ועדת הכספים, כנסת 19, פרוטוקול מספר 25, 2013-04-24 09:00

ניסן סלומינסקי: בוקר טוב, אנחנו פותחים את ישיבת ועדת הכספים.

ניסן סלומינסקי: הנושא הראשון – צו הבירה.

ניסן סלומינסקי: ביום שני סיימנו את הדיון, אבל לא קיבלנו הצבעה משתי סיבות - סיבה אחת, הזמן התארך ורוב חברי הוועדה היו צריכים ללכת חלקם להנהלת הקואליציה וחלקם למקום אחר כי התארך הדיון.

ניסן סלומינסקי: דבר נוסף, ביקשנו למצות אם אפשר עם האוצר ועם התמ"ת איזשהם דרכים לסייע למבשלות הקטנות כדי לעודד את הייצור המקומי.

ניסן סלומינסקי: לצערי, אחרי דיונים איתם, נכון לרגע זה לא נמצאה הדרך החוקית, יש רצון של כולם גם באוצר וגם בתמ"ת, לכן אנחנו נצביע על הצו כפי שהוא, ותוך כדי השתדלות אנחנו נמשיך לחפש את הדרך החוקית האפשרית כדי לסייע למבשלות, מה שנקרא המקומיות, ולעזור קצת לייצור המקומי.

גילה גמליאל: לפני ההצבעה אנחנו סיכמנו עם נציגי האוצר שהם נותנים כאן התחייבות לעתיד לבוא, אז איפה נציג האוצר?

ניסן סלומינסקי: סליחה, גילה, אני מבקש להתנצל, לא התחייבות, אנחנו ביקשנו מהאוצר מאחר ואנחנו יודעים שתהיה העלאה - - -

גילה גמליאל: לא, אני דיברתי איתם אתמול בלילה עוד בשתיים עשרה בלילה, הם לא יודעים אם היו שינויים מאז.

גילה גמליאל: לי נאמר במפורש הם יגיעו לכאן לישיבה ויתנו התחייבות לעתיד לבוא, שההתחייבויות בין היתר מדברות על כך, שהם לא הולכים - - - אז איפה נציג של האוצר שיאמר את הדברים האלה?

עדי קול: ישבנו אתמול בישיבה גם עם האוצר וניסינו למצוא כל מיני דרכים, תהיה תכנית מקיפה לעידוד עסקים קטנים, אבל לא הצלחנו למצוא משהו שהוא מקדם.

גילה גמליאל: הצהרת הכוונות אמורה להיאמר לא על ידינו, כי האמירה שלנו לא תחייב אותם, הם צריכים לומר בעצמם את הדברים האלה.

ניסן סלומינסקי: אני אומר שוב שני דברים, אנחנו ממשיכים בהשתדלות יחד עם האוצר ועם התמ"ת כי רצון טוב יש למצוא את הדרך איך לעשות את זה, עכשיו עדיין לא, אני מקווה שבמשך הזמן נמצא.

ניסן סלומינסקי: דבר שני, מאחר ואנחנו יודעים שישנה מגמה באוצר להעלות את המס להמשיך להעלות, כנראה במסגרת התכנית הכלכלית החדשה להעלות את המס על הנושא של אלכוהול, ביקשנו וסיכמנו איתם, אבל שוב, ישב כאן נציג האוצר והוא הודיע - - -

דוד רותם: - - - במסגרת התכנית הכלכלית, במסגרת התכנית למניעת שכרות.

ניסן סלומינסקי: גם זה וגם זה, זה שני הדברים ביחד, הציבור כאן מספיק נבון, זה גם קשור לזה.

ניסן סלומינסקי: היה כאן ראש הרשות למלחמה בסמים וגם הציג את העניין.

ניסן סלומינסקי: הייתה אמירה ברורה שהמגמה היא לא להעלות, בהעלאה הבאה שתהיה לאלכוהול, לא יעלו את הנושא של הבירה.

ניסן סלומינסקי: הדיון כבר היה, עכשיו ניגש להצבעה.

גילה גמליאל: אני שוב מבקשת טרם ההצבעה, עם כל הכבוד שבאמת אני רוחשת לך, כבוד היושב ראש, עדיין זה שאתה אומר את הדברים זה לא מחייב את האוצר, אני מבקשת שנציג האוצר יאמר את הדברים האלה מגרונו.

ניסן סלומינסקי: שמעתי את דברייך, אני אמרתי את הדברים שלי, נציג האוצר ערן, אמר את הדברים שלו בישיבה הקודמת, הדברים נרשמו.

גילה גמליאל: מה שנאמר בישיבה הקודמת, שהם הולכים לנסות, יש להם את היומיים האלה להגיע להבנות.

גילה גמליאל: הם אכן ניסו אתמול, אני יודעת את זה לאורך כל הלילה, בשעה 12 בלילה סגרנו את הדברים שנציג האוצר יבוא לישיבה והוא יאמר את הדברים.

ניסן סלומינסקי: מה הוא צריך להגיד?

גילה גמליאל: ההתחייבות צריכה להיות מצד האוצר, לא מצד חברי כנסת.

ניסן סלומינסקי: התחייבות של מה?

ניסן סלומינסקי: אני חושבת שאת מערבבת את הדברים.

גילה גמליאל: לא, ממש לא.

גילה גמליאל: לגבי התקציב שהולך להגיע לכאן עם קיצוצים נרחבים, מה הולך להיות לגבי הנושא של הבירה?

גילה גמליאל: ומה לגבי המבשלות הקטנות.

ניסן סלומינסקי: מה זה קשור לעסקים הקטנים?

עדי קול: נושא בירה הוא נושא אחד - יש לנו גם תכנית שלמה על העסקים הקטנים.

גילה גמליאל: אם זה בניגוד לסיכומים אני לא מצביעה.

ניסן סלומינסקי: בסדר גמור.

ניסן סלומינסקי: אני חוזר על הדברים, הדיון היה.

