ועדת הכספים, כנסת 19, פרוטוקול מספר 22, 2013-04-22 12:00

ניסן סלומינסקי: אנחנו עוברים לצו על הטקסטיל.

ניסן סלומינסקי: סעיף מס' 4 – טקסטיל.

ניסן סלומינסקי: יש פה הליך משפטי פורמלי שאני מודה ומתוודה שאני לא במאה אחוז יודע אבל אנחנו נעשה.

ניסן סלומינסקי: היה כבר דיון ארוך בוועדת הכספים הזמנית.

ניסן סלומינסקי: קיבלו החלטה והוגשה רביזיה.

ניסן סלומינסקי: הרביזיה הוגשה על ידי השרה יעל גרמן ואנוכי.

קריאה: וגם על-ידי רוברט אילטוב.

ניסן סלומינסקי: מה שיעל הגישה בטל מאחר שהיא היום שר בישראל, ונשארנו שנינו.

ניסן סלומינסקי: באופן טבעי אנחנו אומרים שאנחנו מוותרים על הרביזיה כדי שיהיה דיון, אבל מתברר שמבחינה משפטית כנראה צריך ללכת בהליך הפוך.

ניסן סלומינסקי: אז שגית, תסבירי בבקשה את ההליך.

שגית אפיק: החלטת הוועדה הייתה להמליץ לוועדת הכנסת לבטל את צו ההפחתה.

שגית אפיק: ככל שרוצים לקיים דיון מחדש בצו הזה ובהחלטת הוועדה ולקבל אולי החלטות אחרות גם אם המשמעות שלהן בסופו של דבר תהיה באופן מסוים ביטולו של הצו הזה, צריך להצביע בעד הרביזיה כדי לפתור את הדיון מחדש.

שגית אפיק: לאחר שמצביעים בעד הרביזיה אפשר לקיים את הדיון מחדש ולקיים בו הצבעה לפי המהות.

ראובן ריבלין: קודם כול שואלים אם בעד הרביזיה או נגד הרביזיה.

משה גפני: אני רוצה אולי לנסות לשכנע אתכם שלא להצביע בעד הרביזיה.

משה גפני: אני אסביר מה היה באותו דיון שאני ניהלתי, ועל סמך מה הוגשה הרביזיה של שלושתכם, ביניהם גם יעל גרמן שהיום היא שרה והרביזיה ממילא בטלה.

משה גפני: באותו דיון התברר שמי שמייצר בארץ את מוצרי הטקסטיל משלם על חומרי הגלם 12% בעוד מי שמייבא מוצר טקסטיל מסין לא משלם כלום.

משה גפני: שלא תהיה טעות – אנחנו המדינה היחידה – הבריון של הגלובוס – אנחנו היחידים שלא גובים מכס מסין.

משה גפני: הרי היה לנו שם הסכם.

משה גפני: מביאים לפה.

משה גפני: אני יצרן, אני עובד בטקסטיל – אני משלם 12% על חומרי הגלם אבל מי שמייבא את זה מסין לא משלם כלום.

מיכל בירן: ואפילו בסין נותנים הטבת שער.

משה גפני: אני לא נכנס לפרטים אני רק מתמצת את מה שהיה.

משה גפני: אז מתברר שמדינת ישראל - -

הראל ויזל: - - -

ניסן סלומינסקי: הראל, מאחר שהייתי נוכח בישיבה ההיא וראיתי מה עשו, ואנחנו לא רוצים להוציא אותך, אז אני מבקש מראש – יהיה לך זמן לדבר כשנגיע, אבל אם תדבר לא בזמן זה יהיה על חשבון זה.

ראובן ריבלין: זאת אורת דגל ישראל שמיוצר בסין יותר זול מדגל ישראל שמיוצר בארץ.

משה גפני: נכון.

משה גפני: מה האבסורד בעניין הזה?

משה גפני: לכן קיבלנו את ההחלטה הזאת אבל אני אפשרתי להגיש את הרביזיה ולא הצבעתי על הרביזיה אחרי חצי שעה כי אמרתי שזה ראוי לבחינה מחדש.

משה גפני: אני בדקתי את הדברים שוב, אני לא יודע מה עשו אחרים.

משה גפני: מתברר שמדינת ישראל בגירעון תקציבי כל כך גדול, והאוצר גם מנפח אותו לממדים לא נכונים, אבל נניח רגע לעניין הזה.

משה גפני: מדינת ישראל נמצאת בגירעון ומשקיעה 175 מיליון שקל כדי לסבסד את דגל ישראל שמיובא מסין ופוגעת בתעשייה המקומית.

משה גפני: היות שמדובר על מוצרי טקסטיל אתה לא מוזיל פה מחירים.

משה גפני: זה לא כמו בעניין הצמיג שעולה 25 אלף דולר.

משה גפני: כשקנית חולצה לפני הפחתת המכס ואחרי הפחתת המכס אתה לא מרגיש הבדל בעניין הזה.

משה גפני: על לחם אתה יכול להוריד את המחיר כאשר הורדת מכס מדברים משמעותיים.

משה גפני: כאן מדינת ישראל משקיעה 175 מיליון שקל, האזרח בסופו של דבר לא רואה את ההוזלה - -

קריאה: זה לא נכון.

ניסן סלומינסקי: רגע, סלח לי.

ניסן סלומינסקי: תרשום לעצמך את ההערות, ואחר כך יהיה לכם זמן.

ניסן סלומינסקי: תדבר על הרביזיה בעיקר.

משה גפני: האזרח לא רואה את ההפחתה הזאת, ואז אנחנו מגיעים לערך המוסף שעליו אנחנו תמיד מדברים – מה קורה עם התעשייה המקומית?

משה גפני: אם אתה מוזיל מחירים אז אתה צריך לבחון את זה ערך מול ערך.

משה גפני: כאן אין לך, כאן אתה רק פוגע בתעשייה המקומית.

משה גפני: לכן אתם הגשתם את הרביזיה בהסכמתי כדי לבחון את זה מחדש.

משה גפני: אם אכן יתברר לכם שזאת תמונת המצב – אלא אם כן המשרדים יגידו אחרת - -

ראובן ריבלין: בשביל זה אתה צריך רביזיה.

ראובן ריבלין: כדי להיכנס לדיון מחדש.

משה גפני: לא, לא.

יורם דר: אבל יש מסמך של הכנסת.

ניסן סלומינסקי: מה שמך?

יורם דר: יורם דר.

ניסן סלומינסקי: אתך דיברתי.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש פעם שנייה שגורלך לא יהיה כגורלו של מישהו אחר בישיבה הקודמת.

ניסן סלומינסקי: ניתן לך לדבר, אבל אם שוב תתפרצו לא תהיה לנו ברירה, ואני לא רוצה את זה.

משה גפני: הוועדה הציעה לבטל את הצו הזה או לעשות פשרה עם כל מה שנלווה לנושא הזה.

משה גפני: לכן אם הולכים על פשרה צריך רביזיה.

משה גפני: זה תלוי בממשלה.

משה גפני: אם הולכים על ביטול הצו לא צריך רביזיה; צריך פשוט להביא את זה למליאה ולאשר את זה במליאת הכנסת.

משה גפני: אני מבין שהממשלה לא כל כך רוצה שזה יבוא למליאה כי היא לא רוצה את התקדים הזה.

משה גפני: זאת תהיה הפעם הראשונה שעל הפחתת מכס מליאת הכנסת מפילה את זה.

משה גפני: אני דווקא בעד מפני שאני בעד חדשנות.

משה גפני: הממשלה הזאת אמרה שנעשה שינוי – אז הנה, בואו נעשה שינוי.

