ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 19, פרוטוקול מספר 1, 2013-04-22 10:00

צחי הנגבי: בוקר טוב לכולם, ידידי חבר הכנסת מצנע, גברתי שרת החוץ, אדוני שר החינוך, אני מברך את השרה ואת כל החברים.

צחי הנגבי: אנחנו מקיימים סבב בחירת יושבי-ראש ועדות.

צחי הנגבי: התחלנו אותו לפני כמה ימים, בשבוע הקודם, ואנחנו מחדשים אותו היום.

צחי הנגבי: על סדר יומנו, על-פי תקנון הכנסת, בחירת יושב-ראש ועדת החינוך, התרבות והספורט.

צחי הנגבי: אני אקרא את הסעיף הפורמלי, לאחר מכן נעבור לברכות לא פורמליות, ואז נעבור גם לבחירה.

צחי הנגבי: "בהתאם להוראות סעיף 106(א)(1) לתקנון הכנסת, 'ועדה תבחר יושב-ראש מבין חבריה לפי המלצת ועדת הכנסת'.

צחי הנגבי: ועדת הכנסת ממליצה בפני ועדת החינוך, התרבות והספורט לבחור בחבר הכנסת עמרם מצנע לכהן כיושב-ראש הוועדה.

צחי הנגבי: " קודם כול, אני מברך את חבר הכנסת מצנע, שעשה כבר דברים רבים, גדולים ומשמעותיים למען עם ישראל בשורה בלתי נגמרת של מישורים, החל במישור הביטחוני, עשרות בשנים, 30 שנים, וכראש עיריית חיפה, גם כן שנים רבות, ולאחר מכן כראש הוועדה הקרואה שהרימה את העיר ירוחם ועשתה שם דברים משמעותיים, ובין היתר גם בכנסת, גם כיושב-ראש מפלגה.

צחי הנגבי: היום הוא שב אל הכנסת.

צחי הנגבי: למעשה ארבע

צחי הנגבי: תנו חברי כנסת חדשים ואנחנו שמחים לשוב – חלקנו לשוב ועבור חלקנו זאת הפעם הראשונה, כמו השר פירון, שגם הוא עשה דברים משמעותיים.

צחי הנגבי: בבקשה, שרת המשפטים ציפי לבני.

ציפי לבני: תודה רבה.

ציפי לבני: קודם כול, אני רוצה לברך את מי שיהיה יושב-ראש ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת, את חברי עמרם מצנע.

ציפי לבני: אין משפט מתאים יותר מאשר "האדם הנכון במקום הנכון", הנכון לו והנכון למדינת ישראל.

ציפי לבני: להיות יושב-ראש ועדת החינוך זה הרי לא רק עניין של תפקיד בכנסת, אלא זה גם מהות הדמות שעמרם מצנע מייצג, בכל התפקידים שלו.

ציפי לבני: הוא תמיד היה אדם של ערכים, גם בפעילות הצבאית-ביטחונית שלו במשך אותן 30 שנים, ותמיד פעל לפי אותו מצפן פנימי שהנחה לו את הדרך גם שם, ולאחר מכן כראש עיריית חיפה, וכמובן במעשה הציוני שבעיניי הוא אולי הגדול מכל אלה – בירוחם.

ציפי לבני: לכן אני מאוד שמחה, גם על חזרתך, ביחד אתנו, למגרש הפוליטי, למגרש הציבורי.

ציפי לבני: אין לי ספק שהתרומה שלך כאן למדינת ישראל כולה תהיה גדולה מאוד וערכית, ומכאן תוכל גם לקדם את הדברים החשובים, להיאבק למענם ולפעול בהתאם לאותם ערכים שמאפיינים את כל חייך בעצם, לא רק את פעילותך בכנסת או פעילותך הציבורית.

ציפי לבני: שיהיה בהצלחה.

עמרם מצנע: תודה רבה.

צחי הנגבי: שר החינוך שי פירון.

שי פירון: אני מאוד-מאוד שמח להיות כאן הבוקר, בעיקר בשל העובדה שאני חושב שכפי שאמרה שרת המשפטים, מי שמתמנה היום להיות יושב-ראש ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת הוא אדם שהחינוך השתבח בו והוא משתבח בחינוך.

שי פירון: אני חושב שהנקודה הזאת מהווה בסיס חשוב למה שאני מעריך כקדנציה עמוסה וחשובה בתחום החינוך.

שי פירון: אני מקווה שבאמת בשיתוף פעולה אמיתי נוכל להוביל יחד רפורמות מאוד מקיפות ומרחיקות-לכת במגוון רחב של תחומים במערכת החינוך.

שי פירון: אני מודה ומתוודה שכבר היתה לנו פגישה ראשונית להחלפת דעות ועמדות באופן לא פורמלי, כדי לחשוב על כיוונים עתידיים למערכת החינוך בישראל.

שי פירון: אני יכול לומר שלפחות ב-3 תחומים יש כאן בן-ברית עמוק.

שי פירון: הדבר הראשון הוא סוגיית צמצום הפערים והצורך העמוק לתת הזדמנות אמיתית ושווה לכל תלמיד בישראל, יהודי כערבי, תושב המרכז כתושב הפריפריה.

שי פירון: זה אחד היעדים המשמעותיים ביותר שאני רוצה להניח לפתחנו בתקופה הקרובה.

שי פירון: הדבר שני, סוגיית מעמד המורים ומרכזיותם בתוך החברה הישראלית היא סוגיה שצריכה לקבל דחיפה גדולה מאוד.

שי פירון: אני מדבר רק על דברים שכבר עסקנו בהם בינינו.

שי פירון: יש שורה ארוכה של דברים שאנחנו מתכננים לעסוק בהם, אך לא אתן עכשיו סקירת שר אלא אני בא רק לברך את עמרם מצנע.

שי פירון: הדבר השלישי, שאני חושב שהוא חשוב מאוד, הוא כל סוגיית הערכים ומרכזיותם בתוך השיח הישראלי.

שי פירון: אני רוצה לסיים באיזה רעיון קצרצר שאולי יוכל לשקף את העניין.

שי פירון: אחד הפסוקים המרכזיים בספר משלי אומר "חנוך לנער על-פי דרכו, גם כי יזקין לא יסור ממנה".

שי פירון: זה נורא מעניין, שאם אנחנו ניכנס עכשיו לפרשנות פסיכולוגית במחקר המודרני נמצא שלושה כיוונים שבאים לידי ביטוי בפרשנות של שלושה הוגים יהודים במאות השבע-עשרה והשמונה-עשרה לפסוק הזה.

שי פירון: הפירוש הראשון אומר: "חנוך הנער על-פי דרכו, גם כי יזקין לא יסור ממנה" פירושו – אם תחנך את הנער בתחילת דרכו, על פי דרכו זה כמו "על פי הבאר", בפתח דרכו, בצעירותו, "גם כי יזקין לא יסור ממנה" – זה יהיה כל-כך עמוק ונכון שגם כאשר הוא יתבגר זה כבר יהיה מוטמע בתוכו.

שי פירון: זה מה שאנחנו קוראים לו בעברית המודרנית "היפוך הפירמידה", כלומר, תשקיע בגיל הרך – בסופו של דבר תזכה לקבל משהו עמוק מאוד בעתיד.

שי פירון: הפירוש השני אומר: "חנוך לנער על פי דרכו" – אם תהיה פלורליסט ותתן לילד להתחנך על-פי דרכו, זה יהיה כל-כך נורא שלא תצליח להוציא ממנו את הדברים האלה ואז "גם כי יזקין לא יסור ממנה".

שי פירון: כלומר, תיזהר מלתת לילד ללכת על-פי דרכו.

שי פירון: אלה שני פירושים סותרים, לכאורה, והאמת נמצאת באמצע, בצורך שלנו, מצד אחד, לעסוק בהקשבה, לתת כלים לכל אחד ואחד לפתח עצמו כפי שהוא, ומצד שני, להציב גבולות, לייצר איזה כיוון, לייצר איזו דרך.

שי פירון: אני מקווה שביחד נוכל למצוא את אותו איזון ראוי.

