ועדת הכספים, כנסת 19, פרוטוקול מספר 30, 2013-04-30 10:00

ניסן סלומינסקי: בוקר טוב.

ניסן סלומינסקי: כדרך הנהלים בעבודות, שאם יש למישהו הצעה לסדר, אז אנחנו נותנים לו לפני שמתחילים את הדיון.

ניסן סלומינסקי: אבל רק לאחרים – הכוונה באמת הצעה לסדר.

ניסן סלומינסקי: לא זכות דיבור דרך המילה הצעה לסדר.

ניסן סלומינסקי: ומאחר והיושב-ראש, יושב-ראש הכנסת במיל' – מה שנקרא – בקי בכל הנהלים, אז אם הוא מבקש הצעה לסדר, אני מניח שהוא יודע מה הכוונה.

ניסן סלומינסקי: אז חבר הכנסת ראובן ריבלין, בבקשה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש, חברי חברי הוועדה הנכבדים, אני חושב שאנחנו צריכים, כולנו, לברך את משרד האוצר, את שר האוצר, ואת אנשי ההסתדרות שמצאו לנכון אתמול, ואת הדרך להיפגש, משום שהתכנית הכלכלית החדשה, שהיא תכנית חירום, שבוודאי תביא לידי גזירות לא מעטות על הציבור, טוב שתיעשה תוך הבנה גם אם לא תוך הסכמה.

ראובן ריבלין: ולכן, אני חושב שכולנו צריכים לעמוד ולברך את ההסתדרות, את יושב-ראש ההסתדרות ואת שר האוצר שמצאו לנכון לפתוח פעם נוספת את המסדרון הזה של הבנה וניסיון ללבן דברים, ולצמצם עד כמה - - -

משה גפני: בטלפון הם דיברו.

ראובן ריבלין: זה לא חשוב.

ראובן ריבלין: העיקר, אם היום לא התחילה שביתה.

ראובן ריבלין: אני לא מפחד מאיומים.

ראובן ריבלין: אני לא מפחד מאיומי שביתה גם אם אני לא אומר את זה.

ראובן ריבלין: זאת אומרת, לא צריכים לאיים כאשר ברור כשמש שהדברים לובנו.

ראובן ריבלין: אני חושב שהערוץ הזה, בין ההסתדרות לבין משרד האוצר, הוא ערוץ חשוב ביותר, גם אם בסופו לא מגיעים להסכמות מלאות.

ראובן ריבלין: ואני חושב שהוועדה צריכה לברך על היוזמה ועל ההצלחה למנוע את השביתה גם היום.

ניסן סלומינסקי: אז תודה רבה לחבר הכנסת ראובן ריבלין.

ניסן סלומינסקי: ואני רק אוסיף, אם כבר, שמזה אנחנו צריכים ללמוד, כולנו, שכשמדברים אפשר לפתור דברים.

ניסן סלומינסקי: זאת אומרת, קודם-כל לדבר.

ראובן ריבלין: קודם-כל, פוגשים אנשים.

ראובן ריבלין: אם מדברים, פוגשים אנשים.

ניסן סלומינסקי: ואם רוצים, מוצאים פתרונות וזה עדיף על כל דרך אחרת.

ניסן סלומינסקי: גם בין אדם לחברו, גם בוועדה וגם במפלגות, בסיעות.

ניסן סלומינסקי: טוב, אז תודה לך, חבר הכנסת ראובן ריבלין.

ראובן ריבלין: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש.

ניסן סלומינסקי: ואנחנו מתחילים עם הנושא הראשון שזה צו לעידוד השקעות הון (קביעת תחומי אזורים מיוחדים לעניין מפעלי תיירות).

ניסן סלומינסקי: ואני מניח – כך נמסר לי – ונמצא איתנו המנכ"ל שיציג את הדברים.

ניסן סלומינסקי: אבל אני מבין שזו הצעה שמוסכמת על כולם, מה שנקרא, מבחינת אלה שקשורים למפעלי התיירות.

ניסן סלומינסקי: לכן, הדבר מקל עלינו מאוד.

ניסן סלומינסקי: בסופו של דבר, אני גם אוסיף תוספת או הערה, אבל לא בקשר לצו עצמו.

ניסן סלומינסקי: אז זכות הדיבור אליך.

ניסן סלומינסקי: ואני לא יודע אם יש לך מצגת או לא, אבל - - -

נועז בר ניר: לא.

נועז בר ניר: זה ממש קצר.

נועז בר ניר: אני אציג בקצרה.

נועז בר ניר: אני אדבר בקצרה.

ניסן סלומינסקי: כן.

