בקשה שמגיעה אליהם מהגורם הביטחוני של הרשות הפלסטינית כדי להיכנס לשטח, בעצם הגורם המקצועי שמאשר את זה הוא המתפ"ש והמת"ק, והם מעבירים את זה פורמלית למשרד הפנים.

מירי רגב: בעצם מדובר פה בעיקר על כניסה בכל מה שקשור לסוגיות הומניטריות.

<עירית ויסבלום: כן.

<עירית ויסבלום: יש מישהו שמגיע משם – הוא נתקע - ומסר לי בטלפון שמכניסים סוחרים.

מירי רגב: לטובת פרנסה.

מירי רגב: אז יש לנו מקרים הומניטריים, יש לנו סוחרים.

<עירית ויסבלום: עניינים רפואיים, עובדי ארגונים בין-לאומיים שצריכים להיכנס משם לשטחי יהודה ושומרון, אז בדרך הם צריכים לעבור בישראל.

מירי רגב: משרד המשפטים, מה עמדתו בעניין?

<עירית ויסבלום: שיתפנו אותם במהלך, והם אישרו את הנוסח.

מירי רגב: כלומר אין להם בעיה להפוך את זה לצו קבע.

<עירית ויסבלום: גם משרד הביטחון.

מירי רגב: גם אני לא רואה עם זה בעיה.

מירי רגב: לא צריך לבוא לפה כל שנה, לאשר דבר כזה.

מירי רגב: זה נראה לי טריוויאלי ונכון, לאפשר לתושבים מעזה להיכנס לשטח מדינת ישראל בסוגיות שמניתם פה: מקרים הומניטריים, סוחרים, רפואיים, עובדים של ארגונים ציבוריים.

טלב אבו עראר: לגבי קרובי משפחה- - -

מירי רגב: זה הומניטרי.

מירי רגב: גם זה עובר דרך המת"ק והמתפ"ש.

מירי רגב: כל מה שמגיע מהרשות הפלסטינית למתפ"ש, הם רוצים להכניס אותם לשטח מדינת ישראל.

מירי רגב: במקום שכל שנה יבואו לפה, אנחנו בעד זה, אנחנו בעד כניסה לשטח ישראל, אין לי בעיה עם זה.

מירי רגב: חבל לבזבז על זה זמן.

מירי רגב: אתה בעד העניין הזה?

טלב אבו עראר: אני בעד, אם הבידוק הביטחוני הדרוש- - -

מירי רגב: זה קשור רק לאישורים, לא לבידוק.

<עירית ויסבלום: נעשות שם פרוצדורות של אבחון ובידוק.

<עירית ויסבלום: שהם לא יצטרכו אשרות ורשיונות.

טלב אבו עראר: הרבה ביקשו מאתנו לבקש אישורים לכניסה לקרובי משפחה.

טלב אבו עראר: כבר שנים לא נותנים להם.

מירי רגב: אפשר לעשות דיון נקודתי על כל מה שקשור.

טלב אבו עראר: על הנייר זה טוב מאוד, אבל בפרקטיקה זה לא קיים.

מירי רגב: לגבי להפוך את הצו הזה מזמני לקבוע, אני חושבת שצריך להיות לנו אינטרס משותף.

טלב אבו עראר: - - - שומרים עליו.

מירי רגב: במקום להפוך את זה למשהו שכל הזמן צריך לקבל אישור מחדש, יהיה לו קבוע להיכנס, לסוחרים הפלסטינים.

טלב אבו עראר: העם שם לא קשור בהנהגת חמאס, כמו שצוין כאן.

טלב אבו עראר: יש אנשים שרוצים כך, לבוא לא רק בצורה הומניטרית אלא לבקר קרוב משפחה.

טלב אבו עראר: אדם רוצה להרגיש שהוא חי במצב דמוקרטי, ולכן רוצה לבקר.

טלב אבו עראר: לא חולה.