שי פירון: אני ממש שמח ומברך אותך.

משולם נהרי: יש עוד פירוש שהגמרא אומרת, רש"י מביא אותו בתלמוד: תחנך את הנער בדרכך שלך, שתיהפך לדרכו שלו.

משולם נהרי: את החינוך שלך תטמיע בו, שייהפך להיות חינוך שלו: "גם כי יזקין לא יסור ממנה".

שמעון אוחיון: אגב, חינוך הוא אילוף.

שמעון אוחיון: המושג "ללמד" הוא מ"מלמד הבקר".

שמעון אוחיון: גם התרגום אומר: ללמד זה האלפה.

צחי הנגבי: חבר הכנסת בוז'י הרצוג, השר לשעבר, בבקשה.

יצחק הרצוג: קודם כול, אם כך תהיה ועדת החינוך, אדוני היושב-ראש החדש, זה יהיה בית-מדרש של רות קלדרון ולא תהיה ועדת החינוך.

יצחק הרצוג: בכל מקרה, אני מצטרף למברכים אותך, עמרם, כיושב-ראש הוועדה.

יצחק הרצוג: כולנו בטוחים שנוכל לקדם כאן הרבה דברים חשובים.

יצחק הרצוג: נושא החינוך הוא הנושא המרכזי היום בציבוריות הישראלית, ולא נשכח, לא את התרבות ולא את הספורט.

יצחק הרצוג: אני רוצה לברך כמה ראשי רשויות מקומיות שנמצאים כאן, גם ראש עיריית חיפה, גם ראש מועצת ירוחם, אורנית, עוספייה ועוד ראשי ישובים.

שי פירון: כשאני פה תתחיל מעורבות.

יצחק הרצוג: שילוב מנצח מחייב שיתוף פעולה גם עם הרשויות ועם כל המערכות השונות, ולכך אנחנו נתגייס, ולא נשכח גם את ההשכלה הגבוהה.

יצחק הרצוג: נמצא כאן שותפי איציק שמולי שאנחנו נשתף פעולה באופן מלא בוועדה הזאת.

יצחק הרצוג: אני חושב שנושא עולם הסטודנטים יהיה נושא מרכזי בדיוני הוועדה.

יצחק הרצוג: בהצלחה.

צחי הנגבי: תודה.

צחי הנגבי: חבר הכנסת מאיר שטרית.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, תודה רבה.

מאיר שטרית: אינני חבר בוועדת החינוך, התרבות והספורט בכנסת הזאת, אבל הייתי חבר בוועדת החינוך בכנסת הראשונה שבה השתתפתי, ב-1981.

מאיר שטרית: מאוד התרגשתי להיות חבר בוועדה ההיא.

מאיר שטרית: אני רוצה לומר שאני שמח שעמרם מצנע נבחר להיות יושב-ראש הוועדה, מכיוון שהוא גם היה ראש עירייה במשך הרבה מאוד שנים, מכיר את החינוך היטב, בעיר גדולה כמו חיפה וגם בפריפריה הרחוקה בעיר ירוחם, ומכיר את הצדדים השונים של החינוך, כך שאני בטוח שתצליח בתפקיד שלך.

מאיר שטרית: הוועדה מעניינת, יש נושאים חשובים מאוד על השולחן שאני מקווה שהוועדה אכן תטפל בהם, כמו תוכנית הליבה, חוק הליבה, כמו יום חינוך ארוך, שצריך לבדוק אותו מחדש, מה באמת קורה, יש פער ענק בין מה שאושר בחוק ב-1997 ובין הפעלתו בפועל, אין לנו ממש יום חינוך ארוך כפי שהתכוון המחוקק, זה עובד אחרת לגמרי.

מאיר שטרית: מישהו צריך לטפל בעניין בתי-הספר הפרטיים שמספרם גדל באופן משמעותי ושיוצרים סגרגציה ענקית בחברה הישראלית, כאשר בחלק מבתי-הספר ההורים נדרשים לשלם אלפי שקלים ומקבלים חינוך מעולה ואילו כל היתר, החינוך הממלכתי נשאר בבררה, עם רמת חינוך נמוכה מאוד.

מאיר שטרית: אפשר לתקן את זה.

מאיר שטרית: אלה נושאים מאוד-מאוד מרכזיים בחינוך, שאני מקווה שתוכל לגעת בהם ולשנות אותם.

מאיר שטרית: אם תצליח רק ב-2-3 מן המשימות האלה, הרווחת את היומית שלך.

מאיר שטרית: אני מאחל לך הצלחה רבה.

צחי הנגבי: תודה.

צחי הנגבי: חבר הכנסת משה פייגלין.

משה זלמן פייגלין: אני כמובן מצטרף לברכות.

משה זלמן פייגלין: חבר הכנסת מצנע ידוע במחויבותו לפעילות ציבורית רחבת-היקף ומעוררת הערכה והשראה.

משה זלמן פייגלין: בוודאי אין לי ספק שגם תפקידו החשוב כיושב-ראש ועדת החינוך יתבצע נאמנה.

משה זלמן פייגלין: כחבר הוועדה הזאת, ועוד 6 ועדות חוץ ממנה, ולכן אני מתנצל שאצטרך לעזוב עוד מעט לוועדת הכנסת, מכל מקום, נושא שיהיה חשוב לי להעלות בוועדה בכל הנוגע למערכת החינוך, הוא נושא עקרוני ומשמעותי מאוד.

משה זלמן פייגלין: היום על-פי החוק מי שאחראי על חינוך ילדיי וילדי כל הנוכחים כאן, ילדי ישראל, הוא כבוד הרב השר חבר הכנסת שי פירון, שאני מעריך מאוד, אבל אני חושב שהאחראי על חינוך ילדיי, האחראים על חינוך הילדים הם ההורים.

משה זלמן פייגלין: כך למדנו במסורת ישראל: "מצווה על האב ללמד בנו תורה", על האב, ואם הוא מתקשה הוא שוכר את המורה.

משה זלמן פייגלין: החוק בישראל קובע כדלקמן: "האחראי על חינוך ילדי ישראל הוא שר החינוך".

משה זלמן פייגלין: הדברים מאוד-מאוד-מאוד משמעותיים.

צחי הנגבי: איזה חוק זה?

משה זלמן פייגלין: אין לי כאן את הסעיף, אבל מה שאני אומר הוא מדויק.

משה זלמן פייגלין: מדובר על חוק חינוך חובה חינם.

משה זלמן פייגלין: האחריות המוגדרת בחוק לחינוך הילדים היא לא של ההורים, אלא של המדינה, באמצעות שר החינוך.

משה זלמן פייגלין: זה דבר חמור שיש לו השלכות רבות, משום שההורים חשים כבר שהאחריות אינה שלהם, היא נלקחת מהם, וכשהם מבקשים לחנך את הילדים בעצמם הם צריכים לקבל אישור מיוחד מן המדינה, זה מגיע לידי כך.

משה זלמן פייגלין: הדבר הזה חייב לעבור שינוי.

משה זלמן פייגלין: אני בטוח שרבים כאן מסכימים אתי בנקודה הבסיסית הזאת.

משה זלמן פייגלין: מה שאני אומר הוא מדויק, זאת המציאות.

ציפי לבני: אני שואלת, כדי להבין, האם הרעיון הוא לאפשר להורים לא לשלוח את ילדיהם לבתי-הספר?

משה זלמן פייגלין: הרעיון הוא להחזיר לכולנו את החירות ואת האחריות לצדו השני של מטבע החירות.

משה זלמן פייגלין: אני שמח שאת שואלת, אסביר את מהות הרעיון.

צחי הנגבי: אני מציע שהדיונים האלה יתקיימו בהמשך.

שי פירון: אתה אמור לברך אותו, אבל בסוף הוא יתחרט...

משה זלמן פייגלין: הרעיון הוא לעבור לשיטת השוברים, לפיו כל הורה מקבל שובר חינוך ומממש אותו בכל מוסד שיחפוץ, על-פי בחירתו.