ניסן סלומינסקי: אני רק רוצה לומר שאני קיבלתי את זה, כנראה שבצילום זה לא עובר בצבע, והקווים פה, זה מלא קווים שאתה לא יכול לדעת מתוכם מהם האזורים.

קריאה: - - -

ניסן סלומינסקי: לא, אני מדבר גם כלפי חבריי, כי הרי הם יצטרכו להצביע.

ניסן סלומינסקי: אז, לכן, אני לא יודע איך, אבל אוקי.

ניסן סלומינסקי: תציג את שמך.

נועז בר ניר: שמי נועז בר-ניר, מנכ"ל משרד התיירות.

נועז בר ניר: אני באתי בבקשה לוועדה הנכבדה להאריך את תוקף הצו, מפת אזורי עדיפות לאומית בתיירות, על פי חוק עידוד השקעות הון.

נועז בר ניר: מדובר על אזור עדיפות לאומית, לבנייה, לעידוד, שהממשלה מעודדת על פי חוק עידוד השקעות הון, מלונות, מלוניות ואטרקציות.

נועז בר ניר: והבקשה שלנו היא להאריך אותו עד סוף שנת 2015.

נועז בר ניר: המפה האחרונה נקבעה ב-2011, כאשר הוספנו באותה שנה את אילת, ים המלח, הגליל התחתון ובית שאן וסביבתה.

נועז בר ניר: הוועדה, דרך אגב, המפה נקבעה על פי ועדה שמרבית חבריה פה.

נועז בר ניר: יש אנשי ציבור, יש אנשי משרד האוצר, משרד התיירות, משרד המשפטים.

נועז בר ניר: והמפה מתבססת, בעיקר, על צרכי התיירות – בעיקר תיירות מחוץ לארץ, שהיא בראש סדר העדיפויות שלנו, אבל גם תיירות פנים.

נועז בר ניר: אבל בעיקר תיירות חוץ לארץ.

נועז בר ניר: מבוססת על כך איפה יש פוטנציאל לשנים הקרובות לבנות מלונות מבחינת קרקע זמינה, תכנון ויזמים.

נועז בר ניר: וכמובן, נכנסים כאן שיקולים לאומיים, בעיקר שיקולי פריפריה, כי, בסך הכול, משרד התיירות והתיירות היא כלי לעידוד הכלכלה, בעיקר בפריפריה.

נועז בר ניר: היא ענף יצוא, אבל יש לה בהחלט השפעות על עידוד תעסוקה בפריפריה.

נועז בר ניר: התיירות, רובה, מרוכזת בפריפריה.

נועז בר ניר: ערי התיירות העיקריות הן ירושלים, נצרת, אילת, ים המלח, תל-אביב.

נועז בר ניר: הרוב זה ירושלים ופריפריה.

יצחק מאיר הלוי: אילת.

נועז בר ניר: המפה הזו חלה – המפה, חוק עידוד השקעות הון – חל על - - -

ניסן סלומינסקי: נמצא איתנו ראש עיריית אילת.

ניסן סלומינסקי: אז אני מציע, אם אתה רוצה לעבור בשקט, אז כל פעם תגיד גם אילת.

נועז בר ניר: אמרתי אילת.

נועז בר ניר: אמרתי אילת.

ניסן סלומינסקי: אמרת אילת?

קריאה: הוא אמר.

ניסן סלומינסקי: סליחה.

נועז בר ניר: אמרתי.

נועז בר ניר: יצחק מאיר הלוי כל הזמן בליבנו.

נועז בר ניר: אילת זו עיר תיירות הפנים מספר אחת.

ניסן סלומינסקי: ירושלים היא על ראש שמחתנו, אבל, אחר-כך, אתה יכול להגיד אילת.

נועז בר ניר: ירושלים היא עיר תיירות החוץ מספר אחת, ואילת זו עיר תיירות הפנים מספר אחת.

נועז בר ניר: מבחינת כמות המלונות, לינות, של תיירים וישראלים, אז ירושלים ואילת מובילות: אחת בתיירות החוץ, והשנייה בתיירות הפנים.

נועז בר ניר: עוד פעם:

נועז בר ניר: כשאנחנו מדברים פה אנחנו מדברים על מפת אזורי עדיפות לאומית, אנחנו מדברים על תיירות, על עדיפות לבנות מלונות.

נועז בר ניר: בירושלים, כמובן, מבקרים הרבה יותר מבאילת, אבל מבחינת מלונות אילת יותר גדולה והרבה מגיעים.

ניסן סלומינסקי: טוב, אילת, יש לה עוצמה כלכלית גדולה, אז לא צריכים לתת לה הטבות במס ערך מוסף או משהו כזה.