ז'ק בר: אלה שהולכים להצביע לא היו בדיון.

ז'ק בר: נותר זמן, רבע שעה, לפחות שני אנשים שידברו.

ניסן סלומינסקי: לא, אני חוזר על שני הדברים.

ניסן סלומינסקי: יימשך הניסיון למצוא דרך איך לעזור למבשלות המקומיות.

ניסן סלומינסקי: דבר שני, הודיע ערן, נציג האוצר שמטפל בזה שבתכנית - - -

גילה גמליאל: איפה הוא?

גילה גמליאל: שיודיע את זה.

ניסן סלומינסקי: הוא תקוע בפקקים.

ניסן סלומינסקי: שבתכנית הבאה שתהיה, יעלו את הנושא של האלכוהול, ולא יעלו את הנושא של הבירה.

גילה גמליאל: הוא תקוע בפקקים, מה זה אומר, תוך כמה זמן הוא מגיע?

גילה גמליאל: האם זה מדובר בחמש דקות.

גילה גמליאל: זה ממש זילות הנושא הזה.

גילה גמליאל: סליחה.

ניסן סלומינסקי: אני מציע לאשר, קיבלת את כל הנתונים שישנם, הדיון כבר היה, אנחנו נתכנסנו רק להצבעה עכשיו.

סתיו שפיר: לי עמדת האוצר עדיין לא ברורה.

סתיו שפיר: מאחר והאוצר למיטב הבנתי ביקש זמן נוסף כדי לדון בעניין ולמצוא פתרון בעיקר לעסקים הקטנים - - -

ניסן סלומינסקי: לא, האוצר לא ביקש זמן.

סתיו שפיר: אני מציעה שנדחה את ההצבעה, נקיים אותה בזמן אחר, אחרי שיהיה לנו בידיים את כל המידע, כרגע אין לנו, זה מגוחך לקיים הצבעה.

ניסן סלומינסקי: יש לנו את כל המידע, לא האוצר ביקש, והאוצר נכון להיום עושה את המאמצים, אין לנו תשובה כרגע, נקודה.

סתיו שפיר: יעשה את המאמצים ואחר כך נצביע.

ניסן סלומינסקי: בסדר, זו דעתך, דעתי אחרת.

ז'ק בר: אדוני היושב ראש, אפשר להגיד שתי מלים?

ניסן סלומינסקי: לא, אי אפשר לפתוח את הדיון, הוא כבר היה.

ניסן סלומינסקי: ז'ק, חבל על הזמן, אני לא רוצה.

ניסן סלומינסקי: אני מעלה להצבעה.

ניסן סלומינסקי: מי בעד?

משה גפני: אדוני היושב ראש, חלק מאיתנו לא היה בדיון הקודם, אם אתה יכול רק להגיד טלגרפית מה היה בדיון.

משה גפני: היה מדובר שכנראה זה יידחה.

ניסן סלומינסקי: לא, ממש לא.

משה גפני: אגב, עם מבשלות השיכר הקטנות היה משהו?

ניסן סלומינסקי: ניסו, ועדיין אין דרך חוקית לעזור להם.

ניסן סלומינסקי: חבל, דיברו על זה, ישבנו כבר יומיים, לא מצאו עדיין דרך, אז יחפשו עליו, אבל בינתיים אין דרך.

משה גפני: למה לא מצאו?

ניסן סלומינסקי: לא מצאו.

ניסן סלומינסקי: ישבו עם היועצים המשפטיים, אין דרך להחריג את זה כרגע.

ז'ק בר: סליחה, יש פתרונות שנדונו ביומיים האלה, אני רוצה בשתי מלים.

ז'ק בר: קרה משהו, זה עולם דינמי.

ז'ק בר: שלחתם אותנו לדבר עם האוצר, דיברנו - - -

ניסן סלומינסקי: קרה משהו, אני מדבר אחרי שקרה משהו.

ז'ק בר: לפחות שחברי הכנסת ישמעו, מה הבעיה שישמעו שתי דקות?

גילה גמליאל: נציגי הליכוד בקואליציה לא מצביעים.

ניסן סלומינסקי: אצלי הליכוד בקואליציה כן יצביעו.

דוד רותם: העיקר שנציגי הליכוד בקואליציה יצביעו בעד הרב הראשי.

גילה גמליאל: זה בניגוד להסכמות, סליחה, ברגע שהדברים מתבצעים כאן זה בהחלט בניגוד.

ניסן סלומינסקי: זה לא בניגוד לשום הסכמה.

גילה גמליאל: לא יעלה על הדעת שאני עם שתי בנות קטנות מתל אביב מגיעה לפה בזמן, ואתה תגיד לי שנציג האוצר נמצא בפקקים.

גילה גמליאל: יש גבול, לא מקובל עליי.

גילה גמליאל: אנשים פה יצאו ליומיים.

ניסן סלומינסקי: מה לא מקובל, מה את צריכה לשמוע?

גילה גמליאל: סליחה, עם כל הכבוד ליושב ראש, אנשים יצאו ליומיים על מנת להגיע להבנות.

גילה גמליאל: הבנות אמורות להגיע לכאן, האוצר, נציג האוצר צריך לבוא לפה, לומר לאנשים המכובדים האלה שהגיעו לכאן היום כולם בזמן כולל פקקים, ולומר להם בצורה ברורה מה נסגר.

גילה גמליאל: לעדכן מה היה במהלך היומיים האלה זה המינימום הנדרש, לא על דעתך, לא משתתפים בהצבעה.

ניסן סלומינסקי: טוב, אז אל תשתתפי.

גילה גמליאל: אני ורובי ריבלין לא משתתפים.

ניסן סלומינסקי: רובי ריבלין כן משתתף.

גילה גמליאל: הוא לא ישתתף.

ראובן ריבלין: אני רוצה רק להבהיר, היו לי התלבטויות כחבר קואליציה, ואני חושב שצריך למצוא את המקור התקציבי, וצריך לפתור גם את הנושא של בעיית הבירה.