ניסן סלומינסקי: כל הרעיונות של חבר הכנסת גפני מתקיימים בדברים שלי פרט לפרט אחד שאולי הוא לא שם לב אליו.

ניסן סלומינסקי: א', הסיבה שהגשנו את הרביזיה הייתה שעומדים כאן שני ערכים שצריך להחליט ביניהם וגם על משקלם.

ניסן סלומינסקי: מצד אחד אנחנו רוצים שאזרח ישראלי שנכנס לקנות בגדים ישלם פחות.

ניסן סלומינסקי: כדי שהוא ישלם פחות – הסיכוי שזה יקרה הוא אם יהיה צו של אפס מכס, והמייבאים ישלמו פחות וממילא יורידו את המחיר של הבגדים.

ניסן סלומינסקי: זאת שאיפה אחת.

ניסן סלומינסקי: מצד שני אנחנו רוצים לשמור על הייצור המקומי וגם רצינו לבדוק שהפחתת המכס הולכת לטובת הצרכן ושבעלי המייבאים ירוויחו מזה.

ניסן סלומינסקי: לכן הגשנו את הרביזיה.

ניסן סלומינסקי: אתה צודק שמשהו חדש התחיל.

ניסן סלומינסקי: אתה צודק שהאוצר היה שמח - -

משה גפני: אני לא אמרתי את זה.

ניסן סלומינסקי: אני אומר את זה.

ניסן סלומינסקי: מה אכפת לך?

ניסן סלומינסקי: זה נכון שהאוצר - -

משה גפני: אתם עושים דילים עם ישראל ביתנו.

משה גפני: מה משהו חדש שהתחיל?

משה גפני: זה כבר היה.

משה גפני: דיל על נשיא המדינה מול הרב הראשי - -

ראובן ריבלין: עכשיו אנחנו מצביעים על הרב הראשי?

משה גפני: הוא אומר שהתחיל משהו חדש - - - דיל בין ישראל ביתנו לבין הבית היהודי – נשיא המדינה תמורת הרב הראשי.

משה גפני: זה חדש?

משה גפני: זה היה כבר.

רוברט אילטוב: זה היה כבר?

רוברט אילטוב: לא ידעתי.

ניסן סלומינסקי: עזוב, חבל.

ניסן סלומינסקי: אני גם לא יודע, אבל חבל.

משה גפני: אני אספר לך עוד כמה דברים.

ניסן סלומינסקי: אכן זה נכון שהאוצר בדרך-כלל אוהב שהוא זה שיבטל צו, אבל למה אני לא רוצה לבטל את הרביזיה?

ניסן סלומינסקי: כי ברגע שאנחנו מבטלים את הרביזיה המצב חוזר לקדמותו, ואנחנו כן רוצים להציע הצעת פשרה שתיתן פתרון לכול, ושאנחנו, ועדת הכספים, היא זאת שתבטל את הצו במליאה ולא משרד האוצר, ונקבל על עצמנו שברגע שהאוצר יביא צו חדש, לפי הפשרה שנקבל, אנחנו נאשר אותו.

ניסן סלומינסקי: כך שאם תתקבל ההצעה שנציע בסוף, אז באו כל הדברים על מקומם בשלום מהבחינה הזאת.

ניסן סלומינסקי: אני אתן לערן את רשות הדיבור להסביר.

ניסן סלומינסקי: גם יאיר שהוא מהתמ"ת.

ניסן סלומינסקי: סליחה, שכחנו.

ניסן סלומינסקי: קודם צריך להצביע על הרביזיה.

ניסן סלומינסקי: אני מציע לאשר את הרביזיה כדי שנוכל לקיים דיון ולהגיע להצעות פשרה ולבטל את הצו אחר כך.

ניסן סלומינסקי: מי בעד הרביזיה ירים את ידו?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בעד הרביזיה – רוב

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין

ניסן סלומינסקי: הרביזיה אושרה.

ניסן סלומינסקי: זה נותן לנו פתח לקיים דיון.

ניסן סלומינסקי: איריס תסביר בקיצור, ואחר כך אתה וחברי הכנסת.

איריס אפשטיין: לפני שאנחנו נכנסים לגוף הצו אני רוצה לחדד שאכן מדובר במשהו שהיה בפעם הראשונה, וועדת הכספים תמליץ לבטל צו של הפחתה ותביא את זה בפני המליאה.

איריס אפשטיין: מאחר שמדובר על צו של הפחתה שאם המליאה תבטל אותו אוטומטית תהיה העלאה, נכון שהוועדה תשקול שבכל זאת אנחנו נביא איזשהו צו שיעשה העלאה מסוימת, שערן אולי ירחיב על זה, ואותו הוועדה תהיה חייבת לאשר, וזה ימנע את הצורך להביא לדיון במליאה את צו ההפחתה כי הדיון הזה יהיה מיותר כשיהיה צו שיש בו העלאה.

איריס אפשטיין: זה המסלול שנראה לנו נכון יותר שיהיה משהו מסודר יותר.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שבהצעת הפשרה לא תהיה מחלוקת בינינו, אבל בדרך תהיה מחלוקת בינינו, ונישאר דבקים בדרך שהצענו שהוועדה המכובדת היא שתבטל את זה.

ניסן סלומינסקי: ההליך יהיה בסוף אותו דבר.

שגית אפיק: אתה רוצה שזה יהיה במועדים שלובים בכל מקרה.

ניסן סלומינסקי: כן, במועדים שלובים.

משה גפני: יש לכם הצעה?

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שבהצעת הפשרה לא תהיה מחלוקת בינינו.

ניסן סלומינסקי: הוועדה המכובדת הזאת היא זאת שתבטל את זה.

שגית אפיק: אתה רוצה שזה יהיה במועדים שלובים בכל מקרה.

ניסן סלומינסקי: כן.

ניסן סלומינסקי: במועדים שלובים.

ניסן סלומינסקי: ערן, אתה רוצה להסביר עכשיו לטורף העניין?

ניסן סלומינסקי: כאן דיברנו על הפרוצדורה.

איריס אפשטיין: אם הצו יתבטל המכס יחזור ל-12%.

איריס אפשטיין: יש עוד אפשרות שאנחנו נביא את הצו - -

ניסן סלומינסקי: לא, אנחנו התכוונו שאחרי שנקבל את הצעת הפשרה לא נניח את זה על שולחנה של הכנסת עד שהשר יביא הצעה, לפי מה שכאן דיברנו, ואז זה יהיה שלוב תוך יום-יומיים, ולא יהיה הפסד לאף אחד, אבל הדברים יהיו מסודרים.

ראובן ריבלין: זאת הסמכות שלך.

ניסן סלומינסקי: אמרתי שאני חולק עליה.

ניסן סלומינסקי: אף על פי שאנחנו קואליציה מותר לנו.

משה גפני: הפרוצדורה שאתה מציע, אדוני היושב ראש, היא הפרוצדורה הכי פשוטה.

ניסן סלומינסקי: אמת.

משה גפני: אני גם מבין את רשות המסים - - -

ניסן סלומינסקי: אני מסכים.

ניסן סלומינסקי: פתחתי ואמרתי בהמשך לדבריך.

ניסן סלומינסקי: אחרי שגמרנו עם הפרוצדורה, עכשיו לגופו של עניין.

ערן יעקב: לגבי העניין הזה נכון שככל שתהיה פשרה הנכון יהיה להביא צו שהוועדה תאשר.

ניסן סלומינסקי: אני מציע שתעזוב כרגע את הפרוצדורה.

ניסן סלומינסקי: - - - נעשה את זה בו זמנית אבל זה יהיה במליאה.

ערן יעקב: לגבי הצו.

ערן יעקב: בעקבות ועדת טרכטנברג הופחתו המכסים על חלק גדול מהמוצרים שהיה עליהם מכס, ובכלל זה על מוצרי הטקסטיל.