משה זלמן פייגלין: זה הרעיון הבסיסי שאותו אני מנסה לקדם בוועדה הזאת.

צחי הנגבי: חבר הכנסת יעקב אשר.

צחי הנגבי: אציין שהברכות יסתיימו ב-8:50 בלילה ואז יחלו חגיגות האליפות של מכבי תל-אביב.

צחי הנגבי: ..

יעקב אשר: בוקר טוב.

יעקב אשר: אני רוצה קודם כול לאחל ליושב-ראש החדש, מר מצנע, שכראש עירייה לשעבר, וגם הוא ידוע כראש עירייה מוצלח בעברו, הוכיח יושרה, אמינות ו"נאה דורש, נאה מקיים".

יעקב אשר: אני חושב שדווקא בוועדת החינוך, התרבות והספורט זה אחד הדברים הראשונים שצריכים להיות.

יעקב אשר: בכל דבר, אגב, אבל בוודאי כאן.

יעקב אשר: דווקא ראשי רשויות מקומיות קרובים לחינוך יותר.

יעקב אשר: היה כאן קודם ויכוח מי אחראי על החינוך, האם הממשלה או ההורים.

יעקב אשר: אני חושב ששכחו כאן גם את הרשות המקומית, השלטון המקומי, שבסופו של יום מספק את השירותים ישירות לתלמידים.

יעקב אשר: כאן מבט של ראש עירייה ש-minded לחינוך הוא בהחלט חשוב מאוד וראוי מאוד.

יעקב אשר: אחת הנקודות שצריך לקחת בחשבון בקדנציה הזאת, בסופו של יום הרי מי שנותן את החינוך זה הרשות המקומית, כפי שאמרתי.

יעקב אשר: אם הרשות המקומית חזקה היא נותנת over, היא נותנת דברים נוספים, כמו חינוך משלים, דברים נוספים סביב החינוך, תוספת בסייעות כאלה ואחרות, אמצעי למידה לילדים שמתקשים וכולי, כי הרשות המקומית שיש לה משאבים מוסיפה.

יעקב אשר: רשות מקומית חלשה יותר, שהיא פריפריאלית, שאין לה הכנסות עצמיות כל-כך גבוהות כמו רשות מקומית במרכז המדינה, נותנת פחות.

יעקב אשר: ואז, אדוני היושב-ראש החדש, עלול לקרות מצב שיש שני סוגי ילדים במדינת ישראל: ילדים שמקבלים יותר חינוך, יותר הזדמנות, וילדים אחרים שמקבלים פחות, רק בגלל מקום מגוריהם.

יעקב אשר: דיפרנציאליות בתקציבי החינוך יכולה בהחלט לתרום תרומה מכרעת בעניין הזה.

יעקב אשר: הזכיר השר את "חנוך לנער על-פי דרכו", אז אומר רש"י שם: החובה ללמד את התלמיד היא כזאת שבסופו של דבר "תהא השלהבת עולה מאליה".

שי פירון: זה לא רש"י.

שי פירון: רש"י זה בפרשת "בהעלותך".

יעקב אשר: אני רוצה רק לסיים, ברשות השר, שגם הוכיח את כישוריו כרב.

יעקב אשר: הרעיון הוא ש"תהא השלהבת עולה מאליה", דהיינו, שהכלים שאנחנו ניתן לילד הם כאלה שכאשר הוא יתבגר, כאשר הוא יגדל הוא יוכל מעצמו להמשיך את זה, עם הכלים שנתנו לו.

יעקב אשר: לכן חשוב שהכלים יהיו מיטביים.

יעקב אשר: אדוני, שיהיה לך בהצלחה גדולה, ולכולנו הצלחה בכנס הקיץ.

צחי הנגבי: תודה.

צחי הנגבי: מסכת הברכות לא תמה, היא תמשיך כאשר היושב-ראש יתפוס את מקומו כאן עם הפטיש.

צחי הנגבי: אני רק אעלה להצבעה.

צחי הנגבי: מי בעד בחירתו של חבר הכנסת עמרם מצנע לכהונת יושב-ראש הוועדה?

צחי הנגבי: מי נגד?

צחי הנגבי: בעד אישור המלצת ועדת הכנסת לבחירת חבר הכנסת עמרם מצנע כיושב-ראש הוועדה – פה אחד

צחי הנגבי: נמנעים – אין

צחי הנגבי: אין מתנגדים ואין נמנעים, פה אחד הבחירה אושרה.

צחי הנגבי: בהצלחה.

עמרם מצנע: תודה רבה.

עמרם מצנע: תודה רבה לשר החינוך ולשרת המשפטים ולכל מי שרץ לדיונים נוספים.

עמרם מצנע: אנחנו נמשיך לשמוע את דברי הנוכחים שרוצים להוסיף, ואני אסכם כמובן בכמה מילים.

עמרם מצנע: בכל מקרה, נסיים לא יאוחר מן השעה 11:00.

דוד צור: אני לא חבר הוועדה אבל שמעתי בקשב רב את שיעור הגמרא שהיה כאן ואני שמח שלעניין האילוף שָמוּ את האלוף.

דוד צור: אני בטוח שהוא יידע לעשות את זה כראוי.

דוד צור: אני רוצה להאיר זווית מסוימת שאשמח מאוד אם הוועדה תוכל גם להיות פעילה ולהשפיע בה.

דוד צור: היא קשורה, או לא, לחגיגות של 8:50 שדיבר עליהן קודם יושב-ראש ועדת הכנסת – בעניין חינוך בספורט, תרבות ספורט, הגינות ומניעת אלימות, ההימורים הבלתי חוקיים וכל מה שקשור סביב האלימות והתרבות.

דוד צור: זה גם חלק מן הוועדה, למרות שזה פוצל לשני משרדים שונים.

דוד צור: השר הלך, אבל אולי הגיע הזמן לאחד את המשרדים האלה כדי שיהיה רצף בטיפול.

דוד צור: למרות שאני לא חבר בוועדה הזאת, אני חבר בוועדת הפנים והגנת הסביבה, אשמח מאוד לשתף אתך פעולה בעניין הזה.

דוד צור: אני מאחל ליושב-ראש בהצלחה.

דוד צור: אין לי ספק שהוא יביא את המטען הציבורי והערכי שהוא הולך אתו שנים רבות כדי להשפיע על הרבה מאוד נושאים שנוגעים לוועדה.

עמרם מצנע: תודה.

עמרם מצנע: שמעון אוחיון, בבקשה.

שמעון אוחיון: גם אני רוצה קודם כול להצטרף לברכות.

שמעון אוחיון: באמת גם משיחה ראשונית שהיתה לנו כבר התרשמתי.

שמעון אוחיון: אני חושב שאתה מביא אתך את הניסיון שלך כראש עירייה בשני מקומות.

שמעון אוחיון: זה לא רק עניין של ניסיון במסגרות חינוכיות ובתקציב חינוך, אלא הרגישות החברתית שגילית מיד בהצעה, וגם כשהתראיינת, עם כל הקשיים שקשורים בכך, להתחשב בעניין הזה בהקצאה לרשויות המקומיות, או השלמה של הקצאת הממשלה לרשויות המקומיות, שתיקח בחשבון את המצב של כל רשות ורשות ואת היכולת שלה לתת לכל תלמיד את שוויון ההזדמנויות בחינוך.

שמעון אוחיון: מזה מאוד-מאוד התרשמתי, כי באמת בקטע הזה אני מקווה שתוביל אותנו גם במסגרת ועדת החינוך, התרבות והספורט ונעשה מה שצריך לעשות בעניין הזה.

שמעון אוחיון: קשה היה לי עם מה שחבר הכנסת משה פייגלין פתח ואמר בעניין הזה.

עמרם מצנע: אתה לא חייב לענות לו עכשיו.

שמעון אוחיון: משפט אחד הייתי רוצה לומר בעניין הזה.

שמעון אוחיון: זכור לטוב יהושע בן גמלא שהתקין תקנות.

שמעון אוחיון: הוא הבין שלא כל-כך פשוט להפקיד בידי המשפחה ובידי ההורים ולהתנער – אני מוסיף את המילה להתנער – מן האחריות לחינוך.