נועז בר ניר: מי?

נועז בר ניר: לירושלים?

ניסן סלומינסקי: לא, לאילת, כי היא עוצמה כלכלית גדולה.

נועז בר ניר: זה סיפור אחר.

ניסן סלומינסקי: בסדר.

אלעזר שטרן: מירון מספר שתיים.

אלעזר שטרן: מספר המבקרים בשנה – איפה מירון ביחס לירושלים?

אלעזר שטרן: סתם, אין שם בתי מלון.

אלעזר שטרן: מירון.

נועז בר ניר: אנחנו מקווים שייבנו שם.

נועז בר ניר: אנחנו, בין היתר, מעודדים במירון.

נועז בר ניר: אחד המקומות שמופיע זה מירון, שייבנו שם מלון.

נועז בר ניר: אבל עדיין לא קמו היזמים שייבנו.

נועז בר ניר: יש שם תכנית בניין עיר תיירותית.

נועז בר ניר: זהו, אז הבקשה היא להאריך את המפה עד שנת 2015.

נועז בר ניר: זו הבקשה.

נועז בר ניר: המפה היא יחסית רחבה, כוללת את כל הפריפריה, נגב, גליל.

נועז בר ניר: מרכז הארץ, בגדול, אם אני לא כולל את - - -

ניסן סלומינסקי: המפה מדורגת?

ניסן סלומינסקי: יש אזורי א', ב', ג'?

נועז בר ניר: מה זה?

ניסן סלומינסקי: יש אזורי א', ב', ג' או שיש עדיפות ולא עדיפות?

נועז בר ניר: על פי החוק, יש רק עדיפות אחת.

נועז בר ניר: על פי החוק יש עדיפות אחת.

ניסן סלומינסקי: זאת אומרת, או שאתה בפנים או שאתה בחוץ.

ניסן סלומינסקי: אין דירוגים.

נועז בר ניר: או שאתה בפנים או שאתה בחוץ.

נועז בר ניר: יש, אחר-כך, מאחר שהתקציב מוגבל, אז יש עדיפות, בהחלט יש עדיפות פנימית בהתאם לצרכים התיירותיים.

ראובן ריבלין: מה עם הקריות?

ראובן ריבלין: אדוני המנכ"ל, מה עם הקריות שבזמנו - - -

ניסן סלומינסקי: רגע, אני אתן לך זכות דיבור.

ניסן סלומינסקי: עוד שאלה אחת:

ניסן סלומינסקי: זה שינוי מהקיים או שזה אשרור של הקיים?

נועז בר ניר: זה אשרור של הקיים.

נועז בר ניר: המשכיות של הקיים, עד סוף 2015.

ניסן סלומינסקי: הבנתי.

ניסן סלומינסקי: טוב.

ניסן סלומינסקי: אוקי, זהו?

ניסן סלומינסקי: טוב, אז אם כך, עכשיו אנחנו נתחיל בדיון.

ניסן סלומינסקי: חבר הכנסת אראל מרגלית ראשון, אחר-כך אני.

אראל מרגלית: מבחינת יוזמות חדשות ברמה של התיירות.

אראל מרגלית: כלומר התקנות האלה קיימות כבר מזה זמן, אבל יש תחושה – כלומר, כמה עד היום ההטבות האלה, באמת, עזרו בעיקר לאזורים שלא מספיק התפתחו.

אראל מרגלית: למשל: התיירות הקדושה – אני אקרא לזה – בצפת, שזו עיר שזקוקה עכשיו לאיזשהו חזון מאוד ברור.

אראל מרגלית: כמה אזורים בארץ שבהם יש תיירות ספציפית או, למשל, אזור עין כרם שמשרד התיירות החליט לבנות שם מחסן על עתיקות שגילו ליד המעיין, למרות שיש - - -

ראובן ריבלין: עיריית ירושלים.

אראל מרגלית: לא, אבל זה משרד התיירות.

אראל מרגלית: משרד התיירות.

אראל מרגלית: ולמרות שזה אחד האזורים הכי קדומים מבחינת היישוב היהודי, יחד עם בית זית שנמצא ליד מהווה איזשהו עדות ייחודית לכל הסיפור שם, להתיישבות היהודית, בכלל ההתיישבות באזור.

אראל מרגלית: איך אנחנו משתמשים בנושא של התיירות, למקד ולתת עזרה לאזורים ספציפיים אבל בצורה קצת יותר דינאמית.

אראל מרגלית: זאת השאלה.

ניסן סלומינסקי: טוב, תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: חברת הכנסת חנין זועבי.