ניסן סלומינסקי: הודעתי שנעשה את ההשתדלות.

ראובן ריבלין: שמעתי.

ראובן ריבלין: כאשר שאלת אותי, אני חשבתי כשהממשלה מגישה הצעה, אז כמובן שאחת מסיעות הקואליציה משתתפות בהצבעה.

ראובן ריבלין: ברגע שהסיעה של יושבת ראש מרכזת הקואליציה אומרת לי שאסור לי, אני לא אצביע נגד, אני גם לא אצביע.

ראובן ריבלין: אני רק חושב שהדברים צריכים להיאמר אחרי שייאמר לנו בצורה מפורשת שאם לא בדרך זו בדרך אחרת יבואו ויפצו לפחות את אותם אלה אשר אנחנו חייבים לדאוג להם כינוקא.

ראובן ריבלין: אני אמרתי את דבריי, חבר הכנסת שלח, אני הייתי מצביע בעד, משום שיש אחריות כלפי תקציב המדינה, אבל יחד עם זאת, אם הסיעה אומרת לי לא להצביע, וזה לא נוגד את מצפוני - - -

ז'ק בר: דיברנו על פתרון עם האוצר לגבי התקציב כולו.

ראובן ריבלין: יש 6%.

ניסן סלומינסקי: רובי לא יצביע.

גילה גמליאל: יש מינימום נדרש.

גילה גמליאל: שיבואו ויגידו ונגמר הסיפור, אני לא מבינה אתכם.

קריאה: גילה, אז תצביעי נגד, מה הבעיה?

גילה גמליאל: סליחה, אם נציג האוצר הגיע, אין בעיה, שידבר.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש לא לדבר בלי אישור עכשיו.

גילה גמליאל: מותר לי כחברת כנסת לומר קריאות ביניים – לידיעת היושב ראש.

ניסן סלומינסקי: לא מותר לך, וישנם אנשים שמבקשים כבר הרבה לפנייך, הם מתנהגים בנימוס ולא מדברים כל הזמן.

אראל מרגלית: כבוד היושב ראש, גילה, חברת הכנסת, בואו נרגיע.

אראל מרגלית: אנחנו בתוך הדיון שלנו, הנושא הזה של החרגת המבשלות הקטנות או הפריפריה היה נושא שדיברנו עליו בצורה מפורשת וביקשנו את הדרך לא להכביד עליהם, וביקשנו שיגידו לנו איך אנחנו מבצעים את זה, אז אם יש דרך שיגידו לנו איך.

גילה גמליאל: נציג האוצר הגיע.

ניסן סלומינסקי: הסברתי שכרגע לא נמצאה הדרך, עברו על זה – איך אמרו לי באוצר – יותר משעבדו על הנושא של איראן, עבדו על הנושא הזה וכולנו מודעים, נכון לעכשיו לא נמצאה דרך חוקית.

משה גפני: לא, אבל אפשר להגיד מה קרה, מה התוצאה.

עדי קול: ישבתי אתמול עם האוצר הרבה שעות.

עדי קול: אחד הדברים של פריפריה, יש כל מיני החרגות בכל מקרה דרך עידוד השקעות הון וכל מיני דברים כאלה.

עדי קול: יש בעיה להגדיר את הגודל של המבשלות, גם מבחינת ייצור, גם מבחינת עובדים, מבחינת מחזור בדקנו כל מיני דרכים.

דן לביא: לא נראה לנו, אל תספרו לנו סיפורים.

דן לביא: את יושבת פעם ראשונה עם האוצר, אני יושב עם האוצר כבר שנים.

דן לביא: יש דרך להחריג את הסיפור הזה, אל תספרו לנו סיפורים עם כל הכבוד.

ז'ק בר: זה רק שאלה של רצון.

ז'ק בר: אנחנו לא מגיעים בכלל להיקפים של עידוד השקעות.

ניסן סלומינסקי: נשמע את ערן נציג האוצר, ומייד לאחר מכן נקיים הצבעה.

ערן יעקב: שלום לכולם, אני אכן לפי בקשתכם אתמול גם ישבתי שוב עם כל היצרנים הקטנים, גם דיברתי עם אחרים.

ערן יעקב: ההסבר של פעם שעברה, וכל מה שאנחנו רואים כרגע, אז אנחנו באמת מוכנים להגיד, שככל שאנחנו בעתיד נעלה את האלכוהול, או נעלה מסים על אלכוהול, נבחן את הבירה בנפרד, נבחן את זה ביתר שאת, בצורה מבוקרת.

ערן יעקב: ככל שנראה שיש פגיעה, שיש תהליך כזה, נבקר אותו, ונהיה עם יד על הדופק ולא נתעלם מזה.

ערן יעקב: כלומר, לא בהכרח, ככל שנעלה בעתיד את המס על האלכוהול, נכרוך יחד את הבירה.

ז'ק בר: המבשלות הקטנות לא יגיעו לשם בכלל.

ערן יעקב: אני אומר שבעתיד ככל שניגע באלכוהול, נאפשר דיפרנסציה גם במובן הזה.

ניסן סלומינסקי: נעשה מאמץ, ימשיך להיעשות מאמץ על ידי האוצר?

ערן יעקב: לגמרי.

ערן יעקב: כן, אני מוכן להגיד כאן - - -

משה גפני: אני לא מאמין, אדוני היושב ראש.

משה גפני: אני לא מאמין שהמלים האלה נאמרות.

משה גפני: אתה שואל את ערן יעקב האם נעשה מאמץ, והאם ייעשה מאמץ?

משה גפני: בטח שיעשה מאמץ, מה השאלה?

משה גפני: מה אתה רוצה שהוא יגיד לך שלא יעשה מאמץ?

גילה גמליאל: ועדת הכספים היא לא הדוברת של משרד האוצר, וככזה אנחנו רוצים לשמוע אמירות חד-משמעיות על פי הדברים שנאמרים.