שמעון אוחיון: לכן התקינו תקנות, שיקימו בתי מדרש וילדים יגיעו אליהם, כדי לא להשאיר את זה להורים בלבד, כי לא כל אחד יכול.

שמעון אוחיון: וכבר העירה השרה ציפי לבני: מה עם הורים שלא רוצים לשלוח את ילדיהם?

שמעון אוחיון: זה רק במאמר מוסגר.

עמרם מצנע: אני צריך לקחת כמה שיעורים אצל רעייתי כדי שאוכל לפסוק בין הפרשנויות השונות שללא ספק יעלו.

יוני שטבון: אני רוצה לברך.

יוני שטבון: סליחה על העיכוב.

יוני שטבון: חזרתי עכשיו מדיון בסוגיה שעוסקת בתחום שאנחנו מתכנסים סביבו.

יוני שטבון: כדאי למקד עוד תחום שלפעמים לא נוח דווקא בפורמליסטיקה של ועדות ומערכת החינוך – זה דווקא החינוך הבלתי פורמלי.

יוני שטבון: אני חוזר מסיור בקריית-גת שערכתי אתמול.

יוני שטבון: הייתי במועדוניות וראיתי מה קורה עם בני נוער בשעות אחר הצהרים.

יוני שטבון: זה תחום פרוץ, לצערנו.

יוני שטבון: האם הוא שייך למשרד הרווחה?

יוני שטבון: האם הוא שייך למשרד החינוך?

יוני שטבון: האם העירייה אחראית על התחום הזה?

יוני שטבון: אתמול זכיתי – ולצערי גם גדלתי במקומות כאלה בעבר – לראות מה זה ילד, שאומר לי בפירוש משפט שילד בוגר יודע להגיד: "אם לא הייתי פה עכשיו הייתי עכשיו שותה אצל חסון במכולת של קריית-גת".

יוני שטבון: הילד אומר לי את המשפט הזה, הוא מודע לצורך במועדונית, לצורך בתרבות אחר הצהרים.

יוני שטבון: אני חושב שזו סוגיה שכדאי מאוד לטפל בה.

משולם נהרי: שמעת על מינהל חברה ונוער במשרד החינוך?

יוני שטבון: בוודאי.

יוני שטבון: דווקא בעיריות פגשתי את זה.

יוני שטבון: דרך אגב, יש בלבול מי אחראי על התחום הזה.

עמרם מצנע: אין בלבול, לפי דעתי, אבל בסדר.

משולם נהרי: גם אני מצטרף לברכות ומוסיף ברכה משלי.

משולם נהרי: לא דומה איש קואליציה שמברך לאיש אופוזיציה, הברכה יותר כנה.

עמרם מצנע: זה יחייב אותך בהמשך.

עמרם מצנע: ..

משולם נהרי: אנחנו באותו ראש.

משולם נהרי: אני את עמרם מכיר לא מהיום אלא עוד כשהיה ראש עיריית חיפה.

משולם נהרי: אני יודע עד כמה החינוך חשוב לו ויודע עד כמה הוא דבק במטרה, ראינו את זה לאורך כל הדרך.

משולם נהרי: סיירנו, טיילנו, חיפשנו פתרונות לתלמידים והיה אכפת לו.

משולם נהרי: אמנם בחיפה זה כל ראשי העיר, גם יונה יהב כזה, אבל אני זוכר את התקופה הזאת.

משולם נהרי: אני יודע עד כמה חשוב החינוך ואני מברך על כך שאדם שהחינוך יקר לו וקרוב ללבו הוא זה שמתמנה להיות יושב-ראש ועדת החינוך, התרבות והספורט.

משולם נהרי: אני מאמין שמשרד החינוך יציף אותנו ברפורמות חדשות, כי הרי כל שר שבא למשרד החינוך חייב להביא רפורמה משלו.

משולם נהרי: אני רוצה רק לתת לך עצה טובה, כמי שהיה שנים רבות במשרד החינוך, שהארכיון של משרד החינוך מלא ברפורמות שמעלות אבק, ואפילו רפורמה אחת שהיה שותף בה שר החינוך, מה שנקרא דוח דברת, עדיין לא נשלם הדיון בדוח והיישום שלו רחוק רחוק מהמסקנות, אבל יבואו רפורמות.

משולם נהרי: בינתיים כדאי לנו להקשיב להצהרות – והיום הרי זה "ספינים", כל שר מוציא הצהרות מה הוא הולך לעשות וכיצד הוא יכפה את דעתו בנושא זה או אחר.

משולם נהרי: אני חושב שוועדת החינוך, התרבות והספורט צריכה לאזן, צריכה לפקח וצריכה גם לאותת למערכת בכללותה שהחינוך הוא בראש מעיינינו, החינוך הוא הדבר היקר ביותר שלנו.

משולם נהרי: שיהיה לך בהצלחה.

עמרם מצנע: תודה רבה.

יפעת קריב: גם אני מצטרפת כמובן לברכות, אנחנו בישיבה של ברכות, אבל אני רוצה להוסיף לברכות שמופנות אליך, אני גם מברכת את צוות הוועדה, שאני מכירה אותו מן העבר, יש כאן צוות מאוד מקצועי שעובד הרבה מאוד זמן, ואת צוות המשרד, את המנכ"לית שנמצאת כאן.

יפעת קריב: זכיתי להצטרף אליה לסיור בימים האחרונים ולגלות שיש למשרד החינוך צוות מקצועי מעולה שגם ממשיך, לא כל הצוות חדש.

יפעת קריב: באמת היתה לי חוויה מאוד משמעותית ומקצועית להיות לצד המנכ"לית וצוות המשרד.

יפעת קריב: אני מרגישה שאנחנו נכנסים לוועדת חינוך שנמצאת בידיים מאוד טובות, עם צוות מקצועי, עם הניסיון המקצועי שלך.

יפעת קריב: אני יכולה להוסיף לדבריו של חבר הכנסת סיטבון, שנושא החינוך הבלתי פורמלי הוא אחד הנושאים הכי מרכזיים שצריך להתעסק בו, לדעתי.

יפעת קריב: בממשלה הקודמת חוקק חוק החינוך הבלתי פורמלי אחרי שהרבה מאוד ממשלות ניסו להעביר אותו ולא הצליחו.

יפעת קריב: יש לנו חוק "רזה" ויש מקום להעצים אותו, גם בהיבט התקציבי וגם בהיבט הסמכויות שלו.

יפעת קריב: מבחינתי אני מביאה לסדר היום כאן גם את נושא הנוער והחינוך הבלתי פורמלי וגם את נושא הצעירים, כפי שרבים מהיושבים כאן יודעים.

יפעת קריב: אני רוצה להתייחס – כי זה דובר ואני רואה כאן את רינה – לנושא הסמכות ההורית.

יפעת קריב: זה נושא מרכזי שיש לדבר עליו הרבה ולראות איפה ההורים נמצאים, מה המשמעות שלהם, עד כמה הם מתערבים ועד כמה הם מעורבים, לראות איך אנחנו לוקחים את השיח הזה מאוד קדימה.

יפעת קריב: אני אומרת את זה כאמא ל-4 ילדים שמעורבת מאוד במערכת החינוך ברשות המקומית שבה אני חיה.

יפעת קריב: יש הרבה מאוד עבודה לעשות.

יפעת קריב: דבר נוסף, הזכירו אותך כראש עיריית חיפה אבל אני רוצה להתייחס דווקא אל תפקידך כראש עיריית ירוחם.

יפעת קריב: נמצא כאן כמובן גם מיכאל ביטון.

יפעת קריב: באמת הוועדה מלאה בחברים ובאנשים שמאוד מחויבים לנושא הפריפריה, להשוות את מה שקורה בפריפריה למה שקורה במרכז הארץ, שכל תלמידי מדינת ישראל בלי יוצא מן הכלל יקבלו שווה בשווה, ואולי תהיה עדיפות מסוימת לאזורים מסוימים, בלי להיכנס לוויכוח.