חנין זועבי: השאלה שלי היא למה נקבע באזור נצרת רבתי, שהוא רדיוס של שני קילומטר מתחומי העיר, שזה לא כולל את כל הכפרים המאוד צמודים לנצרת, וחלק מהם כפרים קדושים כמו כפר כנא, למשל.

חנין זועבי: למה דווקא רדיוס של שני קילומטר, ואתה ככה שולל אזור מסביב לנצרת שהוא, גם-כן, אזור חיוני?

אלעזר שטרן: רצו להושיע את הושעיה, לא את כפר כנא.

ניסן סלומינסקי: חבר הכנסת שטרן, אבל לפי הרישום אצלי חבר הכנסת אלעזר שטרן הוא אחרון הדוברים, אלא אם כן עוד מישהו רוצה, לפחות מחברי הכנסת.

ניסן סלומינסקי: אז חבר הכנסת אלעזר שטרן.

אלעזר שטרן: אני, בהמשך גם למה שאמר חבר הכנסת אראל מרגלית וגם מה שאמרה חברת הכנסת חנין זועבי: למה השיטה צריכה להיות אזורים?

אלעזר שטרן: אני אגיד: חבר הכנסת אראל מרגלית דיבר, לדוגמה, על ירושלים; חברת הכנסת חנין זועבי דיברה על כפר כנא, לצורך העניין הזה.

ראובן ריבלין: על נצרת וסביבותיה, היא דיברה.

אלעזר שטרן: לא, אבל נתנה דוגמה.

אלעזר שטרן: בסדר.

אלעזר שטרן: מה שאני שואל, האם לא נכון במפת תיירות ללכת על נושאים ולהגיד שאוקי – הרי סדרי עדיפויות, אם אנחנו רוצים לקדם פריפריה, זה כבר, יש את ההגדרות האלה של מה זה פריפריה ומה זה לא.

אלעזר שטרן: האם אנחנו רוצים לקדם עכשיו נושאים?

אלעזר שטרן: לצורך העניין, נגיד: תיירות נוצרית.

אלעזר שטרן: לצורך העניין, נגיד: תיירות יהודית של נוער, לא משנה מה.

אלעזר שטרן: האם לא נכון שמפת התיירות או המקום לסדרי העדיפויות יהיה סביב נושאים, שמשרד התיירות, לצורך העניין, יסמן אותם.

אלעזר שטרן: השיקולים של פריפריה, הם, ממילא, קיימים הרי.

אלעזר שטרן: אנחנו תמיד רוצים לקדם את הפריפריה, וזה, כאילו, לא שייך למשרד התיירות.

אלעזר שטרן: היתרונות של משרד התיירות הוא הנושא.

ראובן ריבלין: עוד שאלה.

ניסן סלומינסקי: אוקי.

ניסן סלומינסקי: חבר הכנסת ראובן ריבלין וזהו.

ראובן ריבלין: בדיון האחרון בכנסת הקודמת, כאשר דנו על נושא מפת התיירות, הייתה מחלוקת בין חיפה לבין הקריות, שכן יכולים לפתח שם תיירות של מלונות של שלושה כוכבים לעומת חיפה.

ראובן ריבלין: וראשי הערים של הקריות, באמת, הפצירו בכנסת ובממשלה לאפשר להם, גם-כן, להיות במפת התיירות, בתנאים כאלה או אחרים.

ראובן ריבלין: ונדמה לי שאמרו שישקלו את זה – סטס מיסז'ניקוב, בזמנו – שישקלו את זה.

ראובן ריבלין: אבל עד היום, אני מבין שאתם רוצים להאריך עד 2015 את אותו מצב.

ראובן ריבלין: האם יש התייחסות לעניין הזה?

ניסן סלומינסקי: אוקי, תודה.

ניסן סלומינסקי: ואני רק רוצה הערה: אזור שלם לא נמצא במפה הזו וזה אזור יהודה ושומרון.

ניסן סלומינסקי: ואנחנו – אני אדבר בשמי כשאני אומר אנחנו – רוצים גם להוסיף.

ניסן סלומינסקי: אני לא רוצה להכניס אותו לדיון כרגע, כי אני לא רוצה לעכב את האישור של העבודה שנעשתה.

ניסן סלומינסקי: כך שאני רק רוצה להגיד שמתנהל דיון בנפרד.

ניסן סלומינסקי: ואני מניח שבגלל שזה אזורי יהודה ושומרון, שגם שם יש לנו עניין לעודד תיירות, אז זה - - -

חנין זועבי: אבל אתה צריך לספח, קודם כל.

ניסן סלומינסקי: חברת הכנסת זועבי, אנחנו משתדלים מאוד - - -

חנין זועבי: אחר-כך אנחנו - - -

ניסן סלומינסקי: חברת הכנסת זועבי, אנחנו משתדלים מאוד כאן, בוועדה, - -

חנין זועבי: תספחו.