טלב אבו עראר: אדם רצה לבקר את משפחתו.

טלב אבו עראר: יש הרבה בני דודים, קרבה ראשונה אפילו, בני אחים.

טלב אבו עראר: לא נותנים להם.

<עירית ויסבלום: יש במת"ק עזה נהלים וקריטריונים.

מירי רגב: אני יודעת, בדקתי את זה.

מירי רגב: נראה לי שזה נכון.

<עירית ויסבלום: נכנסים בפועל מדי יום אנשים.

טלב אבו עראר: מדי יום?

טלב אבו עראר: לא מדויק.

מירי רגב: מה קורה?

מירי רגב: איפה הבחור?

<עירית ויסבלום: בכניסה לבניין.

מירי רגב: אנחנו מדברים על צו כניסה לישראל של פלסטינים מטעמים הומניטריים, שבעצם סוחרים, רפואיים, עובדי ארגונים בין-לאומיים, שאתם רוצים להפוך את הוראת השעה להוראת קבע.

מירי רגב: הצו הזה אמור להיטיב עם האנשים שנכנסים לשטח מדינת ישראל, למנוע את כל הבירוקרטיה מסביב.

מירי רגב: נכון?

מירי רגב: אז תגיד לנו כמה נכנסים בשנה.

<אזהר גאנם: מאז ההתנתקות הוחלט שהאמון על הנפקת היתרים זה גורמים שהוסמכו על-ידי שר הפנים, והסמכות ניתנה למפקדת או"ם וקישור בעזה, שכפופה למתפ"ש.

<אזהר גאנם: ההיתרים שניתנים הם למקרים הומניטריים שהזכרת, לפלסטינים שצריכים לצאת מרצועת עזה, לקבל טיפול רפואי בבתי חולים בישראל, או באיו"ש או בחו"ל, פלסטינים שיש להם קרובי משפחה, קרבה ראשונה, שגרים באיו"ש או בישראל, עובדי ארב"ל זרים, שהקהילייה הבין-לאומית, יש לה עובדים פלסטינים שנמצאים ברצועה, להיכנס לאיו"ש או לישראל.

<אזהר גאנם: לאחרונה מזה יותר מחצי שנה הוחלט לאשר ביקורי משפחות של כלואים, של אסירים שנמצאים בבתי כלא בישראל, וגם לסוחרים עזתיים, להיכנס לשטח מדינת ישראל או לאיו"ש.

<אזהר גאנם: בעיקר זה הפירוט של האוכלוסיות שנכנסות מרצועת עזה דרך מעבר ארז לישראל או לאיו"ש.

<אזהר גאנם: מבחינת נתונים, סך הכול ב-2012 היו לנו 33,800 היתרים שהונפקו, בהשוואה ל-2011, שהיו 38 אלף היתרים במהלך כל השנה.

<אזהר גאנם: והפילוח וחלוקת ההיתרים: מרבית ההיתרים שמונפקים הם להומניטרי, טיפול רפואי, אחר כך לסוחרים, ואחר כך לעובדי ארב"ל.

<אזהר גאנם: בממוצע יש בחודש בשנים האחרונות בין כ-2,500 עד 3,000 היתרים במהלך החודש, מונפקים על-ידי מפקדת או"ם וקישור בעזה עבור אוכלוסייה פלסטינית.

טלב אבו עראר: למה רק מדרגה ראשונה, ביקורי משפחה?

<אזהר גאנם: עיקרון הבידול בין איו"ש לבין עזה זה בהתאם למדיניות וההחלטה של שר הביטחון, שמיושמת על-ידי מתאם הפעולות בשטחים.

טלב אבו עראר: למה לא נבדקת אפשרות של אדם שאין לו עבר, או שעובר ממש בידוק ביטחוני מלא, מותר לו להיכנס, שיהיה אפשר להיכנס לבקר את המשפחה ליום, יומיים, שלושה ויחזור?