משה גפני: שיגידו מאיפה הבעיה, שיציגו את העובדות.

אראל מרגלית: אם לא תמצאו את הפתרון, חלק מאתנו התנגד להעלאה, סליחה, רק שיהיה ברור.

אראל מרגלית: אתם אומרים אתם כולכם תבינו את עמדתנו, אם לא תימצא דרך יצירתית אנחנו נתנגד.

ערן יעקב: אני רוצה להגיד יותר מזה, מדינת ישראל רואה את העסקים הקטנים והבינוניים כמנוע צמיחה, יש המון פלטפורמות לעסקים האלה.

ערן יעקב: הבירה הוא לא בן חורג בכל העולם של העסקים הקטנים.

ערן יעקב: אתם יודעים שיש בעסקים הקטנים עסקים של מזון, יש עסקים רבים שהם עסקים קטנים, של 4 ו-5 אנשים.

ערן יעקב: יש המון כלים שהמדינה נותנת, אני חושב שגם האוצר התבטא בעניין הזה בפרט לאחרונה שהעסקים הקטנים זה מנוע, והיא כן רואה את זה כמשהו חשוב, כך גם את יצרני הבירה הקטנים – אני חושב שזה לא סיסמאות.

דניאל אלון: אנחנו תעשייה בהתערבות, יש מונופול.

דניאל אלון: אנחנו מנסים רק להקים תעשייה.

אראל מרגלית: ערן, אתמול ישבנו פה ועשינו את החשבון על המספרים עם מפקח על הבנקים כמה העסקים הקטנים מקבלים.

עיסאווי פריג': מדובר על בירה עם אלכוהול, מה עם הבירה בלי אלכוהול?

קריאה: אין מס על בירה בלי אלכוהול.

ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר צו תעריפי המס והפטור (מס קנייה על טובין) תיקון מס' 38 תשע"ב-2012.

ניסן סלומינסקי: מי בעד?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: בעד – רוב

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 38), התשע"ב-2012 (העלאת מס הקניה על בירה), אושר.

ניסן סלומינסקי: הצו אושר ברוב קולות.

משה גפני: אני מבקש רביזיה.

ראובן ריבלין: קודם כל הצבענו.

ניסן סלומינסקי: סליחה, מתי אני יכול לדון ברביזיה?

משה גפני: בעוד חצי שעה, אתה לא חייב, אתה יכול להשאיר את זה לכמה ימים למצוא פתרון.

ניסן סלומינסקי: הרביזיה תידון לפחות בעוד חצי שעה.

משה גפני: לא צריך לקבוע שעה, אולי נגיע לפתרון ונצביע כולם בעד.

דוד רותם: אולי תודיע שאתה תקבע את הרביזיה וכולם יקבלו הודעה באימייל.

ראובן ריבלין: כאשר הוועדה היא במליאתה, חזקה היא שכל חברי הוועדה נמצאים פה, אתה יכול להודיע בישיבת הוועדה שהיא זומנה כדין.

דוד רותם: הוא יכול, השאלה אם הוא רוצה.

ראובן ריבלין: זה עניין אחר.

משה גפני: אולי יגיעו לפתרון.

דוד רותם: - - - למה לא לקבוע עכשיו?

ניסן סלומינסקי: בשעה עשר תתקיים הצבעה על הרביזיה.

ראובן ריבלין: אדוני היושב ראש, חברי הוועדה, וגם אותם אנשים הנוגעים בדבר, אני חשבתי ואמרתי את כל דבריי בפעם הקודמת.

ראובן ריבלין: אמרתי שהדילמה פה היא דילמה שבאה לידי ביטוי מדי פעם בפעם כאשר אנחנו מונעים מהאוצר להביא סעיף תקציבי שמוזיל את התקציב ב-200 מיליון שקל, אנחנו צריכים לבוא ולדעת שאם לא נאשר את זה, מאיפה אנחנו לוקחים את הדבר האחר, האם מחינוך?

ראובן ריבלין: האם מבריאות?

ראובן ריבלין: אבל יחד עם זאת, אני מדבר גם אל אגף תקציבים.

ראובן ריבלין: שמעתי אתכם, ואני מבקש לומר לנו את האמת, וגם כאשר באים ואומרים אין לנו פה ברירה, זה לא צודק, כן צודק, אין לנו מקור תקציבי אחר, גם את זה אני יכול לשקול.

ראובן ריבלין: אבל אתה באת ואמרת שיש בהחלט כוונה לראות איך לטפל באותם נושאים אמיתיים שהאנשים האלה הביאו, ויש ביניהם גם קונפליקט, כי חלק מהם בא ואומר תגן עליי מפני מונופול, ומונופול בא ואומר כדי שנוכל לקיים את אורך החיים בישראל תנו לנו לחיות.

ראובן ריבלין: אני רוצה לשמוע ממך מתי אתה מביא דוח לוועדה, אני הצבעתי כבר, כנראה שברביזיה אני אצביע אותו דבר מהנימוק הראשון שאמרתי, שאני כדי להרביץ לך לא הולך והורס את תקציב המדינה.

ראובן ריבלין: יחד עם זאת אני רוצה לשמוע, האם אתה תביא לנו דוח בעוד 3, 4, 5 שבועות, חודש, שבו אנחנו מטפלים נקודתית בנושא הזה כדי להביא לפתרון.

ראובן ריבלין: למשל, העדפה של ינוקא על ידי הפחתת מס או דבר כזה, איזשהם פתרונות אחרים שיאפשרו להקל על היצרנים של האנשים שהצו הזה נוגע להם, ולא רק לומר לנו אנחנו נשתדל.

ראובן ריבלין: יושב ראש ועדה צריך לקבל את ההבטחה שלך להשתדלות כדבר מובן מאליו וכהבטחה אמתית.