ערן יעקב: היות שזה נעשה יחסית בחופזה חלק מהמוצרים הסופיים שהופחתו עליהם המכסים יצרו המון עיוותים גם בעולם המכס, גם בעולם האכיפה וגם במהות ובעיקר בעולם הכלכלי.

ערן יעקב: ככל שהעיוותים האלה היו לנגד עינינו הבאנו צו הפחתה נוסף שעליו אנחנו דנים פה.

ערן יעקב: הצו הזה בא לתקן את הבעיות שנוצרו ולהפחית את המכסים על מוצרים נוספים לאפס כדי לאפשר לרשויות המס, ובכלל זה המכס, אפשרויות אכיפה.

ערן יעקב: אחרת היה פשוט כאוס בעולם הזה.

ערן יעקב: ככל שהצו הזה הובא נוצרה בעיה נוספת שיש לא מעט מוצרים סופיים שעליהם המכסים הם אפס, ויש מוצרים אחרים שהם מוצרי ביניים לתעשייה המקומית שעליהם יש 12%.

ערן יעקב: אז אם עסקינן בתחרות כל עוד אנחנו מורידים את המכסים כדי לאפשר את התחרות עם היצרן המקומי זה מצוין.

ערן יעקב: אבל היו סיטואציות שבהן אותו יצרן מקומי שרצה לעשות שימוש בחומר גלם היה צריך לשלם עליו מכסים.

ערן יעקב: כלומר מול המוצר הסופי הוא מתחרה באפס מס שזה בסדר – זאת תחרות ככל שמאמינים בזה, אבל החיסרון לעומתו הוא שגם לגבי אותו מוצר ביניים יש מכס של 12%.

ערן יעקב: אז לגבי העניין הזה אנחנו חושבים ומוכנים לקבל שיש אפשרות שנביא צו נוסף שיתקן את המצב הזה, והמשמעות היא שהוא ישווה את המכסים על כלל מוצרי הטקסטיל – זה יכול להיות 8%, זה יכול להיות 7%, זה יכול להיות 6%.

ערן יעקב: המשמעות של הצו הזה היא win-win במובן הזה.

ערן יעקב: מצד אחד הוא ייצר הגנה מסוימת על אותם יצרנים קטנים – אני מדבר בעיקר על עסקים קטנים ובינוניים – מול הייבוא שהוא בעיקרון ממדינות שאין לנו הסכמי סחר איתן.

ערן יעקב: צריך לזכור שהמדינות שיש לנו הסמכי סחר איתן – וזה הרוב – המכסים הם אפס.

ערן יעקב: כשאני רוצה לייצא לסין אין לי אפס מכסים.

ערן יעקב: היצואן הישראלי שרוצה לייצא לסין לא זוכה לכך, אין לו אותה גישה לשווקים.

ערן יעקב: אני לא מדבר על סובסידיות ולא על דברים אחרים.

משה גפני: זה מה שנקרא, מדינה פראיירית.

ערן יעקב: המשמעות לאפשר מס אחיד הוא לטפל בעיוות הזה ומצד שני לאפשר אכיפה נאותה.

ערן יעקב: היכולת שלנו לאכוף מסים על חולצה כזאת וחולצה אחרת שהמסים עליהן שונים לא קיימת.

ערן יעקב: זה מייצר אינסנטיב להונאות.

ערן יעקב: האפשרות היא להפחית את אותם מסים של 12% ל-8%; לקחת את אלה שיש עליהם אפס אחוז, להעלות אותם ולייצר רף שווה.

ערן יעקב: דרך אגב, יש בג"ץ בדיוק על העניין הזה.

ערן יעקב: מצד אחד לאותם יצרנים מקומיים יש הגנה מסוימת, לאותם יבואנים שרוצים להתחרות יש אותו כר פעולה לתחרות.

ערן יעקב: נכון, יש מכסים מסוימים נמוכים.

ערן יעקב: תזכרו שהיינו בעולם של מכסים של למעלה מ-100% לפני הרבה שנים.

ערן יעקב: עשינו תהליך של חשיפה בשנות ה-90, הפחתנו את המכסים באופן ניכר חד-צדדי.

ערן יעקב: עדיין יש מדינות רבות שמייצאים אליהן.

ערן יעקב: בארצות-הברית יש 6% מכס על טקסטיל.

ערן יעקב: אבל מי שיש לו הסכם סחר הגישה לשווקים שלו היא חופשית, אין לו מכסים.

ערן יעקב: אז המשמעות של צו כזה תאפשר לתקן את העיוות שנוצר.

ערן יעקב: את זה אפשר לעשות בצו נוסף שאפשר להביא אותו.

ערן יעקב: זאת המשמעות.

משה גפני: מה ההצעה שלכם?

ערן יעקב: ההצעה שלנו היא ליצור מס אחיד, בין 8%-6% לכולם.

ניסן סלומינסקי: ההצעה היא שלנו כי האוצר עדיין לא הציע את ההצעה הזאת.

ניסן סלומינסקי: אני מקווה שאחרי שנחליט, זאת תהיה הצעה של האוצר.

ניסן סלומינסקי: יאיר ממשרד הכלכלה, רצית להוסיף משהו?

יאיר שירן: משרד הכלכלה.

משה גפני: אתה מייצג את המשרד של "משהו חדש מתחיל"?

יאיר שירן: אני לא נכנס לפוליטיקה.

יאיר שירן: אני מנהל מִנהל תעשיות במשרד הכלכלה.

יאיר שירן: התבטאתי בנושא הזה קצת בעבר.

יאיר שירן: זה עדיין בבג"ץ אבל יש החלטת ביניים.

יאיר שירן: במצב שנוצר אף על פי שאנשים פעלו מרצון טוב יש עיוות.

יאיר שירן: כבר הגענו להסכמה שציין ערן שצריך ליישר את הקו בין שיעורי המכס על תשומות, חומרי גלם ומוצרים מוגמרים.

יאיר שירן: עכשיו אנחנו מידיינים באופן פתוח עם משרד האוצר לגבי הגובה.

יאיר שירן: ערן בהחלט רמז על הכיוון שעליו אנחנו מדברים, ואני מבקש מהוועדה לתת אפשרות למצות את התהליך הזה עם האוצר כדי שבסופו של דבר נביא הצעה הוגנת ונכונה.

ניסן סלומינסקי: מאחר שכל הזמן מנסים לחזור לאותה פרוצדורה שאמרנו מראש שאנחנו לא נלך בה, יש הצעת פשרה שתהיה של הוועדה ולא של האוצר אף על פי שאני מניח שהשר מודע לדבר, ואני גם חושב שהוא תומך בזה.

ניסן סלומינסקי: הפרוצדורה תהיה כמו שדיברנו, אז חבל לחזור על זה כל פעם כשעדיין אין הצעה וצריך לחזור לשם.

ניסן סלומינסקי: תרדו מזה.

יאיר שירן: אני פחות מתעסק בפרוצדורה ובאישורה של היועצת המשפטית שלנו מאחורי, אלא יותר - - -

ראובן ריבלין: חלק מהקואליציה יתמוך בגישה של היושב ראש מתוך ידיעה שראש הממשלה לא יתפטר בגלל זה.

ניסן סלומינסקי: אני אתן קודם כול לאורחים לומר דברים ואחר כך לחברי הכנסת.

ניסן סלומינסקי: אני מגביל כל אחד מהדוברים שאינם חברי כנסת לשלוש דקות.

ניסן סלומינסקי: אחרי כן אני אציע את הצעת הפשרה.

ניסן סלומינסקי: יורם, בבקשה.