<אזהר גאנם: אם זה קרבה ראשונה.

טלב אבו עראר: אנחנו במגזר הבדואי בדרום – פחות מ-50 אחוז שיש להם קרובי משפחה בעזה - או גיס או קרוב משפחה בן-דוד, ועד היום, מאז האינתיפאדה, לא מאפשרים להם להיכנס לישראל ולבקר את משפחותיהם.

טלב אבו עראר: בטוח שחלק גדול מהם, אין לו שום עבר.

טלב אבו עראר: מבחינת האפשרות להיכנס, לבקר אצל קרובי משפחה שלהם בבאר-שבע, בדימונה?

<אזהר גאנם: מאושר עבור קרבה ראשונה.

טלב אבו עראר: אני הגשתי הרבה בקשות מאז שהייתי ראש מועצה, עברתי הרבה תפקידים, וביקשתי.

טלב אבו עראר: מה שכתוב פה טוב ויפה, אבל בפועל אין כלום.

טלב אבו עראר: בכל שנה יש מצב של חולים, שמעבירים לתל-השומר- - -

<אזהר גאנם: אשמח אם תביא לי נתון, אפילו תושב אחד שיש לו אבא או אמא או בן או בת זוג או ילד שנמצא בישראל, ולא אישרנו הגעתו מעזה לישראל, אלא מקרים בודדים מסיבות ביטחוניות, שלא פה אפרט אותם.

מירי רגב: מאה אחוז.

מירי רגב: יש הרבה בקשות שנדחות על-ידי המינהל?

<אזהר גאנם: לפי דוח ה-WHO, ארגון הבריאות העולמי, 93 אחוזים מאושרות מבחינת כמות הבקשות.

מירי רגב: אלה שנדחים הם רק בגלל בעיות ביטחוניות.

<אזהר גאנם: או מחסור בהגשת מספיק מסמכים רלוונטיים, או הם לא עונים על הקריטריונים.

מירי רגב: ויש כאלה שנכנסים לארץ, ועושים שימוש לרעה בכניסה לארץ?

<אזהר גאנם: יש בודדים שנשארים באיו"ש, ואנחנו קוראים לזה שב"חים, שהייה בלתי-חוקית, אם זה בישראל ואם זה באיו"ש.

מירי רגב: שהם לא חוזרים.

מירי רגב: אבל למה אתם לא עוצרים אותם ומחזירים אותם?

מירי רגב: הרי אתם יודעים מיהם.

<אזהר גאנם: מי שאנחנו יודעים, אנחנו מערבים גורמי ביטחון.

מירי רגב: אתם הרי אישרתם לו להיכנס לארץ - ברור שאתם יודעים מיהו.

<אזהר גאנם: הוא נשאר באיו"ש, ואין לי שליטה עליו.

<רחל שני: יש לכם בקרה על כניסה ויציאה?

<אזהר גאנם: חיובי.

<אזהר גאנם: אנחנו מוציאים דוחות של שהייה בלתי-חוקית.

מירי רגב: אתה לא יכול לפנות לרשות הפלסטינית, ולבקש שיחזור לעזה?

מירי רגב: הרי אישרת לו להיכנס.

<אזהר גאנם: אבל אין לנו שליטה על זה.

<אזהר גאנם: מאז עליית החמאס בעזה לשלטון ב-2007 אנחנו יודעים שחמאס זה ארגון טרור, שהם מזוהים עם ממשלת אבו-מאזן, עזבו את רצועת עזה וברחו לאיו"ש.

<אזהר גאנם: חלקם - אישרנו אותם כמדינת ישראל מחשש לחייהם, ואחוז יותר גדול – בני משפחות שלהם התחילו לנצל את התווך ההומניטרי ולהשתקע באיו"ש – ניצול תווך הומניטרי.