יפעת קריב: אני רק אומרת שהיום בכל מדינת ישראל יש מקום לתת לכל התלמידים ואני מקווה שנשים את הפריפריה, את הנגב והגליל, במרכז סדר היום שלנו.

יפעת קריב: באמת בהצלחה לכולם.

עמרם מצנע: תודה.

רות קלדרון: אני חושבת שזה המקום החשוב ביותר בכנסת.

רות קלדרון: אני חושבת שהחינוך הוא הדבר החשוב ביותר בעבודה שלנו.

רות קלדרון: רציתי לבקש שתרבות הוועדה הזאת תהיה תרבות שמשאירה את הבדלי הקואליציה והאופוזיציה כמה שאפשר בחוץ, ושהיא בלי ציניות.

רות קלדרון: שהיא קודם כול מחויבת לבוא, ומי מבין חברי הוועדה שלא בא מודיע למה הוא לא בא, כי אנחנו נחכה לכם.

רות קלדרון: ושתהיה שקיפות, שתהיה קולגיאליות.

רות קלדרון: קיבלנו לידינו את האוצר הגדול ביותר.

רות קלדרון: התרבות של הדיון בינינו תשפיע גם על משרד החינוך וגם על הכנסת כולה.

רות קלדרון: אני באה מאוד בהתרגשות היום ומאוד בשמחה שאני יכולה לעבוד עם אנשים שונים ממני בהשקפות החינוך שלהם ובהשקפות בכלל.

רות קלדרון: אני באמת מאמינה שביחד אנחנו יכולים לעשות חינוך טוב יותר.

רות קלדרון: אז תנהיג אותנו בעניין הזה, וברוך תהיה.

עמרם מצנע: תודה רבה.

עמרם מצנע: יונה יהב, ראש עיריית חיפה, בבקשה.

2371: בשבילי זה יום חג עצום מפני שבן עירנו, ראש העיר לפניי, קיבל עליו את המשרה, שאני מצדיק אותך – היא החשובה ביותר בכנסת.

2371: עמרם מצנע הוא מלח הארץ.

2371: הוא איש הציבור היחיד שמעולם לא עשה לביתו, תמיד עשה למען הציבור, בכל שלב של חייו.

2371: הוא עשה את זה באמונה מלאה, בנועם הליכות.

2371: הבקשה שלך נופלת על אוזניים שומעות מכיוון שהוא מעולם לא מתלהם.

2371: הוא מעביר את המסרים שלו בדרך ארץ ראויה לציון.

2371: לא תמיד במדינה האלימה שלנו הדברים מובנים כפי שהם מועברים, אבל זאת הדרך, והיא לא תשתנה ממרום גילו.

2371: אני מצר מאוד על כך שהכנסת הזאת מייצגת אך ורק את מדינת תל אביב.

2371: עמרם מצנע הוא הנציג היחיד מהצפון, וגם הדרום לא מיוצג כאן.

2371: אני משוכנע שהחשיבה מה צריך לפריפריה, כפי שאמרתם, אין אדם מתאים ממנו כדי להביא אותה, כי הוא הנהיג עיר שיש בה שכונות מצוקה ויש בה שכונות ברמה סוציו-אקונומית מאוד גבוהה.

2371: הוא ידע לתעל את עצמו בין שתי הרמות האלה, שזה לחלוטין לא פשוט.

2371: אנחנו, ראשי הערים – ואני יודע שאני מדבר בשם רבים – עומדים לימינך.

2371: אנחנו מאמינים שהממשק הזה, שי פירון ואתה, יביא אותנו לשיאים חדשים, ואנחנו זקוקים לזה כי – אגיד דווקא לחברים המאמינים: נצחיות העם שלנו באה רק מלימוד, רק מלימוד.

2371: אנחנו מקדימים את כל העולם ב-17 דורות של לימוד.

2371: לכן יש בעולם 480 פרסי נובל, 205 מהם שלנו.

2371: אין אף פרס נובל סיני, למשל, ואנחנו צריכים להיות מאוד גאים.

2371: אני אומר את זה כי אני בא מהעיר הקטנה ביותר בעולם עם מספר פרסי הנובל במדע הגבוה ביותר.

משולם נהרי: שולמית אלוני, כשהיתה שרת החינוך אמרה: האויב הגדול ביותר שלנו זה עמי-ארצות.

2371: זה הבורות.

2371: בדיוק.

2371: אם אתה כבר מצטט אותה – אנחנו באמת בעידן פנטסטי.

2371: אבל זאת בדיוק האווירה שד"ר קלדרון מיצבה את השיחה.

2371: אני מאמין שעמרם מצנע הוא הפרטנר לעשות את זה.

2371: תצליח.

עמרם מצנע: תודה.

לילי הלפרין: מקבלי פרס נובל הם 200 יהודים, לא ישראלים.

2371: יש 10 ישראלים, וזה אחוז פנטסטי.

עמרם מצנע: וחלקם הגדול חיפאים.

עמרם מצנע: דלית שטאובר, בבקשה.

דלית שטאובר: בוקר טוב לכולם.

דלית שטאובר: אני שמחה לברך אותך במעמד הזה.

דלית שטאובר: כפי שהשר הרב שי פירון אמר, נפגשנו בישיבת הכנה ואני בטוחה שהנושאים שיעלו על שולחן הוועדה הזאת יהיו מרתקים וחשובים מאין-כמותם.

דלית שטאובר: יש בהם יכולת להמשיך ולהשפיע על פני החברה בישראל, כפי שאנחנו רוצים שיהיו, באמצעות החינוך, שהוא הכלי החשוב ביותר לעיצוב העתיד ולעיצוב החברה.

דלית שטאובר: בוודאי אתה תהיה מי שיביא את הבשורה, שחלק גדול מן הדברים שביקשתם שיהיו על סדר יום הוועדה אכן אתה רואה בהם נושאים חשובים, וגם אנחנו.

דלית שטאובר: משרד החינוך נמצא במהלך שממשיך להטמיע רפורמות מאוד-מאוד חשובות בשנים האחרונות – של חינוך חינם לגילאי 3-4, של הקלת נטל התשלומים על משפחות עם ילדים, של שיפור מעמד המורה, שכרו ומתן שירות טוב יותר לילדים באמצעות רפורמות של "אופק חדש" ו"עוז לתמורה", ויש רעיונות רבים נוספים לשר הרב שי פירון, שהוא איש חינוך במשך כל חייו ומכיר היטב את החינוך.

דלית שטאובר: אני מאחלת לנו שיתוף פעולה.

דלית שטאובר: מצדנו אתה יכול להיות בטוח שיהיה לך את מלוא שיתוף הפעולה הטוב ביותר, ואנחנו נהיה כאן עם אנשי המקצוע שלנו לעשות את כל שנדרש כדי שהחינוך יהיה במקום הראוי לו, באופי הראוי לו וישפיע כפי שהוא צריך להשפיע על הווייתה של החברה הישראלית.

דלית שטאובר: תודה רבה לך.

דלית שטאובר: עכשיו אנחנו הולכים לדאוג לתקציב.

עמרם מצנע: תודה רבה.

עמרם מצנע: מיכאל ביטון, ראש מועצת ירוחם.

מיכאל ביטון: אדוני היושב-ראש, הדבר הכי משמעותי בקריירה שלך, ברזומה, זה היותך ראש עיריית ירוחם לשעבר.

עמרם מצנע: נכון.

מיכאל ביטון: ואחרי זה גם חיפה, וקצת המפלגות ועניינים.

מיכאל ביטון: לא רק אני נמצא כאן אלא גם הנהגת העיר וצוות המועצה, גם כהוקרת תודה אבל גם כאמירה, שמה שלמדת על פריפריה ופערים, ועשית מה שקוראים בעולם המקצועי bottom up, מלמטה יצרת מציאות על אף שלא תמיד היה לך גיבוי של מימון ממשלתי – יש לך הזדמנות לעשות top down.

מיכאל ביטון: כאשר אני מסתובב בבתי-הספר הנזיפה הכי גדולה שאני מקבל היא למה אני לא כמו מצנע, למה אני לא כל יומיים שותה קפה עם המנהלת בבית-ספר.