ראובן ריבלין: אני קצת יותר זקן ממנו ואני כבר שבע הבטחות, אז אני רוצה לשמוע מתי יהיה פולו-אף לגבי אותם דברים שאתם רוצים לתת להם כדי קודם כל הבטחה מפורשת שהיא הבטחה שלטונית שכל העלאה שעתידה לבוא בעוד חודש, חודשיים, לא תחול עליהם.

עיסאווי פריג': חבר הכנסת ריבלין, מה זה שווה הבטחה?

עיסאווי פריג': הצבעת בעד התחייבות שלטונית מחר גרעון - מה זה שווה?

ראובן ריבלין: אני יודע שניסיונך עצום.

ראובן ריבלין: אני רוצה לומר לך, כשאתה תהיה איתי פה בוועדה, ואתה תראה עוד שלא מקיימים הבטחה לוועדה הזאת, מה האוצר עושה, תאמין לי, אני בלי ניסיון אומר לך שאתה עם המון נסיון, שאנחנו יש לנו כלים אדירים, שום בקשה של האוצר לא נאפשר עד שהם לא יבואו וימלאו את ההבטחה.

עיסאווי פריג': טוב לשמוע את זה במליאה.

ראובן ריבלין: אני מבקש לדעת אולי אתם תביאו לנו לא הבטחות אלא תביאו לנו - - -

אראל מרגלית: אני מבקש להגיד משפט אחד, כי אנחנו היינו באמצע הדיון עם האוצר ודיברנו איתם.

ניסן סלומינסקי: בבקשה, קצר, אין כאן דיון.

משה גפני: בסדר, יש רק רביזיה.

משה גפני: אני התביישתי בדברים שנעשו כאן בעניין הזה.

משה גפני: אני רגיל בוועדת כספים שכאשר באים ואומרים תנסו להגיע לפתרון, כולנו רוצים להצביע בעד, אף אחד לא רוצה לפגוע בתקציב המדינה, אף אחד, כולל האופוזיציה.

משה גפני: אני אומר לך יש עניין לפגוע, זה בעיה של כולנו.

משה גפני: מה שהיה מדובר זה של ללכת ולהידבר, להגיע לפתרונות, ואם אי אפשר להגיע לפתרונות להגיד למה.

משה גפני: אנחנו ועדה, אולי אנחנו נמצא את הפתרון יחד, כך היה כל השנים.

משה גפני: עכשיו מגיע נציג האוצר ערן יעקב שהוא באמת איש מוכשר מאוד ורציני מאוד, והוא התחיל להתייחס אחרת לחברי הוועדה.

משה גפני: הוא בא ואומר מין סיסמת בחירות כזאת – אנחנו דואגים ואנחנו רוצים, ואנחנו נעשה ואנחנו הכול, עם כל הכבוד, אני לא הצופה בטלוויזיה שיגידו לי אנחנו נעשה עם זה עם כל מיני סיסמאות.

משה גפני: אני רוצה לדעת מה היה הפתרון שעמד על השולחן?

משה גפני: למה הוא לא התקבל?

משה גפני: מה היה הפתרון?

משה גפני: מה היה הכיוון?

משה גפני: על איזה כסף מדובר?

משה גפני: האם היה מדובר להחריג?

גילה גמליאל: על מה זה נפל, למה זה לא עלה?

משה גפני: כן, בדיוק, האם היה מדובר להחריג?

משה גפני: האם היה מדובר לסבסד?

משה גפני: הרי בכל אופן אנחנו השבוע סידרנו לאוצר 280 מיליון שקל בנושא של הטקסטיל, אתה ביטלת, אתה הולך להביא את זה עכשיו גם למליאה.

משה גפני: אי אפשר היה בתוך המסגרת הזאת לקחת כסף קטן ולפתור את הבעיה, ולא שאנשים ייצאו מפה בהרגשה שיכול להיות שמפעלים ייסגרו, ואני לא חסיד של הבירה, ואני לא חושב שזה נושא הדאגה שלנו, נושא הדאגה שלנו הוא העובדים כמו שתמיד היה בוועדה.

משה גפני: אז לבוא ולהגיד ניסינו, ועשינו ונעשה – תשובות כאלה אני לא צריך.

משה גפני: אני צריך לדעת מה, מה ניסינו?

משה גפני: מה נעשה?

משה גפני: מה הולכים לעשות בעתיד, לא לדבר איתנו בשפה כזאת כמו שמדברים, אני יודע, בכיכר העיר או בפייסבוק בתעמולת בחירות.

משה גפני: להגיד את הדברים המקצועיים שנדע, אולי אנחנו נדע לעזור, אולי אנחנו נדע לשנות.

משה גפני: אולי אנחנו נשאל את נציגי המשרדים לדעת מה הולכים לעשות.

משה גפני: אני מרגיש מבוזה בעצם העובדה שאני צריך להצביע נגד כשלא רציתי להצביע נגד, כשרציתי פתרון.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש להוסיף שסתיו הצטרפה לרביזיה.

סתיו שפיר: תסלחו לי, יכול להיות שזו אמירה מאוד תמימה של אדם חדש בוועדה הזו.

סתיו שפיר: דיברנו על זה במפגש הקודם, ברור שיש חלופות.

סתיו שפיר: היה ניתן להטיל מס, למשל, על מוצרי אלכוהול היקרים יותר, המסוכנים יותר.

סתיו שפיר: אני הייתי מצפה כחברת הוועדה לקבל מהאוצר את המסקנות של האוצר בנושאים האלה, כולל המסקנות התקציביות, כמה מס היינו יכולים לגבות לו היינו בוחרים בחלופה הזאת, מה האפשרויות.

סתיו שפיר: אם תראה לי את המספרים ואני איווכח לדעת שבאמת אין שום דרך אחרת, אין חלופה אחרת, נוכל לדבר על זה.

סתיו שפיר: אבל כאדם שיושב פה ונדרש להצביע בתחומים האלה, לא יכול לעשות את החישוב על כל הסוגיות שאנחנו מצביעים עליהם מדי יום, הייתי מבקשת רק את הפרטים הקטנים.