יורם דר: אני משמש יו"ר חטיבת הקמעונאות, ואנחנו מאגדים בתוכנו למעלה מ-60 חברים, 50 אלף - - - .

יורם דר: יש לי מין הרגשה שיש כבר החלטות בלי ששומעים אתנו.

יורם דר: אני אדבר בעובדות.

ראובן ריבלין: במה אתה רוצה לשכנע אותנו?

יורם דר: שהורדת המכסים טובה למדינת ישראל.

ראובן ריבלין: הבנתי.

יורם דר: כשהגישו את הרביזיה חלק מחברי הכנסת טענו דבר אחד: אנחנו לא מכירים מספיק את הנושא.

יורם דר: יש פה מסמך שיצא מהכנסת על-ידי המ.מ.מ.

יורם דר: נאמר בו דבר אחד.

יורם דר: הרי כולם זוכרים את המחאה שהייתה על יוקר המחיה.

יורם דר: המלצת ועדת טרכטנברג היא להוריד את יוקר המחיה במדינת ישראל.

יורם דר: אני אצטט מהמסמך לא מה שאני כתבתי או כל בעלי אינטרסים כאלה ואחרים: א', המס הזה עולה למדינת ישראל 175 מיליון שקל; אין תעשיית טקסטיל במדינת ישראל – החליטו על זה לפני 20 שנה, במקום שיש לנו יתרון יחסי.

קריאות: - - -

יורם דר: - - -

ניסן סלומינסקי: אני מבקש מהאורחים שלנו.

ניסן סלומינסקי: יורם, אם אתה תתייחס לכל אחד אתה תאבד את הזמן ולא תגיד כלום.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש שוב – כדי שלא יהיה מצב שנצטרך להוציא את היבואנים, את היצואנים ואת המפעלים המקומיים כשמדבר המייצג את היבואנים, ואחר כך הפוך – שלא יהיה מצב כזה – שכל אחד יתאפק, ירשום לו וכשיגיע תורו לדבר יתייחס.

ניסן סלומינסקי: אחרת לא נתקדם.

יורם דר: כולנו זכרנו על מה הייתה המחאה – מזון וביגוד זה שני הענפים הגדולים ביותר בהוצאה של סל משפחה במדינת ישראל.

יורם דר: פה במסמך בעמוד 5 כתוב: מדד המחירים לצרכן באיחוד האירופי עלה ב-19.2%, הלבשה ירדה ב-23.5%.

יורם דר: בישראל מדד המחירים לצרכן עלה ב-22.2% ומדד ההלבשה ירד ב-24.4%.

יורם דר: הכול ירד - -

קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: דני, לא נעים יהיה לעשות, אבל פשוט לא תהיה ברירה כי אחרת לא יהיה דיון או שפשוט לא ניתן לכם לדבר ורק אנחנו נדבר.

ניסן סלומינסקי: אז אל תפריעו זה לזה.

עדי קול: רק שזה לא יהיה הקראה של המסמך כי אנחנו באמת יודעים לקרוא.

ניסן סלומינסקי: מסכים.

ניסן סלומינסקי: אבל זה הזמן שלו.

ניסן סלומינסקי: אם הוא רוצה לבזבז את הזמן על זה שיעשה את זה.

יורם דר: אני רוצה מכיוון שזה מסמך שמדבר בעד עצמו.

יורם דר: רבותיי, שינוי במחירים.

יורם דר: כולנו אמרנו שבמדינת ישראל במזון אין תחרות.

יורם דר: אנחנו רואים שמזון במדינת ישראל עלה ב-12.7%, הלבשה והנעלה ירד ב-18% כשהמדד הכללי הוא 18%.

יורם דר: עכשיו אני רוצה לציין עוד עובדה: המס הורד לפני ארבעה חודשים.

יורם דר: לא קרה שום דבר במדינת ישראל – לא פיטרו עובדים ולא שום דבר.

קריאות: בדקת?

יורם דר: בטח, בדקתי.

קריאות: איך הוא יודע?

ניסן סלומינסקי: רבותיי, אני מזהיר ומזהיר אבל בסוף אני אממש את זה, ואני אוציא אנשים.

יורם דר: הצו בתוקף ארבעה חודשים.

יורם דר: עכשיו מסתיים החודש הרביעי.

יורם דר: כל ענף הטקסטיל מתכנן קדימה לעונת 14-13.

יורם דר: דבר נוסף – עובדות: מדד המחירים לצרכן בינואר – 0.2-, בפברואר – 0, במרס – 0.2%, ללא שינוי.

יורם דר: מדד ההלבשה: ינואר – 8.5%- , פברואר – 8%-, מרס – 11.5%-.

יורם דר: 16.8%.

יורם דר: המשמעות היא שמול 175 מיליון שקל שזה עולה למדינה, 175 – מסמך של האוצר ומסמך של משרד המסחר והתעשייה.

יורם דר: לצרכן הישראלי המשמעות היא שזאת הורדת הוצאה של 1 מיליארד שקל בשנה למשפחות.

יורם דר: יעלו את המס – המשמעות תהיה עליית מחירים.

יורם דר: זה מה שאנחנו רוצים במדינת ישראל?

יורם דר: טקסטיל לעומת מזון?

יורם דר: מדברים על הורדת מחירים, מדברים על תחרות.

יורם דר: אנחנו רוצים להעלות את יוקר המחיה למעמד מהנמוך עד הגבוה, כיוון שטקסטיל זה לכל מדינת ישראל.

יורם דר: אז אני לא מבין מה קשור שתעשיית הטקסטיל במדינת ישראל היא באופן זעיר מול ענף הקמעונאות.

יורם דר: ענף הקמעונאות גם קלט חלק מהעובדים; את ההחלטות האלה קיבלו בשנות ה-80 – אין שום יתרון יחסי.

יורם דר: וגם היצרנים הגדולים, כמו דלתא ואחרים – כל הייצור שלהם מעבר לקו הירוק או במצרים או בירדן מכיוון ששכר העבודה שם הוא 100 דולר.

יורם דר: אז בואו לא נשלה את עצמנו ולא נקשור זה לזה.

יורם דר: אני מדבר גם בשם צרכן במדינת ישראל, לא רק בתור יושב-ראש.

יורם דר: המספרים מדברים בעד עצמם, אין קשר בין אחד לאחר.

יורם דר: אנחנו נלחמים ביוקר המחיה במדינת ישראל.

יורם דר: ראינו את כל המגמה שהייתה.

יורם דר: אני לא מבין למה הדבר קשור זה לזה בכלל.

משה גפני: אתה מייצג את הסתדרות העובדים?

יורם דר: לא, אני מייצג את עם ישראל.

משה גפני: עזוב את עם ישראל.

קריאה: אל תייצג אותנו, תייצג את עצמך.

קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: הראל, מה אתה רוצה שאני אעשה בסוף, שאני אוציא אותך?

משה גפני: - - - הרי זה עושה לי ההיפך.

קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: יוסי.

ניסן סלומינסקי: דני.

ניסן סלומינסקי: הפעם האחרונה - -

יורם דר: - - - רק לידיעתך הרבה.

משה גפני: אתה מייצג את הסתדרות העובדים?

יורם דר: לא, אני מייצג את עם ישראל.

משה גפני: לא, עזוב את עם ישראל.

קריאה: אל תייצג את עם ישראל, תייצג את עצמך.

קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: משה, משה.

יורם דר: - - -

ניסן סלומינסקי: יורם, יורם.

קריאה: במה אתה מייצג אותנו, במשכורות רעב?

ניסן סלומינסקי: אני מבקש שוב.

ניסן סלומינסקי: יורם, סיימת.

ניסן סלומינסקי: הראל, מה אתה רוצה שאני אעשה בסוף, שאני אוציא אותך?

קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: יורם, תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש שלא תדבר עכשיו.

ניסן סלומינסקי: שמענו את הנציג של היבואנים ונשמע עכשיו את נציג המייצרים.

ניסן סלומינסקי: רמזי, בבקשה.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש לא להפריע.

ניסן סלומינסקי: תנו לכל ישראלי לומר את דברו בניחותא.

ניסן סלומינסקי: אחר כך נקיים דיון.

גבאי רמזי: אני אגזול דקה מזמני ואתן קצת רקע על התעשייה הזאת כי חשוב לי שחברי הכנסת ישמעו.

גבאי רמזי: נכון שעד תחילת החשיפה ענף הטקסטיל היה פה ושכב פה על חוסר יעילות.

גבאי רמזי: הייתה מלחמה עם החשיפה, וכשחשפו את הטקסטיל למכסים של 100% ו-150% ל-12% היה שינוי מאוד ניכר במחירים לצרכנים והם ירדו.

גבאי רמזי: נכון, גם רוב התעשייה הזאת נעלמה.

גבאי רמזי: מה שנשאר בתעשייה הזאת - היום הענף הזה מונה כ-15,000 עובדים.

גבאי רמזי: הוא מייצא במיליארד דולר וממשיך לחיות.

גבאי רמזי: משנת 2000 כשנגמרה החשיפה, ו-12% של המכס נשארו המשק התחיל להתנהל כאשר מדינת ישראל פתחה את השערים שלה לייבוא מכל העולם.

גבאי רמזי: מהנתונים של ה-מ.מ.מ.

גבאי רמזי: של הכנסת אני לוקח רק נתון אחד: משנת 2005 מחירי ההלבשה בישראל ירדו ביותר מ-20%, והמכס היה לכל אורך הדרך אותו מכס – 12%.

גבאי רמזי: הייתי פה בדיון לפני כמה דקות ודיברנו גם על לא לפגוע בתעשייה וגם לשמור על תקציב המדינה.

גבאי רמזי: בעקבות ועדת טרכטנברג ניתנה הוראה להוריד מכסים על מוצרי צריכה.

גבאי רמזי: בא האוצר ואמר, תורידו גם בטקסטיל נתח כסף מסוים.

גבאי רמזי: אחת הטעויות שלנו כתעשיינים לא הגדרנו בדיוק מה לעשות, ואז נוצר העיוות כפי שערן מרשות המכס הסביר אותו.

גבאי רמזי: בסך הכול מדינת ישראל גבתה מכס בשנה מטקסטיל בסך 600 מיליון.

גבאי רמזי: בשנים האחרונות, לפני שנגעו במכס, הגבייה ממכס הייתה 600 מיליון רק ממוצרי טקסטיל.

גבאי רמזי: אני לא ראיתי – ו-25 שנה אני מלווה את הענף הזה, כולל כל החשיפה – לא ראיתי אף פעם את היבואנים נלחמים כל כך על 12%.

גבאי רמזי: אתם מבינים למה?

גבאי רמזי: כי 12% האלה מגיעים לכיסם.

גבאי רמזי: כי כשיבואן מביא היום חולצה, קונה אותה ב-30 שקל בסין הוא מוכר אותה ב-100-90 שקל.

גבאי רמזי: רבותיי, מכס על 30 שקל הוא 3 שקלים – האם אתם חושבים שעל 3 השקלים האלה המחירים עכשיו יירדו מ-99 ל-97 שקלים?

גבאי רמזי: אני אומר לכם, חברי הכנסת, זה לא ירד.

ראובן ריבלין: בקשר לפשרה שמוצעת.

ניסן סלומינסקי: הוא עוד לא שמע את הפשרה.

ניסן סלומינסקי: אני עוד מעט אציע את הפשרה.

גבאי רמזי: המאבק של היבואנים הפעם הוא בשביל להגדיל את הרווחיות, וזה לגיטימי – כל אחד מסתכל דרך החור של הגרוש.

גבאי רמזי: 12% מכס שהיו זאת הכנסה למדינת ישראל.

גבאי רמזי: את המכס שתורידו כאן, ולא משנה מהו – אתם מטילים על כל מדינת ישראל.

גבאי רמזי: מחר צריך למצוא את זה בסעיף אחר.

גבאי רמזי: אבל היות שטרכטנברג רצו להוריד 170 אלף שקל מכס.

גבאי רמזי: אז אני רוצה להגיד לך, חבר הכנסת ריבלין, אני באתי לאוצר עם הפשרה הזאת.

גבאי רמזי: אני הצעתי אותה.

גבאי רמזי: יושבת כאן שירלי – מגיע לה מזל טוב, היא חזרה מחופשת לידה – הצעתי להם לקבוע מס אחיד לפי כמות הכסף שהם רוצים להוריד - -

משה גפני: אמרת לה מזל טוב?

משה גפני: אבל הם שמו את המכס כדי לא לתת לה קצבאות ילדים.

גבאי רמזי: אני הצעתי ליצור מס אחיד.

גבאי רמזי: ואיך לקבוע את המס?

גבאי רמזי: על-פי סכום הכסף שהאוצר רוצה להוריד מכסים.

גבאי רמזי: הוא יעשה את השיקולים שלו.

גבאי רמזי: יש מצד אחד גירעון ומצד שני צריך כביכול לשפר את המלצות טרכטנברג.

משה גפני: שוב טרכטנברג?

גבאי רמזי: אף על פי שאני מסביר והסברתי במספרים שהעניין של 12% לא יגיע לציבור עם כל ההוקוס-פוקוס שתעשו.

גבאי רמזי: לכן אני ממליץ לקבל את העמדה של האוצר ולתת לאוצר להחליט על מספר אחיד שיאפשר גבייה.

גבאי רמזי: היום המכס לא יודע לבדוק טקסטיל.

גבאי רמזי: על כל 600 מיליון השקלים, על כל מוצרי הטקסטיל – לקבוע מכס אחיד שיאפשר גבייה של המכס ותרומה של אוצר המדינה, ושנית, ייצור אחידות גם למפעלים הקטנים וגם ליבואנים.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: הראל, תוכל להכניס את עצמך לחמש דקות ברוגע?

ניסן סלומינסקי: מצד שני אני מבקש שכל אלה שהוא הפריע להם ישכחו מזה ולא יפריעו לו.

הראל ויזל: לא הפרעתי עכשיו, הייתי בשקט.

הראל ויזל: אני רוצה להסביר כמה נקודות.

הראל ויזל: מבחינתי פשרה זה עניין של בינוניות.

הראל ויזל: בוא לא נבדוק מי צודק ומה נכון.

הראל ויזל: היה אפס, היה 12 – יאללה, 6 – כולכם בינוניים - -

ראובן ריבלין: אז נשאיר 12.

הראל ויזל: אם להשאיר, קודם כול כרגע הוא אפס.

הראל ויזל: אני אומר, בואו נבדוק לעומק, ואם צריך לעשות 100 – אני בעד 100 למדינת ישראל – וגם אם אלף לדגל, שיהיה אלף שקל לדגל.

הראל ויזל: "פוקס" היא חברה ציבורית שמעסיקה 4,000 עובדים, "קסטרו" היא חברה ציבורית שמעסיקה 4,000 עובדים.

הראל ויזל: שלוש החברות הן חברות ציבוריות שמפרסמות את המאזן שלהן פעם ברבעון וכל הזמן.

הראל ויזל: מה התוצאות?

הראל ויזל: ב-2012 החליטה ועדה להוריד את המכס מ-12% ל-6%.

הראל ויזל: המכס ירד ל6% לפני שנה וחצי – הרווח הגולמי של החברות נשאר אחיד – 60%, 60%, 60%.