מיכאל ביטון: יש כאלה שמדברים על חינוך, אבל לא באמת בכל ליבם ונפשם, ואתה מאוד עקבי.

מיכאל ביטון: גם בתקציב שהשארת לי הרבה הולך לחינוך, כמה מיליונים.

מיכאל ביטון: זה ביטוי עמוק ואמיתי רב-שנים, שאתה מאמין שחינוך הוא המהלך הגדול של השינוי בחברה הישראלית.

מיכאל ביטון: אני חושב שהפעם, עמרם, יש כאן התלכדות של כוחות אדירים, גם של שר החינוך, גם של סגן השר אבי וורצמן שבא מבאר-שבע, גם של המנכ"לית, ובעיקר שלך לעשות מהלכים גדולים, להטביע חותם.

מיכאל ביטון: אני חושב שרבים הרימו גבה למה אתה מתלהב מוועדת החינוך, אבל עם התלכדות כזאת של כוחות יש בכוחכם לעשות דבר עצום, גם בתקצוב דיפרנציאלי.

מיכאל ביטון: יונה יהב ישמח שתביא את הכסף מן האוצר ולא ממנו, אבל חייב להיות תקצוב דיפרנציאלי כי לא ייתכן שחבילה של ילד במקום מסוים תהיה שווה 6 שקלים, כי ההורים מוסיפים והעיר מוסיפה מתוך עושרה, ובמקום אחר החבילה תהיה 2 שקלים, כי להורים קשה ולעירייה אין כסף להוסיף.

מיכאל ביטון: זה מהלך גדול ועצום.

מיכאל ביטון: המהלך השני, שכינו אותו חינוך בלתי פורמלי, אני חושב שצריך לקרוא לו חינוך ערכי – שירות איכותי בצה"ל וכל העולם של אחר הצהרים.

מיכאל ביטון: אתה יודע, כמוני, שאנחנו עושים את החינוך הבלתי פורמלי הטוב במדינה.

מיכאל ביטון: יש לנו תקציב של 2 מיליון שקל לחינוך בלתי פורמלי אבל 1.8 מיליון שקל ממנו זה תרומות.

מיכאל ביטון: צריך לשנות את הפירמידה ושחינוך בלתי פורמלי בסיסו ועיקרו יהיה במימון ממשלתי.

מיכאל ביטון: תמיד תרומות יכולות לסייע, אבל לא ייתכן שעולם שלם של חינוך כזה יהיה מוטל בספק בגלל תלות בתרומות.

מיכאל ביטון: הדבר האחרון, חבר הכנסת יעקב אשר, שכבר לא נמצא כאן, וראשי רשויות מקומיות שנמצאים כאן, אתה יודע טוב יותר מכל אחד שכאשר ראש רשות מקומית וכאשר צוות עירוני מחליט לעשות חינוך – החינוך קופץ מדרגה ומשרד החינוך מתלכד.

מיכאל ביטון: אבל זה מחייב סמכויות ומיקוד ברשויות, וזיהוי אותן רשויות מקומיות שאומרות "חינוך בראש מעיינינו", לאפשר להן סמכויות והשקעות משמעותיות.

מיכאל ביטון: אני בטוח שאתה תעשה דברים גדולים ומשמעותיים ומאחל לך בהצלחה.

עמרם מצנע: תודה רבה.

עמרם מצנע: אני רוצה לומר כמה מילים ואחר כך אם יישאר זמן ומישהו ירצה עוד להוסיף – סליחה, קודם כול נשמע את דברי השכן, ראש מועצת עוספייה, בבקשה.

וג'יה כיוף: אני באתי כשכן, באתי להגיד שאני שמח מאוד שעמרם מצנע נמצא כאן.

וג'יה כיוף: אני חושב שזאת הוועדה הכי חשובה.

וג'יה כיוף: אני רוצה להגיד לך, עמרם, שמעתי את כולם כאן.

וג'יה כיוף: תשמע, ללמוד על שוויון ועל דמוקרטיה ולהרגיש אחרת זה גרוע מאוד.

וג'יה כיוף: מי שיכול לשנות את זה זה רק החינוך.

וג'יה כיוף: אין לי בעיה עם המדינה היהודית.

וג'יה כיוף: יש לי בעיה עם המדינה הדמוקרטית.

וג'יה כיוף: אני חושב שמי שיכול היום להוביל מהלך של מדינה דמוקרטית אמיתית זה רק החינוך.

וג'יה כיוף: אני לא רוצה שהבן שלי יסיים צבא ויגיע הביתה מתוסכל.

וג'יה כיוף: מדד הישראליזציה בחברה הדרוזית הוא מדד גבוה מאוד, אבל כשהבן שלי לומד בטכניון ועובר את שכונת דניה ומגיע לעוספייה הוא אומר לי: איזה ראש מועצה אתה?

וג'יה כיוף: אתה ראש מועצה כושל, כי כך הוא רואה, כך הוא מרגיש.

וג'יה כיוף: אני לא מחפש שוויון.

וג'יה כיוף: אני מחפש שלפחות – רציתי שמנכ"לית משרד החינוך תשמע אותי – אני מחפש שוויון, שוויון בחינוך, שהבן שלי ישדר שהוא ישראלי גאה.

וג'יה כיוף: אני מאחל לך הצלחה.

עמרם מצנע: תודה רבה ל-וג'יה כיוף, ראש מועצת עוספייה.

עמרם מצנע: הייתי רוצה להודות לכולכם שבאתם.

עמרם מצנע: מתוך הכרות חלקית עם חלק מן האנשים, ואחרים שהכרתי עכשיו, אני מניח שניפגש פה סביב השולחן הזה בנושאים השונים שיעלו.

עמרם מצנע: אשמח מאוד שתגיעו, כי בסופו של דבר ועדת החינוך, התרבות והספורט היא קודם כול, בראש ובראשונה, מקום לציבור להביע את דעתו, להשמיע את דעתו.

עמרם מצנע: זה כמעט המקום היחיד, ביחד עם הוועדות האחרות, שבו יש הזדמנות למפגש של הציבור בכללותו עם קובעי המדיניות והמחוקקים ועם דרג הביצוע, ולכן אולי החשיבות הגדולה של המפגש הזה בכלל בוועדות, וכמובן בוועדה שלנו בפרט.

עמרם מצנע: אני רוצה להודות באופן מיוחד לידידיי ראשי הערים, יונה יהב מחיפה ומיכאל ביטון מירוחם.

עמרם מצנע: אלה המקומות שבהם למדתי והתחנכתי מה זה חינוך.

עמרם מצנע: למרות שאני זוכר את עצמי עוסק בחינוך מאז שאני זוכר את עצמי, כי בסופו של דבר גם בשירות בצה"ל, ובטח בפיקוד על מסגרות גדולות אנחנו עוסקים בחינוך.

עמרם מצנע: אבל אין ספק שברשויות המקומיות זה לב העניין.

עמרם מצנע: נכון נאמר שראש רשות מקומית שמבין שהחינוך הוא הדבר החשוב ביותר, החינוך בעירו קופץ בסדרי גודל.

עמרם מצנע: הדוגמה הטובה היא באמת ירוחם וחיפה.

עמרם מצנע: באמת תודה לשניכם שבאתם, זה נותן לי כבוד רב.

עמרם מצנע: למדתי שהמרחק בין חיפה לירוחם הוא לא רק בקילומטרים, וזו אולי הנקודה המרכזית בשני הדפים שביקשתי לחלק לחברי הכנסת כבר בפגישה הראשונה, על עקרונות תוכנית העבודה לכנס הקיץ.

עמרם מצנע: הנושא המרכזי, קראתי לו מטרת-העל, הוא צמצום הפערים והגדלת השוויון בחברה בתחום החינוך.

עמרם מצנע: הגדלת השוויון זה בעצם עיסוק בשוויון הזדמנויות.