סתיו שפיר: לו היינו בוחרים להטיל מס על האלכוהול המסוכן, על מוצרי אלכוהול היקרים יותר, היוקרתיים יותר, מה היינו מצליחים להרוויח מזה, איזה הכנסות נכנסות לקופת המדינה.

סתיו שפיר: שאלות מאוד פשוטות, אני בטוחה שיש ברשותך את הנתונים, בבקשה, תחלוק אותם אתנו.

אראל מרגלית: רבותיי, אנחנו התחלנו פה איזשהו קו שלמרות שאנחנו אופוזיציה וקואליציה, התחלנו לפתח לעצמנו שיח עם מכנה משותף, המכנה המשותף זה להגן על העסקים הקטנים - אתמול אתה לא היית פה, אבל בדיון מאוד ארוך, בתוך הפירמידה של האשראי במדינת ישראל, אנחנו עשינו את החשבון הגס יחד עם המפקח על הבנקים, שהחברות, 2% מהחברות מקבלות משהו כמו 700 מיליארד, וכל השאר 450 אלף עסקים קטנים 60 מיליארד, כלומר, כשכבר קמו עסקים קטנים שמפתחים משהו שנותן איזושהי גאווה ישראלית במבשלות הקטנות, כמו היין הישראלי, וכבר עובדים, וכבר זה לא חברות גדולות, זה לא חברות ענק, וכבר מפתחים משהו, וכבר יצרו איזה סוג של תרבות ישראלית סביב המוצר הישראלי, אז מבחינתי עדיף אם אין דרך להחריג אותם, אני חושב שיש דרך ברורה דרך הנושא של גודל החברה והמיקום הגיאוגרפי, כי גם אם החברה הגדולה יש לה 300 עובדים בדרום, מבחינתי זה גם כן טוב גם אם היא חברה גדולה.

אראל מרגלית: אם היה דרך להחריג את זה גיאוגרפית ולפי גודל החברה היינו עושים את זה, ואם אין, אל תטילו מס על הבירה, תטילו מס על העראק ועל הוויסקי ועל הוודקה – עכשיו להגיד שלא מצאו פתרון, אנחנו מכירים את זה.

ניסן סלומינסקי: בבקשה, חבר הכנסת אלעזר.

ניסן סלומינסקי: בקצרה.

אלעזר שטרן: שתי נקודות, אני מוכרח להגיד שזה מזכיר לי את הדיון על הסיגרים והסיגריות למי אנחנו דואגים יותר בהיבט של האלכוהול היותר רציני מול הבירות.

אלעזר שטרן: השאלה השנייה, ואני מבקש הבהרה אולי, אני לא הבנתי איפה הבעיה של האוצר, האם הבעיה היא מקורות תקציביים אחרים, או הבעיה היא משפטית החרגתית, זאת אומרת, הסכום הוא לא בעיה.

אלעזר שטרן: מה שאני הבנתי מחברת הכנסת גילה, וגם מחברת הכנסת עדי, שהבעיה היא איך מחריגים את המבשלות הקטנות, את היצרנים הקטנים.

אלעזר שטרן: זאת אומרת, אם יבוא האוצר ויגיד או.

אלעזר שטרן: קיי.

אלעזר שטרן: הבנתי, מהם אני גובה 10 מיליון, ואני אדע איך להחזיר להם, אני אהיה יותר שקט עם עצמי בהיבט הזה, את זה לא שמעתי, אז אקצר את השאלה, הבעיה היא תקציבית או הבעיה היא משפטית?

ניסן סלומינסקי: לפני כן אני רוצה לומר שני דברים.

ניסן סלומינסקי: אל"ף, זה קל מאוד, בפרט באופוזיציה להיראות כאילו שבראש מעייניהם זה הנושא של העסקים הקטנים, והצד השני אולי לא.

ניסן סלומינסקי: אני אומר לכם שוב באחריות, הרי דעת כולם הייתה שאם יש אפשרות להחריג אותם באיזושהי דרך, אז נעשה את המאמץ הזה.

ניסן סלומינסקי: ביומיים האלה, ואני אומר לכם באחריות, כמו שזה ההבדל היום, שלפני אולי חודש אתה היית יושב פה, ואתה היית מודע לכל הדיונים שהיו באוצר, ואז היית רגוע, עכשיו אתה לא, כי אתה לא הייתה בזה, אבל אין מה לעשות, אם היית רוצה, לא היה איכפת לי שתהיה שותף לדיון עם האוצר.

ניסן סלומינסקי: אני אומר לכם באחריות, הייתם צריכים את סגן השר באטרף - האוצר עבד על זה.

משה גפני: מי זה סגן השר?

ניסן סלומינסקי: מיקי לוי.

ניסן סלומינסקי: למדתי את זה לא בהגזמה, בגלל שזה היה כל כך איכפת לנו, השקיעו באוצר בכל המערכת, אני לא יכול להגיד יותר מה שאיראן, כי איראן זה לא לאוצר, ולא רוצה לתת דוגמאות על נושאים אחרים ששמה הופכים את העולם, אבל מעבר לכל פרופורציה יחסית לנושאים אחרים כדי למצוא, ובדקו כל מיני חלופות, והיו מעורבים, וניסתה שגית, בלי קשר לאוצר אולי לעזור לאוצר, ומי שמכיר אותה הוא יודע שהיא יודעת לעבוד, ועלו חלופות, וחשבנו שאולי נצליח, אני יודע שגם הם נפגשו בארבע וחצי אתמול עם ערן וניסו, ונעשה ניסיון, ושוב, אני לא מרים ידיים, אבל אישרנו את הצו, יש לי הבטחה - - -

משה גפני: לא, הצו עוד לא מאושר.

עיסאווי פריג': אדוני היושב ראש, אולי נשמע את הדעה שלהם, את הסיכום מהדיון אתמול.