הראל ויזל: מי שמבין קצת בכלכלה – אם הרווח הגולמי נשאר ישר הכול מגולגל לצרכן.

הראל ויזל: 100% מ-6% עבר לצרכן.

הראל ויזל: אם יש כלכלן במדינת ישראל - -

ניסן סלומינסקי: אומרים כאן שלא היה כזה צו.

הראל ויזל: היה.

קריאה: - - -

הראל ויזל: לא.

הראל ויזל: אז את לא מכירה את החומר.

ניסן סלומינסקי: עזוב, לא חשוב.

הראל ויזל: כן חשוב.

הראל ויזל: רציתם להוריד מ-12 ל-6.

קריאה: ירד לאפס.

ניסן סלומינסקי: מה שרצו זה סיפור אחר.

הראל ויזל: ירד בממוצע ל-6.

משה גפני: אבל אי אפשר להגיד על נציגת הממשלה שהיא לא יודעת את החוק.

הראל ויזל: לא להפריע.

הראל ויזל: לא הפרעתי לך, ואל תפריע לי.

משה גפני: אבל לי יש - - -

ניסן סלומינסקי: רבי משה - -

הראל ויזל: אתה פוגע בשכבות הנמוכות בעם ישראל - -

ניסן סלומינסקי: רבי משה, אל תענה לו.

הראל ויזל: - - בגלל פופוליסטיקה.

הראל ויזל: ואני מוכן להתערב על זה.

מיכל בירן: מזל שאתה פה להגן עליהם.

הראל ויזל: אני מגן עליהם יותר ממך.

ניסן סלומינסקי: תיקנת שרצו להוריד אז אנחנו מקבלים.

משה גפני: אגב, מאיפה אתה יודע שאתה מגן על עם ישראל יותר ממנה?

אלעזר שטרן: הוא מעסיק משרתת, והוא משלם לה כסף בדיוק על חשבון כל מה שאמרת, כבר שנים.

אלעזר שטרן: אני לא נכנסתי לחנויות שלך - - -

הראל ויזל: - - - הבן שלי לפני חמש דקות סיים גיבוש צנחנים, והבת שלי הייתה בקבע - -

אלעזר שטרן: אני לא יודע איפה הבת שלך הייתה - - -

הראל ויזל: ואבא שלי זיכרו לברכה נכה צה"ל.

הראל ויזל: חוצפן.

ניסן סלומינסקי: הראל, בבקשה תתנצל.

ניסן סלומינסקי: ככה אתה לא יכול לדבר לחבר כנסת וסתם לאף בן אדם - -

הראל ויזל: הוא לא יכול להגיד - -

קריאה: גם חבר כנסת לא יכול - - -

ניסן סלומינסקי: זה הדבר השני שאני רוצה להגיד.

ניסן סלומינסקי: הדיון כאן הוא לא אישי.

אלעזר שטרן: זה לא היה אישי, זה הרבה כסף.

ניסן סלומינסקי: אלעזר, אלעזר.

אלעזר שטרן: טובת עם ישראל - -

ניסן סלומינסקי: אני אתן לך לדבר.

אלעזר שטרן: הוא מדבר על טובת עם ישראל.

אלעזר שטרן: גם הדוגמניות שלו זה טובת עם ישראל – איזה מודל אתה שם לאנשים?

ניסן סלומינסקי: אלעזר, אני אתן לך לדבר עוד מעט.

אלעזר שטרן: שלא ידבר ככה על טובת עם ישראל.

אלעזר שטרן: יגיד שאני חוצפן.

ניסן סלומינסקי: ברשותך, אנחנו מוחקים מהפרוטוקול את מה שאמרת, חוצפן.

הראל ויזל: אבל הוא לא יכול לדבר ככה.

ניסן סלומינסקי: בסדר.

ניסן סלומינסקי: יימחק מהפרוטוקול.

ניסן סלומינסקי: להבא אל תקום.

הראל ויזל: בסדר.

הראל ויזל: אני רוצה לחזור - - -

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: מר ויזל, אני מכבד כל אדם שמייצר בארץ, מביא לארץ.

ראובן ריבלין: אתה צריך להבין שחברי הכנסת חייבים להיות למענך ולמען כל הבוחרים חופשיים להבעת דעתם.

ראובן ריבלין: חסינות חבר כנסת זה יסוד מוסד גם אם הוא מעליב אותך - -

הראל ויזל: מקובל במאה אחוז וסליחה.

ראובן ריבלין: אני מבקש ממך.

ראובן ריבלין: אתה לא יכול לנזוף בחברי הכנסת.

הראל ויזל: מקובל.

הראל ויזל: סליחה.

ראובן ריבלין: אני גם מציע לחברי הכנסת לא לדבר אישית למוזמנים.

הראל ויזל: מקובל וסליחה.

גילה גמליאל: מן הראוי לתת לו לדבר בלי קריאות ביניים אישיות- -

ניסן סלומינסקי: בכלל בלי קריאות ביניים, בטח שלא אישיות.

ניסן סלומינסקי: מצד שני מן הראוי לכבד את חברי הכנסת - -

משה גפני: הוא לא יכול להגיד על חבר כנסת חוצפן.

ניסן סלומינסקי: מסכים, לכן מחקנו את זה מהפרוטוקול.

הראל ויזל: אני מתנצל שוב.

גילה גמליאל: אבל עכשיו כדי שיקשיבו לך קשב רב ולא בפן האישי, אם אפשר גם לא לצעוק, אלא לדבר.

גילה גמליאל: יהיה יותר קל.

עדי קול: יש לו שלוש דקות, הוא בזבז חצי מהן - -

ניסן סלומינסקי: לא, יש לו חמש.

ניסן סלומינסקי: הוא כבר הגיע לזה.

ניסן סלומינסקי: לכן אני נותן לו עוד שלוש דקות - -

עדי קול: אולי דקה?

עדי קול: הוא רק צועק פה.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש שלא יפריעו לו, ובטח לא לקום פתאום באמצע.

הראל ויזל: אני חוזר ואומר, ב-1 בינואר 2012 המכס ירד בחצי מהדברים לאפס, ובחצי מהדברים נשאר 12.

הראל ויזל: השקלול הממוצע של המכס ב-2012 לפני שנה וחצי בפעימה הראשונה ירד ל-6% בממוצע.

הראל ויזל: המחירים ירדו בממוצע ב-6% - -

קריאה: זה לא מה שהדוח אומר.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש.

הראל ויזל: עובדה שכל החברות הציבוריות פרסמו מאזנים שהרווח הגולמי נשאר זהה.

הראל ויזל: מה זה אומר?

הראל ויזל: כל הרווח התגלגל לצרכן.

הראל ויזל: אנחנו שלומדים כרגע ורואים שב-1 בינואר 2013 ידענו מראש שירד המכס הורדנו את המחירים לצרכן מהיום לשנת 2014.

הראל ויזל: תמחרנו את הכול קדימה בייצור בעולם, וכל הסחורות מגיעות יותר זול.

הראל ויזל: תראו שאנחנו מפרסמים בעוד שבוע מאזן – הרווח הגולמי נשאר אותו דבר.

הראל ויזל: כל התוכנית שלנו לשלוש שנים קדימה הוא רווח גולמי של 60% בשביל להרוויח 8%-7% מהמחזור.

הראל ויזל: זה אומר ש-100% מתגלגל לצרכן.

הראל ויזל: אני מוכן להראות לכל אחד ש-100% מהירידה יורד לצרכן.

הראל ויזל: על מי אנחנו מגנים?

הראל ויזל: רמזי אמר, ובצדק – מה ההבדל בינינו לבין סין?