ניסן סלומינסקי: - - שאחד לא ייכנס לדבריו של השני.

רוברט אילטוב: מה אכפת לך שנפתח את - - -

חנין זועבי: תספח.

חנין זועבי: תספחו.

רוברט אילטוב: מה זה מפריע לך - - -

ניסן סלומינסקי: חברת הכנסת זועבי, אני מבקש, שוב: כמו שנשמע אותך בכבוד, אז אנחנו גם נותנים לאחרים ומשתדלים - - -

חנין זועבי: אני גם לוקחת ברצינות את מה שאתה אומר, לכן אני מעירה.

רוברט אילטוב: אבל יש שם - - -

ניסן סלומינסקי: משתדלים.

ניסן סלומינסקי: בכל אופן, אז - - -

חנין זועבי: תספח את האנשים ואת השטחים, ואז אתה תעשה את מה שאתה רוצה, אם אתה יכול.

ניסן סלומינסקי: ולכן, אני אומר: זה ייערך ב-line נפרד: או דרך שר הביטחון עם צו אלוף או דרך ממשלת ישראל, כששר התיירות הוא זה שיוביל את המהלך, וכך דיברנו.

ניסן סלומינסקי: אבל זה לא יפריע ולא קשור לנושא של הצו הזה.

משה גפני: מה עמדת שרת - - -

ראובן ריבלין: - - -.

ראובן ריבלין: אותו דבר.

ראובן ריבלין: זה אותו דבר.

חנין זועבי: אבל החוק האזרחי לא יכול לחול על שטחים כבושים.

חנין זועבי: חבר הכנסת ריבלין, אלה שטחים כבושים.

חנין זועבי: אתה לא יכול להחיל את החוק הישראלי.

ראובן ריבלין: גם רחביה היא - - -

ניסן סלומינסקי: הרי מבחינתך יכול להיות שגם מקומות - - -

חנין זועבי: תספח, תיתן להם זכות בחירה ואז תעשה מה שאתה רוצה, אם אתה יכול.

ניסן סלומינסקי: חברת הכנסת זועבי, מבחינתך יכול להיות שגם חלק מהמקומות פה הם שטחים כבושים.

משה גפני: מה עמדת שרת - - -

ניסן סלומינסקי: אני מציע שלא נפתח את זה.

ראובן ריבלין: היה שייח-באדר.

חנין זועבי: לא, רק אני הערתי למה - - -

ניסן סלומינסקי: בסדר.

ראובן ריבלין: פה היה שייח באדר, פה.

ראובן ריבלין: על הקרקע הזאת.

משה גפני: מה עמדת שר האוצר ושרת המשפטים?

ניסן סלומינסקי: בנושא של מה?

משה גפני: של יהודה ושומרון - - -

ניסן סלומינסקי: אני אומר:

ניסן סלומינסקי: מאחר וזה לא הנושא של הדיון, כרגע - - -

משה גפני: מה, אתה יודע גם מה עמדתם?

ניסן סלומינסקי: של שר התיירות, אני יודע.

ניסן סלומינסקי: שאר - - -

משה גפני: לא.

משה גפני: שר האוצר, שר האוצר.

ניסן סלומינסקי: לא דיברנו בנושא, - -

משה גפני: ושרת המשפטים?

ניסן סלומינסקי: - - ואמרתי את זה רק כגילוי נאות.

ניסן סלומינסקי: מבחינתי אני אומר, אבל זה לא קשור לדיון של היום, וזה רק היה גילוי נאות.

עדי קול: אדוני היושב-ראש, אני יכולה שאלה?

ניסן סלומינסקי: כן.

עדי קול: רק שאלה אחת:

עדי קול: אני יודעת שנצרת, - - -, להבטחה לתוספות.

עדי קול: והשאלה היא אם הם יוכלו לתת לנו איזשהם נתונים לגבי השיפור בנתוני התיירות שם.

עדי קול: פשוט ביליתי ביום חמישי במלון בנצרת.

עדי קול: אני יודעת שהשקיעו הרבה כספים, ועדיין יש הרבה מקום לשיפור.

אראל מרגלית: מלון הבוטיק הזה, עם הציורים על התקרה?

עדי קול: לא, לא.

עדי קול: ממש לא, ממש לא.

עדי קול: מלון צליינים.

ניסן סלומינסקי: טוב.

ניסן סלומינסקי: אם מהאורחים יש, אבל שקשור לנושא, בסדר?

ניסן סלומינסקי: מר מאיר יצחק הלוי.