עמרם מצנע: אנחנו לא שווים, לא אנחנו באופן אינדיבידואלי ולא המקומות שבהם אנחנו גרים ולא כל אחד מאיפה שהוא בא, עם הדעות והאמונות, אבל שוויון הזדמנויות זה בעצם חובתה של המדינה, וכאשר אומרים שוויון הזדמנויות זה כמובן לאפשר למי שלא נמצאים באותו קו זינוק את היכולת להגיע לאותו קו זינוק עם סיום שלב החינוך היסודי והתיכוני.

עמרם מצנע: הנושא הזה ילווה אותנו בכל הנושאים.

עמרם מצנע: אני חושב שהוא הנושא הכי חשוב.

עמרם מצנע: אני מסכים עם כל מי שרואה בחינוך בעצם את חזות הכול.

עמרם מצנע: החינוך זה ביטחון, החינוך זה חוסן חברתי, החינוך זה יכולת כלכלית – הכול מתחיל בחינוך.

עמרם מצנע: למדתי, בעיקר בירוחם, שבאמת באמצעות החינוך ניתן לעשות שינוי חברתי מהותי.

עמרם מצנע: לכן גם סגירת הפערים בכלל במדינת ישראל, שבהם אנחנו עוסקים כל-כך הרבה, הפלטפורמה העיקרית שבה קורה חוסר השוויון והפלטפורמה העיקרית שבה אפשר להתמודד עם בעיות חוסר השוויון זה כמובן החינוך, ואנחנו נעשה את כל שביכולתנו.

עמרם מצנע: אעשה מאמץ גדול שהוועדה תדון גם בנושאים ערכיים חינוכיים ולא רק בנושאים בירוקרטיים מערכתיים כתגובה לפעילות יזומה על-ידי אחרים.

עמרם מצנע: נהיה קשובים מאוד ליוזמות פורצות דרך, שבאות מהציבור או באות כמובן מתוך משרד החינוך, מארגוני המורים, מארגוני ההורים וכיוצא באלה.

עמרם מצנע: אנחנו גוף עצמאי ומבחינה זאת אנחנו גם נפקח על משרד החינוך ועל משרד התרבות והספורט, גם נבקר אותם, אבל גם נהיה גוף משלים.

עמרם מצנע: אני חושב שיש היום הזדמנות באמת יוצאת דופן, גם באישיותו של שר החינוך וגם, אני מרשה לעצמי לומר, מן המקום שממנו מגיע שר האוצר, שדיבר ועסק הרבה מאוד בחינוך, ואני מקווה שימשיך לתת את אותו גיבוי, את אותו גב, את אותה יכולת לקדם את נושא החינוך, וכמובן הוועדה שמתחילה היום בפעילותה ויש בה מגוון יוצא מן הכלל של אנשים, עם ניסיון, עם דעות, גם מהשלטון המקומי, גם מהפוליטיקה וגם כמובן מהעשייה החברתית השונה שתיוצג אצלנו בוועדה.

עמרם מצנע: רשמתי לעצמי מספר נושאים מרכזיים.

עמרם מצנע: על הראשון דיברתי, זה שוויון וצמצום פערים בחינוך על-ידי יצירת הזדמנות שווה; נושא של הורים בכלל, ונושא תשלומי הורים באופן ספציפי; כל נושא החינוך הטכנולוגי; נושא מעמד המורה והכשרתו; ציינתי בפירוש את החינוך הבלתי פורמלי, כפי שאנו קוראים לו.

עמרם מצנע: זה אבסורד שכאשר בודקים את תקציב החינוך, 98% פסיק משהו מתקציב החינוך הולך לחינוך הפורמלי ורק חלק זניח ביותר הולך לחינוך הבלתי פורמלי.

עמרם מצנע: אחר-כך אנחנו מתפלאים שהילדים שלנו אחר הצהרים משוטטים, מתרוצצים עם הראש בפייסבוק או בטלוויזיה, או מוצאים לעצמם כל מיני מקומות לפרוק את האנרגיות של הנוער.

עמרם מצנע: נושא החינוך הבלתי פורמלי, על כל חלקיו, הוא נושא מרכזי.

משולם נהרי: השאלה אם בגלל זה לא יתמכו בתקציב.

עמרם מצנע: אתה כבר ניגש לעניינים התכליתיים.

משולם נהרי: כן, בואו נראה איך מתקדמים עם התקציב כאשר כל הנושאים החברתיים הולכים להתקצץ קיצוץ על גבי קיצוץ.

עמרם מצנע: אני מקווה מאוד שאנחנו נוכל להשפיע.

עמרם מצנע: הנושא הזה חשוב; תחום הצעירים מתפתח מאוד בשנים האחרונות.

עמרם מצנע: בירוחם נמצא מרכז הצעירים, לדעתי אחד המוצלחים, חיפה פתחה לא מזמן מרכז צעירים.

עמרם מצנע: הנושא הזה חשוב מאוד, כי לפני שנים לא נתנו משקל מספיק לצעירים מגיל 18 עד גיל 35.

עמרם מצנע: זאת קבוצה שלא קיבלה מספיק התייחסות.

עמרם מצנע: אולי לפני 20 ו-30 שנים לא היה בזה צורך כי היינו כולנו מוכוונים וידענו לאן אנו הולכים.

עמרם מצנע: בשנים האחרונות יש בזה צורך עצום ואנחנו באמת נראה איך זה מטופל.

עמרם מצנע: זה מטופל בכמה משרדים – משרד הנגב והגליל, משרד החינוך ואולי משרדים נוספים; בתוך זה נמצא נושא שנת השירות, השירות הלאומי, המכינות הקדם צבאיות – גם כן תחום מתפתח, מאוד-מאוד חשוב בשרשרת התהליך של בניית דמותו של האזרח העתידי במדינת ישראל.

משולם נהרי: שיש להם שני אבות – אחד מוליד ואחד מחזיק.

משולם נהרי: היום זה אופנה, שני אבות.

משולם נהרי: נזכרתי בבעיות של המכינות הקדם צבאיות.

עמרם מצנע: גם שם יש כמה אבות; מעונות ילדים ומוסדות חינוך לגילאי התיכון, שלא נמצאים תחת מערכת החינוך; וכמובן החינוך במגזר הלא יהודי.

עמרם מצנע: אלה חלק מן הדברים.

עמרם מצנע: אני בהחלט רוצה שאנחנו, בהקצאת הזמן שיש לנו – גם כאן כתבתי כמה דברים אך לא אכנס אליהם עכשיו – נראה איך אנחנו מחלקים את זמנה של הוועדה, כך שלא תמצא את עצמה עוסקת כל הזמן רק בנושאים שמוּרָדים אליה מן המליאה או שעולים כתוצאה מתהליכי השגרה היום-יומית, אלא דברים שהוועדה עצמה יוזמת, יוצרת דיון ציבורי מעמיק וכמובן מנסה להפעיל, או להביא לפעילות של המשרדים השונים, שהם בעצם גורמי הביצוע, כאשר אנחנו יכולים לתת את חלקנו ודעתנו.

עמרם מצנע: עוד פעם אני רוצה להודות לכולכם.

עמרם מצנע: אני רוצה להודות מראש לצוות הוועדה.

עמרם מצנע: כבר התרשמתי, מן הימים הספורים- - -

2371: האמן לי, הם עשר.

2371: אני מכיר אותם 15 שנים בערך.

עמרם מצנע: מה שהם שכחו אנחנו עוד לא למדנו.

עמרם מצנע: ולהודות לצוות האישי שלי, לעוזרים הפרלמנטריים.

2371: בלי יהודית גידלי לא היה עובר חוק הקולנוע.

משולם נהרי: וגם חוק נהרי.

משולם נהרי: ..

2371: חוק נהרי – באתי לפה כדי שלא יעבור.

2371: ..

2371: אם היו שומעים לי זה היה נראה אחרת.

משולם נהרי: אתה מדבר נגד "הריאלי".

משולם נהרי: איך יכול להיות דבר כזה?

עמרם מצנע: כל אחד עם הכיוון שלו.

עמרם מצנע: אני בוגר "הריאלי" ויש ל"ריאלי" מה שצריך להיות נגדו ומה שצריך להיות בעדו.