ניסן סלומינסקי: לא, תאמין לי שלא.

ניסן סלומינסקי: כרגע, נכון לעכשיו זה לא.

ניסן סלומינסקי: זה לא רלבנטי, לא שייך בכלל.

ניסן סלומינסקי: דבר שני, ולך אראל, אני אומר, יעלו המון נושאים, אין סעיף כמעט בתקציב שאין בו גם כל מיני חריגים קטנים מהסוג הזה, כל נושא שלא יהיה.

ניסן סלומינסקי: אתה נתת, נדמה לי, בישיבה הקודמת או לי בשיחות נתת רשימה.

אראל מרגלית: בישיבה הקודמת הצלחנו להחריג כמה צמיגים.

אראל מרגלית: ..

ניסן סלומינסקי: אין לזה סוף בנושא, יש שאיפה לעשות איפה שאפשר וזה סביר, עושים את זה כי זה רצון משותף, זאת אומרת, זה לא שאני עושה את זה ככפוי, כאילו אני כופה על האוצר.

ניסן סלומינסקי: יש שם את הרצון הזה גם כן, זאת אומרת, זה לא שהם כפויים, אני אומר, אלה שדיברתי בנושא הזה לעודד, כי זה גם לא הרבה כסף.

ראובן ריבלין: מתי נבדוק איך הרצון בא לידי גיבוש?

ניסן סלומינסקי: אני אומר, מאחר וזה גם לא הרבה כסף - - -

ראובן ריבלין: כסף - - - לאוצר, חבל על הזמן.

דניאל אלון: זה 3 מיליון שקל, זה בושה שאנחנו מדברים על 3 מיליון שקל – אין פתרון?

ניסן סלומינסקי: הבושה היא שאנחנו משקיעים - - -

דניאל אלון: אין פתרון, 3 מיליון שקלים משקיעים?

דניאל אלון: כל הזמן, כל האנשים החכמים כאן, זה בזבוז אנרגיה, בזבוז משאבים – 3 מיליון שקל – תמצאו פתרון, סליחה 2 מיליון שקל.

ניסן סלומינסקי: אני אומר את שני הדברים האלה שיהיו לנגד עינינו.

ניסן סלומינסקי: חברת הכנסת סתיו, הנושא של העדפות זה על זה, זה למעשה יהיה הבסיס של הדיון התקציבי שלנו, אבל לא על כל סעיף וסעיף אם נפתח את כל התקציב – אני אומר, הרי נגיע עוד חודש, יבוא על שולחננו ונדון בגדול, ונסתכל על כל החלופות מה האוצר בחר בזה, ולמה לא בזה.

ניסן סלומינסקי: על כל סעיף וסעיף קטן כזה נפתח את כל התקציב ונראה - - -

סתיו שפיר: זה סעיף קטן בשבילנו.

ניסן סלומינסקי: אני אומר, אי אפשר לפתוח אותו על כל האופציות שקיימות, האם בגלל זה נעלה את המע"מ בחצי אחוז, לכן אני אומר, הדיון יהיה, נעשה את הדיון, אבל בעוד חודש כשיהיה תקציב - - -

סתיו שפיר: לפני כל הצבעה צריך דיון.

ז'ק בר: אפשר שני משפטים בבקשה?

ניסן סלומינסקי: לא.

דן לביא: אבל אם נעשה את המאמץ על הקטנים הפעם - - -

ז'ק בר: אנשים משקיעים לילות על העניין, אפשר - - -

ניסן סלומינסקי: לא, נתנו לכם להתבטא בישיבה הקודמת.

דן לביא: אתם הכרעתם עכשיו - 300 איש יילכו הביתה, אתם תשלמו כל חודש 1.8 מיליון, לעומת 2 מיליון שקל בשנה, כל חודש עכשיו תשלמו 1.8 מיליון – איפה ההיגיון פה?

ז'ק בר: - - - 2000 משפחות.

ניסן סלומינסקי: אני מקווה שזה לא יקרה.

ניסן סלומינסקי: אם תרצה להעניש אותנו - - -

דן לביא: אתם מענישים אותי, לא אנחנו אתכם.

ניסן סלומינסקי: תסלח לי, והם מנסים לעשות, יצליח - - -

ז'ק בר: אבל לפחות לתת לחברי הוועדה את המידע של שתי דקות, להגיד את מה שיש להגיד, יידעו בידיעת הדברים.

דן לביא: בפעם שעברה היו רק 2 אנשים מהוועדה, סוף סוף יש פה את כל אנשי הוועדה שיקשיבו למה שיש לנו להגיד, לפחות יידעו על מה הצביעו.

ניסן סלומינסקי: ז'ק, נתנו לכם מספיק לדבר, ואני חושב שאנחנו - - -

דן לביא: מול קירות בלי חברי ועדה, סוף סוף יש פה את חברי הוועדה, תנו לנו שהם ישמעו את דעתנו בדקה אחת.

ז'ק בר: לא מכובד.

ניסן סלומינסקי: תוכלו לדבר עם חברי הוועדה זה בנפרד, זה לא שייך.

ניסן סלומינסקי: תוכלו לדבר איתם בנפרד, אתם יודעים לעבוד.

ניסן סלומינסקי: אני חושב שנפגשתם עם רוב חברי הוועדה.

דן לביא: משפט אחד.

דן לביא: אתם הרמתם עכשיו בקלות דעת יד כולכם לקבל החלטה על גורל - - -

ניסן סלומינסקי: אתה מדבר, למרות שביקשתי ממך לא לדבר.

דן לביא: אני משפט אחד מדבר.

דן לביא: אני מקיבוץ יחיעם בצפון, אני מעסיק 10 עובדים, אין עבודה בגליל המערבי.

דן לביא: 10 אנשים שלי יילכו הביתה, ואני אשבור לכם עוד מיתוס, הם כמו התופרות, אנחנו מרוויחים 6,000 שקל בחודש, כולם אשכנזים עם תואר, ואנחנו נשב בבית כי אין לנו עבודה שם.