יצחק מאיר הלוי: בטח שקשור לנושא.

ניסן סלומינסקי: רק תגיד לפרוטוקול שם.

יצחק מאיר הלוי: שמי מאיר יצחק הלוי, ראש עיריית אילת.

יצחק מאיר הלוי: אני רוצה להגיד שכעיר הפריפריאלית ביותר במדינת ישראל, וכעיר התיירות שמוגדרת כעיר תיירות, ושעד לפני שנה וחצי החוק הזה לא חל עליה, אני יכול לספר לכם שמאז שהחוק נחקק אנחנו רואים - - -

עובד קדמי: מאז שהצו תוקן.

יצחק מאיר הלוי: תודה.

יצחק מאיר הלוי: מאז שהצו תוקן אנחנו רואים - -

קריאה: ברכה רבה.

יצחק מאיר הלוי: - - תנועה ערה של יזמים, בעיקר בתחומים של בתי-מלון: בניית בתי-מלון ואטרקציות ברמה מטורפת.

יצחק מאיר הלוי: אני יכול להצטער צער גדול מאוד שבימים האלה זה קצת נתקע כתוצאה מהאיום ההזוי על נושא מס ערך מוסף.

יצחק מאיר הלוי: אבל אני מניח שנעבור את המשוכה הזו ולא נרקוד צעד תימני, שהולכים צעד אחד קדימה ושניים אחורה.

יצחק מאיר הלוי: זה לא נראה טוב.

יצחק מאיר הלוי: אבל אם נגיד והגזירה תרד מסדר היום אז אין לי ספק שהמגמה שיש בשנה וחצי – דרך אגב, אני מדבר ברמה, שבעיר אילת מעל ל-3,000 חדרים יש כוונות בנייה, שהרשימה נמצאת אצל המנכ"ל.

יצחק מאיר הלוי: כך שאני חושב – אני אומר את זה לחברי הכנסת – שאין ספק שהחוק הזה, יש בו הרבה מאוד תרומה לכולנו.

ניסן סלומינסקי: טוב, תודה רבה.

ראובן ריבלין: - - - של הלובי של אילת בקדנציה הקודמת היה שהחברים בלובי לא היו שרים.

ראובן ריבלין: כל אלה שהיו בלובי של אילת נהיו שרים.

ראובן ריבלין: חביבי, תיזהר.

רוברט אילטוב: לא, לא, לא, סליחה.

ניסן סלומינסקי: לא, לא.

ראובן ריבלין: הוא כמו שר.

רוברט אילטוב: נשארתי.

קריאה: יש לו יותר סמכויות משר.

יצחק מאיר הלוי: אדוני, היושב-ראש לשעבר, היו לנו - - -

ניסן סלומינסקי: יש עוד מישהו מהאורחים המכובדים שרוצה לומר?

ניסן סלומינסקי: לא חייבים.

ניסן סלומינסקי: אוקי, תודה.

ניסן סלומינסקי: המנכ"ל, בבקשה, תשובות.

נועז בר ניר: קודם-כל, אני רוצה להגיד לכם שהמיצוב העיקרי של ישראל, המוצר העיקרי שלנו, המיצוב שלנו זה ארץ הקודש שמרכזה ירושלים.

נועז בר ניר: זה המוצר העיקרי שאנחנו מוכרים לאוכלוסיות דתיות אבל לא רק.

נועז בר ניר: גם לאוכלוסיות שמתעניינות בכל הנושא של דת, היסטוריה ותרבות.

נועז בר ניר: זה המיצוב העיקרי של ישראל.

נועז בר ניר: זה עיקר הביקושים.

נועז בר ניר: זה המיצוב שלנו בחוץ לארץ.

נועז בר ניר: ואנחנו בעצם מתאימים את ההיצע בהתאם לביקושים.

נועז בר ניר: זו הנקודה הכי קריטית.

נועז בר ניר: עכשיו, נשאלת השאלה למה בכלל צריכים את החוק הזה?

נועז בר ניר: כי בישראל יש בעיה.

נועז בר ניר: ברוב מדינות העולם אין כזה חוק – אין עידוד בניית מלונות באמצעות מענקים.

נועז בר ניר: הבעיה שבישראל, בגלל הסיכון הגיאו-פוליטי – אתם יודעים שיש שנים טובות, אבל יש המון שנים עם נפילה.

נועז בר ניר: אם אני מסתכל על העשור האחרון, כמובן האינתיפאדה – העשור הקודם – אינתיפאדה, מלחמת לבנון השנייה, "עופרת יצוקה", "עמוד ענן" – רואים שיש כל הזמן אירועים שפוגעים בתיירות, ובעצם הכדאיות הכלכלית של היזמים היא הרבה יותר קטנה.