הראל ויזל: זה בין שלושה שקלים שזה עולה לייצר בסין ל-30 שקל שזה עולה בישראל.

הראל ויזל: 12% האלה - -

קריאות: לא, לא.

קריאות: זה לא נכון.

ניסן סלומינסקי: חבר'ה, אני מבקש.

ניסן סלומינסקי: יש כאן אינטליגנציה - - -

משה גפני: כמה זמן עוד יש לו?

ניסן סלומינסקי: עוד דקה וחצי.

הראל ויזל: ההבדל בין לייצר בישראל לבין לייצר במזרח הרחוק – פריט ממוצע במזרח הרחוק עולה 25% מהעלות לייצר בישראל.

הראל ויזל: מה זה משנה 6% או 12%?

הראל ויזל: אתם יודעים שבמצרים המכס לישראל הוא אפס?

עדי קול: הוא בטוח עבר את הזמן שלו.

הראל ויזל: אתם יודעים שבטורקיה המכס הוא אפס?

הראל ויזל: אתם יודעים שבירדן הוא אפס, ואת זה אי אפשר לשנות?

הראל ויזל: הרי אם ההבדל כרגע ב-6% בין חולצה שעולה - - - לחולצה שעולה בישראל 9 שקלים – נבדוק אולי לא שווה לייבא מסין, אלא מטורקיה.

הראל ויזל: לכל תושבי מדינת ישראל – אני מוכן להראות את המספרים למי שרוצה – אני נשבע בכל היקר לי, המחירים ירדו באופן משמעותי - -

עדי קול: זה כבר מזמן מעבר.

ניסן סלומינסקי: הראל, תתחיל לסגור.

ניסן סלומינסקי: אם אתה רוצה להגיד משפט סיכום - -

עדי קול: לא, תתחיל.

עדי קול: עברה דקה וחצי מאז שאמרת את זה.

עדי קול: זה לא הגיוני שיהיה לו יותר זמן מאחרים ועוד איך שהוא מדבר.

רוברט אילטוב: זכותו של יושב ראש הוועדה לתת לו לדבר.

ניסן סלומינסקי: להבא ביקשתי שעון שיצפצף אחרי הזמן שנקבע.

ניסן סלומינסקי: בינתיים אנחנו לפי השעון.

ניסן סלומינסקי: משפט סיכום.

מיכל בירן: אחד לסיום.

מיכל בירן: שניים זה כבר נאום.

ניסן סלומינסקי: חבר'ה, משפט סיכום.

הראל ויזל: הייתה ועדה שבדקה לעומק.

הראל ויזל: ישבו כלכלנים ובדקו לעומק מה זה יעשה.

הראל ויזל: אחרי שהחליטו להוריד את המכס, מה שהם קבעו שיקרה, קרה: המחירים ירדו לצרכן, וכרגע באים בצורה של פשרה להעלות את המחירים.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה, הראל.

ניסן סלומינסקי: אסף גוטרייך, בבקשה.

אסף גוטרייך: שמי אסי גוטרייך.

אסף גוטרייך: אני אחד הבעלים בחברה שנקראת "טיב טקסטיל".

אסף גוטרייך: אנחנו חברה שנמצאת בישראל מ-1948 בייצור בישראל.

אסף גוטרייך: עדיין מייצרת, חיה ובועטת.

אסף גוטרייך: מה שאמר פה הראל, כפי שרבים מכם יודעים – דברים מאוד לא נכונים.

אסף גוטרייך: בסך הכול יש במדינה שלנו ייצור גדול.

אסף גוטרייך: מדברים פה על המכס – יש פה 640 מיליון שקל הורדה.

אסף גוטרייך: זה בא בשלוש פעימות.

אסף גוטרייך: מדברים כל פעם על 175 מיליון שזה לא נכון – יש פה 640 מיליון, זה כולל מע"מ.

אסף גוטרייך: זה 500 ומשהו, וכולל מע"מ זה 640 מיליון שקל.

אסף גוטרייך: צריך לדעת את זה שזה ירד פה מהיצרנים.

אסף גוטרייך: היצרנים הישראלים מייצרים להרבה מאוד חנויות שהן חנויות discount.

אסף גוטרייך: אלה חנויות זולות.

אסף גוטרייך: אלה מחסני אופנה, ייצור מהיר, ייצור זול.

אסף גוטרייך: החנויות האלה מתחרות.

אסף גוטרייך: הן חנויות רחוב שקיימות הרבה מאוד שנים ויש כ-3,000 חנויות כאלה עם הרבה מאוד עובדים.

אסף גוטרייך: אם האפס הזה לא יעלה ל-12% שוב - -

ראובן ריבלין: - - - לא מיוצרים בסין?

אסף גוטרייך: אנחנו נמכרים בסין בצורה רצינית מאוד.

אסף גוטרייך: רשתות מחסני האופנה, חנויות הרחוב, זולות מהחנויות שלהם בעשרות אחוזים בייצור ישראלי.

יורם דר: הם מביאים parallel למדינת ישראל.

אסף גוטרייך: לא מביאים parallel.

ניסן סלומינסקי: יורם.

ניסן סלומינסקי: אסף, בבקשה, אל תתייחס.

ניסן סלומינסקי: תאמר את דבריך.

אסף גוטרייך: החנויות האלה מושתתות בסופו של דבר על הייצור הישראלי.

אסף גוטרייך: הן מושתתות על אשראי שאנחנו נותנים להן.

אסף גוטרייך: אנחנו עובדים יחד, והחנויות האלה חייבות להתקיים.

אסף גוטרייך: 12% מכס שירד יוצר בעיה מאוד רצינית לכל הרשתות הישראליות.

אסף גוטרייך: אתמול ישבתי ברשת "הגרה" – 30 חנויות שמייצרות בישראל.

אסף גוטרייך: רשת "מתאים לי" מייצרת בישראל; יש "פוזה", יש "האנגר", יש "ביג שופ", יש "זברה" – אלה רשתות מחסני אופנה שמתחרות באדון הזה.

אסף גוטרייך: הוא לא רוצה אותן.

אסף גוטרייך: אם הן ילכו הביתה – מה יקרה לנו, רבותיי?

אסף גוטרייך: זה יהפוך להיות קרטל – קרטל ענף הטקסטיל.

אסף גוטרייך: כל רשתות הרחוב ילכו הביתה, ומה יקרה?

אסף גוטרייך: הראל ו"קסטרו" וכל הרשתות הגדולות יראו שהם נעלמו – מה יעשו?

אסף גוטרייך: יעלו לצרכנים את המחיר.

אסף גוטרייך: למה יעלו?

אסף גוטרייך: כי החבר'ה לא נמצאים.

אסף גוטרייך: אנחנו התחרות של הענף.

אסף גוטרייך: אנחנו פה בועטים, חיים, קיימים.

אסף גוטרייך: אתם יכולים לבוא, הצענו הרבה פעמים.

אסף גוטרייך: יש גם מספרים על הנושא הזה.

אסף גוטרייך: יש ייבוא בדים ענף מאוד למדינת ישראל – 2.5 מיליארד שקל נכנסים לחומרי גלם למדינת ישראל.

אסף גוטרייך: אגב, זה הדו"ח של המ.מ.מ – אנחנו עוד הבאנו מספרים קצת יותר נמוכים.

אסף גוטרייך: הדוח של ה-מ.מ.מ מראה שהמספרים קצת יותר גבוהים.

אסף גוטרייך: כך ש-12% על מוצרים חייב להיות, ואם יהיה אפס אחוז על בדים זה ייתן מענה לייצור הישראלי וייתן לנו כוח להמשיך לייצר פה ולחיות.

אסף גוטרייך: יש פה 11 אלף עובדים בתעשייה הזאת, וחבל לוותר עליהם.