<אזהר גאנם: מגישים לנו בקשה, שהילד צריך ניתוח או יש לו בעיות רפואיות, יוצא עם אמא שלו, והיא זולגת לאיו"ש, להשתקע עם בעלה באיו"ש, והם לא חזרו לרצועה.

מירי רגב: למה אתם לא מפרסמים את זה?

<אזהר גאנם: זה פורסם.

<אזהר גאנם: אנחנו מדברים על זה בכל פנייה שאנחנו מקבלים אותה, אנחנו בוחנים את זה.

<אזהר גאנם: כמובן, כל תושב רצועת עזה בגיל 16 עד 35 מחויב באבחון שב"כ פרטנית, וכל בקשה נבדקת לעומק.

<אזהר גאנם: אם אנחנו מזהים שיש חשש להשתקעות, מעבירים את זה לנציגי הקישור הפלסטיני, והם אומרים: נכון, יש לו משפחה שם, אנחנו מתחייבים שהוא יחזור.

<אזהר גאנם: אנחנו מכירים את המציאות.

<אזהר גאנם: הרבה אנשים כן חוזרים לרצועה.

טלב אבו עראר: יש תיאום בין ישראל לממשלת חמאס שם בעניין הזה?

<אזהר גאנם: שוב, אסור לנו לדבר עם ממשלת חמאס או עם גורמי חמאס, כי הם לא מכירים במדינת ישראל, והם ארגון טרור.

<אזהר גאנם: יש לנו נציגי הקישור הפלסטיני, שהם מאושרים.

מירי רגב: הבנו.

מירי רגב: עקרונית אני חושבת שזה צו חשוב.

מירי רגב: מדינת ישראל, אם מאשרת 38 אלף בקשות לשנה של כניסה מטעמים הומניטריים, מטעמים של עסקים וסוחרים רפואיים, עובדים בארגונים בין-לאומיים, זה צו חשוב, להפוך אותו מצו הוראת שעה לקבע.

מירי רגב: אני מבקשת מהמתפ"ש במשרד הפנים, שאחת לשנה יציגו בפנינו את כמות האנשים שמנצלים לרעה את הכניסה לארץ, ומה עושים עם זה, כי בגדול, מצד אחד, אנחנו רוצים ללכת לקראת תושבים פלסטינים, ולאפשר להם להיכנס לשטח מדינת ישראל.

מירי רגב: מצד שני, אנחנו לא יכולים ליצור אצלנו בבית שלנו סוס טרויאני – להכניס אנשים לשטח מדינת ישראל, שפועלים כנגדנו אחר כך, אם זה בטרור או בדרכים אחרות.

מירי רגב: לכן אני מבקשת שלתוך הצו שהופך לקבע יהיה סעיף חובת דיווח של משרד הפנים.

<עירית ויסבלום: הצו פוקע ב-5.5.

מירי רגב: נצביע על הצו עכשיו.

מירי רגב: אני מבקשת להכניס לתוכו הוראת דיווח לוועדת הפנים, אחת לשנה, על הכניסות ההומניטריות, כמה בקשות נדחות ולמה, ומי מנצל לרעה את הכניסות.

<עירית ויסבלום: אין בעיה להגיש, אבל לעשות את הניסוח מול משרד המשפטים- - -

מירי רגב: זה ייקח לכם שנייה.

מירי רגב: יש אינטרס גם לכם וגם למשרד המשפטים להעביר את זה.

מירי רגב: אני מעבירה את זה להצבעה, נגמרו השאלות.

תמר זנדברג: אפשר לומר משהו?

מירי רגב: לא, הדיון הסתיים.

תמר זנדברג: הדיון התחיל מתישהו?

מירי רגב: כן, ואיחרת אליו.

מירי רגב: טלב היה היחיד – הוא שאל את כל השאלות האפשריות.

תמר זנדברג: אפשר להתייחס?

מירי רגב: לא.