נועז בר ניר: ובעצם, החוק בא לפצות על הסוגיה הזו, ובעצם בא לתת תמריץ ליזמים לבנות.

נועז בר ניר: אנחנו יודעים שאילולא המענקים לא היו בונים מלונות בגלל ההרכב של התיירים.

נועז בר ניר: עיר כמו תל-אביב, למשל, אין מענקים.

נועז בר ניר: למה בתל אביב אין מענקים?

נועז בר ניר: כי שם התיירות הרבה יותר מגוונת, ומבוססת גם על תיירות עסקים, ואם יש פגיעה גיאו-פוליטית אז זו פגיעה הרבה יותר קטנה, ולכן הסיכון העסקי שם קטן הרבה פחות.

נועז בר ניר: אם לא נכניס למפה הזאת את הפריפריה – הפריפריה: עוד פעם, אנחנו מסתכלים, בעיקר, האזורים העיקריים שבאמת ישנה תיירות זה ירושלים, אזור נצרת, כנרת, סובב כנרת.

נועז בר ניר: אנחנו צריכים להכניס אותם למפה, ואנחנו גם הרחבנו את המפה ב-2011.

נועז בר ניר: הכנסנו פנימה – הגליל העליון היה שם – אבל הכנסנו גם את הגליל התחתון, את עמק המעיינות ואת בית-שאן, כדי שייתנו תמיכה לחדרים שאנחנו זקוקים להם באזור הכנרת.

אראל מרגלית: תזכיר לנו מה המענק.

נועז בר ניר: המענק הוא 20% מענקי השקעה, עד תקרה מוכרת לבניית חדרי מלון.

נועז בר ניר: 20%, לצורך העניין.

אראל מרגלית: פעם זה היה 30 ומשהו.

נועז בר ניר: היו תקופות שהיה 38 באזורים מסוימים, אבל זה שייך לעבר הרחוק.

נועז בר ניר: רחוק מאוד.

אראל מרגלית: והטבת מס אם המלון מרוויח, או שזה או-או?

נועז בר ניר: זה לא קיים כבר.

נועז בר ניר: זה לא קיים בתיירות.

קריאה: לא, לא, לא, מר בר-ניר.

ערן ניצן: מי שמקבל מענקים מקבל שנתיים פטור, ועוד חמש שנים - - -

ראובן ריבלין: נכון.

נועז בר ניר: - - -, כן.

ראובן ריבלין: זה העידוד.

ראובן ריבלין: זה חלק מהעידוד – הקלות במס.

נועז בר ניר: משרד התיירות בנה תכנית אסטרטגית לחמישה מיליון תיירים.

נועז בר ניר: אנחנו עומדים היום על שלושה וחצי מיליון תיירים.

נועז בר ניר: סימנו בצורה ברורה מאוד עדיפויות, איפה לבנות, לפי הביקושים של התיירים.

נועז בר ניר: ולכן, גם הגענו להבנה, ב-2011 הרחבנו את המפה, כאשר בתכנית שלנו להוסיף למיצוב העיקרי שלנו תגבור של אילת, שהוא בכלל בא משיקולים אחרים.

נועז בר ניר: הוא לא בא מהשיקולים של ארץ הקודש, מרכזה ירושלים.

נועז בר ניר: אילת, בעיקרה, היא מוצר אחר, מוצר נופש.

נועז בר ניר: הכנסנו גם אותו.

נועז בר ניר: והכנסנו גם את ים המלח.

נועז בר ניר: והכנסנו, כפי שאמרתי, את הגליל התחתון, עמק המעיינות ואזור בית שאן, כגיבוי לסובב כנרת.

משה גפני: גם הוועדה, כאן, ביקשה מכם.

נועז בר ניר: אני חייב לחברת הכנסת זועבי: כפר כנא במפה.

נועז בר ניר: כפר כנא במפה.

נועז בר ניר: לצערי, לא התרוממו שם יזמים.

יצחק כהן: מר בר-ניר, אשקלון במפה?

נועז בר ניר: אשקלון במפה, כן.

נועז בר ניר: כן.

נועז בר ניר: כפר כנא במפה.

נועז בר ניר: לצערי, לא היו ביקושים.

נועז בר ניר: דרך אגב, נשאלה שאלה לגבי נצרת, אז אני אענה באותה הזדמנות: נצרת, נדמה לי, בשלוש השנים האחרונות, הכפילה את מספר חדרי המלון שלה, אפילו יותר.

נועז בר ניר: זה אחד המקומות שזכו.