עמרם מצנע: אני בוגר חוגים.

עמרם מצנע: מי שלא מבין מה זה מאבקים ומה זה קרבות רחוב.

עמרם מצנע: ..

עמרם מצנע: אני רוצה לתת רשות דיבור לצעירים שבחבורה, לטל בן מלך ולאביעד לוין שמייצגים את מועצת התלמידים והנוער הארצית.

עמרם מצנע: קודם כול, תודה שבאתם.

עמרם מצנע: קולכם חשוב לנו מאוד.

עמרם מצנע: בבקשה.

אביעד לוין: קודם כול, תודה רבה על התזכורת.

אביעד לוין: בדרך כלל מתעלמים מאתנו קצת.

יהודית גידלי: אני לא מוכנה לקבל את הטענה הזאת.

אביעד לוין: לא כאן.

אביעד לוין: מתחיל סבב חדש.

אביעד לוין: באתי להעביר כמה דברים בשם יובל כחלון, שהוא יושב-ראש מועצת התלמידים והנוער הארצית.

אביעד לוין: בעצם למועצה מאז התחלתה יש שותפות עם הכנסת באופן קבוע.

אביעד לוין: אנחנו משתתפים בוועדות, שולחים נציגים.

אביעד לוין: בכל מקרה, רציתי לאחל המון בהצלחה.

אביעד לוין: אני חושב שהפוטנציאל שלך, לאור עברך, הוא גבוה מאוד.

אביעד לוין: באמת שנצליח לקדם את החינוך הלאה כי בסך הכול בשביל זה כולנו התכנסנו כאן.

אביעד לוין: אנחנו סומכים עליך.

עמרם מצנע: תודה רבה.

2371: אתה רואה את ההבדל, בגילו הייתי בכנסת רק בביקור מאורגן.

עמרם מצנע: זה הבדל גדול.

עמרם מצנע: יש לנו עוד כמה דקות, אז בבקשה.

גדעון פישר: תודה.

גדעון פישר: אני יושב-ראש ארגון ההורים הארצי למערכת החינוך בישראל.

גדעון פישר: ראשית, והחשוב מכול, ברוך הבא.

גדעון פישר: לארגון שלנו יש שיתוף פעולה מצוין עם הוועדה הזאת, גם עם ד"ר וילף, היושבת-ראש היוצאת, וגם לפניה עם אלכס מילר, עם משרד החינוך, עם השר היוצא והשר הנכנס, שאנחנו מכירים אותו עוד כמנכ"ל "הכול חינוך".

גדעון פישר: התחושה שלנו היא באמת שיש הרבה מה לעשות.

גדעון פישר: רק מה ששמענו כאן על העניין – ואני מדבר גם כאב ל-5 ילדים, ש-4 מתוכם במערכת החינוך – משמח אותנו, את ההורים במדינת ישראל, שיש מי שקופץ על העגלה ואומר "גם אני אחראי".

גדעון פישר: בין אם זה אנחנו, ההורים הטבעיים, האפוטרופסים הטבעיים והראשונים שאין בלתנו, בין אם זה משרד החינוך שמאוד רוצה, על-פי חוק, ואנחנו גם רוצים שהוא יסייע ויוביל את החינוך, בין אם זה הרשויות המקומיות, שאנחנו מכבדים אותן ומעוניינים מאוד שבעל המאה יהיה גם בעל הדעה, כי זה כואב להם בכיס, הם מממנים ויש להם זכות לגיטימית בעינינו להיות שותפים לחינוך, בין אם זה כל גוף מתוך השלושה – אנחנו ההורים, משרד החינוך, המורים והרשויות המקומיות – מה שחשוב לנו זה, כפי שנאמר כאן, שכל המהלכים האלה, הרצון הטוב הזה יתועל בדרך טובה, בדרך ארץ, שגם הדיאלוגים שמתנהלים יתנהלו כדיאלוג וגם אי-הסכמות ינוהלו באופן כזה שנראה דוגמה לתלמידים איך היינו רוצים להוביל את עתיד ילדינו וחינוך ילדינו ועתיד המדינה הזאת.

גדעון פישר: אנחנו מאחלים לך הרבה-הרבה בהצלחה.

עמרם מצנע: תודה רבה.

דורית חזן: אני יושבת-ראש ארגון גננות מחנכות.

דורית חזן: ראשית, אני מברכת אותך ואת כל חברי הוועדה על שהגעתם לכאן ומינו אתכם.

דורית חזן: אני מייצגת את הילדים הרכים מאוד בשנים.

דורית חזן: הארגון שלנו קם בעקבות זה שאנו חושבים ורואים שהחוסן הלאומי הוא בעצם החינוך בגיל הרך.

דורית חזן: דיברו עד עכשיו על היפוך הפירמידה, על הרשויות המקומיות – כל מה שעלה כאן מתחיל בגן הילדים.

דורית חזן: אנחנו מחנכים את דורות העתיד שלנו.

דורית חזן: לאחרונה בעקבות כל הרפורמות, שתקועות או לא תקועות, לצערנו מה שקרה, התוכניות יותר הונחתו לתוך ולא צמחו מתוך גן הילדים, דבר שמשפיע באופן מאוד משמעותי גם על התפקוד שלנו כגננות וגם על הילדים.

דורית חזן: אני שמחה מאוד שהגעת, כי אני יודעת שתוכל להוביל את העגלה הכבדה הזאת לחינוך איכותי, ביחד עם חברי הוועדה.

עמרם מצנע: תודה רבה.

עמרם מצנע: דוברת אחרונה, בבקשה.

אתי בנימין: אני יושבת-ראש הנהגת ההורים הארצית.

אתי בנימין: גם לנו יש שיתוף פעולה מאוד-מאוד טוב עם הוועדה.

עמרם מצנע: אלה שתי הנהגות הורים שונות?

אתי בנימין: כמו שיש שני ארגוני מורים, כך יש שני ארגוני הורים.

אתי בנימין: גם לנו יש קשר טוב מאוד עם הוועדה הזאת.

אתי בנימין: זכית לקבל את הוועדה הכי חשובה בבית הזה, ואנחנו כהורים זכינו לקבל את האדם הכי ראוי לעמוד בראש הוועדה הזאת.

עמרם מצנע: תודה.

עמרם מצנע: אני מקווה שגם בישיבת הסיכום אפשר יהיה להשתמש באותם מונחים.

אתי בנימין: אני מבטיחה לך, אני ידועה כמי שאומרת את כל מה שהיא חושבת, לטוב ולרע, אז אתה תשמע ממני רק את הדברים האמיתיים.

אתי בנימין: שני נושאים חשובים שהייתי רוצה להוסיף לסדר היום של הוועדה.

אתי בנימין: נושא אחד, כתבת כאן על מעמד המורה.

אתי בנימין: אני חושבת: מעמד המורה לצד מעמד התלמיד וכבוד התלמיד, אפרופו מה שקרה בבית-ספר "רבין" רק לפני פחות מחודש עם התלמידים שנסעו לפולין והסטיגמה שיצרו שם לכל תלמיד ותלמיד.

אתי בנימין: חשוב מאוד שנדבר על מעמד המורה וכבוד המורה ולצדם גם על מעמד התלמיד וכבוד התלמיד.

אתי בנימין: הנושא השני, שהוא לא פחות חשוב, הוא נושא החינוך המיוחד על כל גווניו.

אתי בנימין: תודה רבה, והמון הצלחה.

רות קלדרון: הודעה קצרה: בכל יום שלישי לפני המליאה, בשעה 15:00, מתקיים בחדר הזה בית-מדרש לחברי כנסת וגם למי שרוצה להצטרף.

עמרם מצנע: תודה רבה לכם.

עמרם מצנע: רמת הציפיות גבוהה.

עמרם מצנע: אני מקווה שנצליח לעמוד בזה, ואני מקווה שהוועדה תהיה מאוישת כפי שאוישה ב-10 דקות הראשונות של הישיבה היום.

עמרם מצנע: אז תודה רבה לכם ולהתראות.