ניסן סלומינסקי: הרי אתם יכולים להיפגש, נפגשתם עם כל אחד בנפרד, תסבירו לכולם, אין שום בעיה מבחינת הוועדה, ואני אומר את זה שוב, לא בשמחה אני סוגר את הדיון בנושא הזה.

ניסן סלומינסקי: בשעה 10 נעשה את ההצבעה על הרביזיה, ולמרות הכול ואף על פי כן, אנחנו נמשיך במאמצים, ואני מקווה שבסופו של דבר יימצא הדרך.

ניסן סלומינסקי: הישיבה בנושא הזה נעולה.

אראל מרגלית: יש פתרונות, אנחנו דיברנו עליהם.

ניסן סלומינסקי: אראל, אם יימצא אנחנו נבדוק.

ז'ק בר: אפשר להגיד מלה?

ז'ק בר: לא בסדר, אני לא מבין.

ז'ק בר: 200 מיליון שקל זה בחאפ?

ז'ק בר: 2,000 משפחות זה בחאפ?

ז'ק בר: במחטפים עושים מדיניות?

ניסן סלומינסקי: - - - מייצג את הגדולים בכלל.

ז'ק בר: במחטפים עושים מדיניות, אני לא מבין?

ז'ק בר: מצטער, אני פשוט מכבד את הוועדה הזאת, ואני חושב שהיא צריכה לפחות לכבד את הנפגעים, ולדעת למה - - -

אראל מרגלית: יש פה פוליטיקה חדשה של דיבורים, לא של מעשים.

ניסן סלומינסקי: ז'ק, עשה לי טובה, אתה גם לא מייצג את הקטנים.

ז'ק בר: ודאי שאני, ולכן אני רוצה שגם חברי הוועדה יבינו את ההשלכה לרוחב של כל המהלך הזה.

ז'ק בר: שתי מלים, מה יקרה?

ניסן סלומינסקי: אתה רוצה לפתוח דיון חדש.

ז'ק בר: לא דיון.

ז'ק בר: הרי הצבעתם כבר, אז לפחות שתדעו על מה הצבעתם, ואם יש טעם לחשוב מחדש.

ניסן סלומינסקי: אתם נפגשתם גם עם החברים.

ז'ק בר: לא נפגשנו.

ניסן סלומינסקי: אז תיפגש.

ז'ק בר: סליחה, אני רוצה להגיד לך, זה פעם ראשונה, ואני פה ותיק, עברתי שלוש רפורמות, אני יכול להגיד לך מנסיון.

ז'ק בר: פעם ראשונה שעוברת רפורמה בלי להקשיב במיל בתעשייה.

ז'ק בר: תגיד לי, 200 מליון שקל זה - - -

ניסן סלומינסקי: סליחה, אתה חבר וידיד, אבל אני ממש לא מאמין למה שאני שומע.

ניסן סלומינסקי: נתנו לכם במה לדבר כאן, דיברתם, נפגשתם עם אנשים.

ז'ק בר: לא, עם האוצר אני נפגשתי ביוזמתנו פעם לפני כמה שבועות, הקשיבו, שלחו אותנו הביתה, לא הייתה הקשבה, היתה האזנה.

שגית אפיק: הצו בתוקף מאוגוסט 2012.

ז'ק בר: אמרו לנו כזה ראה וקדש בלי לשמוע השלכות רוחב של העניין הזה.

ז'ק בר: אני חושב שחברי הוועדה גם לא מודעים להשלכות הרוחב.

ניסן סלומינסקי: אתה דיברת לפני יומיים כאן כמה שרצית, לא עצרתי אותך.

ז'ק בר: אבל, סליחה, חברי הוועדה היום אינם.

ז'ק בר: חוץ מזה, אני בדקתי את הדברים שנאמרו פה.

ניסן סלומינסקי: תסלח לי, גם עכשיו יכולים חברי ועדה לצאת, להיכנס - אתה תדבר בוועדה.

ז'ק בר: אני רוצה להשלים בשני משפטים את הדברים.

ניסן סלומינסקי: הנושא נסגר, אני מבקש.

ז'ק בר: סליחה, אנחנו אחרי הצבעה.

ניסן סלומינסקי: ז'ק, תעשה לי טובה, כי אתה לא היחיד, יש הרבה שרוצים לדבר.

עדי קול: קודם כל, התרבות של הצעקות האלה, זה כל כך - - -

ניסן סלומינסקי: אני לא מצליח להבין אותך.

ניסן סלומינסקי: הוא רוצה לדבר, זה רוצה לדבר, אתה רוצה לדבר.

ניסן סלומינסקי: נגמרו הדיבורים.

ניסן סלומינסקי: אתה לא מייצג את הקטנים, גם הם רוצים לדבר, למה אתה תדבר ולא הם כשהדיון עליהם?

ניסן סלומינסקי: אבל הדיון עליהם ולא עליך, והם רוצים לדבר.

ז'ק בר: סליחה, יש לי חדשות בשבילך, על 2 מיליון שלהם 198 אני מייצג, אז עדיף עליהם, בוא נדבר על 2 מיליון.

ז'ק בר: 198 מיליון שקל השלכה על מיליארד 700 מיליון שקל למשק - - -

ניסן סלומינסקי: תודה.

ניסן סלומינסקי: הנושא נסגר.

ניסן סלומינסקי: תבקשו פעם להופיע בפני הוועדה בלי קשר לזה, ויכול להיות שנזמין אתכם אם תרצו עוד פעם.

ניסן סלומינסקי: כרגע הנושא נסגר.

ז'ק בר: אני מבקש אם אפשר.

ניסן סלומינסקי: בסדר, לא עכשיו בדרך כזאת.

ניסן סלומינסקי: הנושא נסגר ואנחנו עוברים לנושא הבא.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: הישיבה נעולה.