תמר זנדברג: אני לא משתתפת בהצבעה.

מירי רגב: בסדר גמור.

מירי רגב: את מוכנה להקריא את הצו?

<עירית ויסבלום: בתוקף סמכותי לפי סעיף 17(ב) לחוק הכניסה לישראל, ולאחר התייעצות עם ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת, אני מצווה לאמור: 1.

<עירית ויסבלום: בצו הכניסה לישראל (פטור תושבי רצועת עזה)(הוראת שעה), התשס"ה-2005, בשם הצו, המילים "(הוראת שעה)" יימחקו.

<עירית ויסבלום: 2.

<עירית ויסבלום: סעיף 2 לצו העיקרי – בטל.

מירי רגב: הנוסח ייסגר מול משרד המשפטים, אבל תכניסי את חובת הדיווח אחת לשנה לוועדת הפנים בסוגיית כמות הנכנסים למדינת ישראל, בסוגיות הומניטריות, כמות הנדחים ולמה נדחו, וכמה מנצלים לרעה את כניסתם.

מירי רגב: את הנוסח יסגרו אחר כך הוועדה ומשרד הפנים.

מירי רגב: אני מבקשת שזה יהיה בתוך החוק.

מירי רגב: זה חלק מההצבעה.

<עירית ויסבלום: היינו מעדיפים שכן- - -

מירי רגב: את רוצה שלא נצביע על זה היום?

<עירית ויסבלום: רוצה שנצביע.

מירי רגב: אז זו ההחלטה.

מירי רגב: גם ככה אני עושה את זה על שעת המליאה, שלוש תקנות שמגיעות לכאן – שלכם, של המשרד להגנת הסביבה ושל המשרד לביטחון פנים.

מירי רגב: אני עושה כי הכול פג ב-5.5.

מירי רגב: אבל אנחנו לא חותמת גומי של אף משרד.

מירי רגב: זה צו פשוט, הוא צו טוב, הומניטרי.

מירי רגב: אני לא רואה בעיה עם זה – חובת דיווח לוועדת הפנים – כמה נכנסים מהיבטים הומניטריים, כמה נדחים ומדוע, ומי עושה שימוש לרעה.

<עירית ויסבלום: ההיבטים ההומניטריים בלבד?

מירי רגב: בכלל, כל מה שקשור תחת הצו הזה.

מירי רגב: אני מבקשת שהוועדה תכניס את זה לחוק – אחרת אני לא מאשרת את זה.

תמר זנדברג: יש עוד חמש דקות לדיון.

תמר זנדברג: למה אני לא יכולה להתייחס לנושא?

תמר זנדברג: אפשר עד שתומר וגלעד יגיעו, להתייחס?

מירי רגב: אני מתייעצת בינתיים, ולא מסוגלת כמוך לעשות גם וגם – אני חייבת להקשיב.

<עירית ויסבלום: האם נוכל להצביע על הצו, ונתחייב שנביא תיקון?

<עירית ויסבלום: כי תיקון לוקח זמן מול משרד המשפטים.

<עירית ויסבלום: אני חוששת שלא נספיק לעשות את זה עד יום ראשון.

מירי רגב: מתי תעבירו לנו תיקון?

<עירית ויסבלום: נתחיל מייד לעבוד עליו, רק שזה לא דבר שיעבור באופן ודאי עד יום ראשון מול משרד המשפטים, ואני חוששת שהצו יפקע, ולא יהיה הסדר חלופי.

מירי רגב: טוב, אז תוך שלושה חודשים יהיה כאן תיקון של הצו.

מירי רגב: מי בעד מה שהקריאה כאן היועצת המשפטית של משרד המשפטים?

מירי רגב: מי נגד?

מירי רגב: מי נמנע?

מירי רגב: הצבעה בעד – 3 נגד – 1 נמנעים – 1 אושר.

מירי רגב: אושר, תודה, הישיבה נעולה.