אסף גוטרייך: החברה האלה ממשיכים להרוויח.

אסף גוטרייך: בשנת 2012-2009 הם מראים רווח לפני מס של 10%.

קריאה: 11,000 יעשו 15,000.

ניסן סלומינסקי: תודה, אסף.

ניסן סלומינסקי: מאחר שלחלק מאתנו יש ישיבה של הנהלת הקואליציה אני אציע את ההצעה - -

אסף גוטרייך: עוד דבר אחד, חבר הכנסת סלומינסקי.

ניסן סלומינסקי: משפט אחד.

אסף גוטרייך: עוד דבר שלא אמרתי שהוא חשוב לא פחות.

אסף גוטרייך: יש פה 20,000 עובדים פלסטינים שעובדים בעבורנו בתפירה.

אסף גוטרייך: זה נקרא join venture כלכלי.

אסף גוטרייך: אנחנו היום הפנינה של הפלסטינים, כי אם אנחנו לא ניתן להם את העבודה הם יעמדו על הגדרות.

ראובן ריבלין: הם עושים את זה בצד - - -

אסף גוטרייך: כן, הם לא יוצאים החוצה כמו בקבלנות.

אסף גוטרייך: זה הכול בפנים, וזה היתרון הגדול ביותר.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה, אסף.

ניסן סלומינסקי: אני אציע את ההצעה שניסינו לגבש עם שר האוצר מתוך ראייה - -

עדי קול: יש פה נציג של העובדים

אסף גוטרייך: ודאי, שיעמדו על הגדר ויעשו פיגועים?

אסף גוטרייך: על מה אתה מדבר?

קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: אסף ודני.

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: זה בהחלט אינטרס ישראלי.

קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: רבותיי, אני מתנצל בפני אלה שרצו אולי לדבר.

ניסן סלומינסקי: מאחר שחלק חייבים ללכת כי יש ישיבת הנהלת הקואליציה.

ניסן סלומינסקי: אני אציע את ההצעה, ואם חברי הכנסת ירגישו עם זה טוב אנחנו נוכל להצביע גם בלי שידברו.

ניסן סלומינסקי: ההצעה מתואמת ולקחה במכלול גם מצד אחד את השיקול שאנחנו רוצים להוזיל לאזרחים ומצד שני רוצים להגן על הייצור המקומי.

ניסן סלומינסקי: ההצעה אומרת שאנחנו נוריד ליבוא של החלקים מ-12% ל-6%, ומצד שני מה שעכשיו הוא אפס אחוז ליבואנים אנחנו נעלה ל-6%, וכך יהיה 6% על הכול – גם על ייבוא בגדים מושלמים וגם על ייבוא של חלקים.

ניסן סלומינסקי: אמרו כאן בצדק שאנחנו בגירעון – איך אתה הולך להפסיד כסף – ולכן בחישוב שנעשה גם יישאר למדינה עוד 100 מיליון בסופו של דבר.

ניסן סלומינסקי: אבל קודם כול הנושא של הצדק בעניין.

ניסן סלומינסקי: אני מציע שנצביע על זה.

קריאה: - - -

ניסן סלומינסקי: שאלתי, כי יש כאן כמה שמוכרחים ללכת להנהלת הקואליציה.

ראובן ריבלין: אנחנו מצביעים על אפס - - -

ניסן סלומינסקי: אני אגיד איך ההצבעה הולכת.

מיכל בירן: - - -

ניסן סלומינסקי: אני מציע את ההצעה שהייתה מקובלת – 6% ו-6%.

אסף גוטרייך: על כל 640 מיליון?

שגית אפיק: לא, על הצו הנוכחי.

ניסן סלומינסקי: אני מדבר על הצו הנוכחי.

שגית אפיק: יתר הצווים כבר מאושרים, אי אפשר לעשות לגביהם כלום.

ניסן סלומינסקי: הדרך החוקית צריכה להיות כך שקודם כול אנחנו צריכים להמליץ למליאה לבטל את הצו הקיים שהוריד מ-12% לאפס.

ניסן סלומינסקי: בשלב השני כשאנחנו כבר מקבלים על עצמנו להצביע ברגע שיהיה צו חדש של השר - -

ראובן ריבלין: תסביר לי רק למה במקום - - -

ניסן סלומינסקי: דקה, דקה.

ראובן ריבלין: הוא אמר בצדק ש-6% זה בינוניות.

ניסן סלומינסקי: עזוב, גם 8% זה בינוניות.

אסף גוטרייך: 8% זה בסדר.

אסף גוטרייך: ב-6% עוד ילכו הביתה אנשים.

ניסן סלומינסקי: אני לא רוצה לפתוח הכול.

ניסן סלומינסקי: אחרת יישאר המצב של היום ואתה תפסיד משני הכיוונים - -

אסף גוטרייך: אבל האבטלה תגדל.

ניסן סלומינסקי: - - ככה אתם מרוויחים משני הכיוונים.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מקבלים על עצמנו שברגע שיגיע הצו החדש של השר, לפי מה שדיברנו עכשיו, אנחנו נאשר אותו, ואנחנו מקבלים על עצמנו שאנחנו נניח את הצו שלנו במליאה כמה שיותר מהר, אבל נחכה שהשר יכין את הצו שלו כדי שהדברים יהיו משולבים.

משה גפני: אני מקבל את ההצעה שלך, אבל מכיוון שעכשיו אנחנו צריכים להצביע רק על ביטול הצו, אני מציע להצביע על ביטול הצו ובמקביל לדבר שוב עם שר האוצר.

משה גפני: הייתי אומר לו שההבדל בין 6% ל-8% הוא הבדל קריטי.

ניסן סלומינסקי: 8% על שני הצדדים?

קריאות: כן.

ניסן סלומינסקי: אז אתה פותח שוב פתח.

ניסן סלומינסקי: אם השר ירצה - -

ראובן ריבלין: איזה פתח?

ראובן ריבלין: אנחנו מחליטים.

משה גפני: - - - עם השר, דבר איתו.

ניסן סלומינסקי: כי אני חושב על 6%.

גילה גמליאל: אבל הוא מבקש לבדוק את זה.

גילה גמליאל: הוא אומר שהשר ייתן את דעתו.

ראובן ריבלין: נבדוק עם השר.

ניסן סלומינסקי: אני אבדוק עם השר, אבל בואו נקבל על עצמנו כדי שלא יהיה מצב שמצד אחד אנחנו מבטלים ומצד שני כשזה יגיע לזה - - - שהצו שהשר יביא יהיה או 6% או 8%.

ניסן סלומינסקי: אנחנו כבר מקבלים על עצמנו.

ראובן ריבלין: מה שהשר יביא אנחנו מקבלים.

גילה גמליאל: אז שהשר יביא צו חדש ואנחנו נאשר אותו.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההצעה?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

שגית אפיק: אתה מצביע על ההצעה למליאה לבטל את הצו.

ניסן סלומינסקי: מצביעים.

ניסן סלומינסקי: בעד ההצעה לבטל את הצו– רוב

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין

ניסן סלומינסקי: ההצעה התקבלה פה אחד.

משה גפני: את הדיון על הבירה אפשר לדחות למחר?

שגית אפיק: הדיון יתקיים, הצבעה לא מתקיימת היום.

ניסן סלומינסקי: מאחר שחלק צריכים לצאת, ואנחנו לא רוצים "לחטוף" הצבעות, אבל מצד שני הזמנו אנשים שידברו בנושא הבירה אנחנו נקיים את הדיון עכשיו אבל לא נקיים הצבעה.

ניסן סלומינסקי: שלוש דקות הפסקה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נפתח את הדיון בעוד שלוש דקות בנושא של הבירה בלי הצבעה.