נועז בר ניר: אני חושב שאחרי ירושלים זה המקום שקיבל את ההשקעה הכי גדולה מבחינת מספר חדרים, ואנחנו מאוד שמחים על כך.

חנין זועבי: אבל הסביבה של נצרת - - -

נועז בר ניר: ולגבי ההשקעה בתשתיות בנצרת: תראי, יש לנו עוד הרבה-הרבה דברים להשקיע בכל הארץ.

נועז בר ניר: נצרת בהחלט בסדר העדיפויות.

חנין זועבי: השאלה שלי היא למה קבעתם שני קילומטר?

ניסן סלומינסקי: דקה, חברת הכנסת זועבי.

נועז בר ניר: בנצרת, כרגע, אנחנו שמנו בסדר העדיפויות שלנו, בעיקר להפוך את כל אזור העיר העתיקה לאזור חי.

נועז בר ניר: הרבה מענקים ליזמים.

נועז בר ניר: רואים שם תופעה – עוד פעם: לא מכורח החוק הזה, מענקים ליזמים להחיות את אזור העיר העתיקה.

נועז בר ניר: אני חושב שמי שביקר עכשיו ומי שביקר לפני שנתיים רואה הבדל גדול מבחינת עסקים, והעיר פורחת, - -

אראל מרגלית: יש התעוררות.

נועז בר ניר: - - והפכה הרבה-הרבה יותר ידידותית לתיירים.

חנין זועבי: לשאלה שלי: למה שני קילומטר?

ראובן ריבלין: צודקת.

ראובן ריבלין: האינטרס הוא לא רק אינטרס מקומי.

ראובן ריבלין: האינטרס הוא אינטרס - - -

חנין זועבי: בסביבה.

חנין זועבי: למה לא חמישה קילומטר?

ראובן ריבלין: אין עולה רגל נוצרי שלא - - -

חנין זועבי: ואני מעבירה שאלה מאנשי עסקים.

חנין זועבי: זו לא רק השאלה שלי.

נועז בר ניר: בגלל הביקושים מבחינת התיירים הגענו למסקנה שאנשים אוהבים להיות ב-location עצמו, לא להיות רחוקים מדי.

נועז בר ניר: כשאתה יודע שיש מצב שאין לך פוטנציאל ב-location הספציפי: מרכז העיר ירושלים, מרכז נצרת – אם אתה יודע שיש לך בעיה, שאין לך מספיק, אז אתה מרחיב.

נועז בר ניר: אבל חייב יהיה, מלונות שייבנו בפריפריה שלא בביקושים הגדולים, הם יסבלו מנחיתות כלכלית.

נועז בר ניר: ולכן, - - -

חנין זועבי: אתה מוכן לשקול חוות-דעת של אנשים העסקים – למה כדאי להרחיב את שני הקילומטר לחמישה קילומטר?

חנין זועבי: אתה מוכן לשקול?

ראובן ריבלין: הסיכון הוא בעיקר של האנשים שייבנו את המלון.

אלעזר שטרן: חברת הכנסת זועבי, רק לדוגמה, למה את מתכוונת?

אלעזר שטרן: לאיזה ישובים?

חנין זועבי: אני לא מבינה.

חנין זועבי: האמת, אפילו הוועדה - - - ולא מבינה.

חנין זועבי: מה שאני מבינה אני אומרת.

חנין זועבי: אבל אלה אנשי עסקים שביקשו ממני.

חנין זועבי: הם יכולים - - -

ניסן סלומינסקי: אוקי, תעבירי לו את חוות-הדעת.

חנין זועבי: הוא יכול לשקול אותה?

ניסן סלומינסקי: ודאי שהוא ישקול אותה.

ניסן סלומינסקי: הוא ישקול כל דבר.

חנין זועבי: שהוא יענה.

חנין זועבי: אתה מוכן לשקול אותה?

נועז בר ניר: אני אומר עוד פעם: רבותיי, ישבה על זה ועדה, שמעה את כל היזמים.

נועז בר ניר: הוועדה הזו שמעה יזמים, והגיעה להחלטה.

נועז בר ניר: תזכרי שבסוף היום - - -

חנין זועבי: אז אני, פה, בפני הוועדה, רוצה לשאול אותך: האם אתה מוכן - - -

ניסן סלומינסקי: די, חברת הכנסת זועבי.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש, אני מבקש דבר אחד, בבקשה: המנכ"ל, אתה תשקול, תקבל את ההצעות.

ניסן סלומינסקי: זה לא קשור לאישור שלנו כיום.

ניסן סלומינסקי: ואם תחליטו שאתם רוצים פעם לשנות, אנחנו תמיד נמצאים פה.

ניסן סלומינסקי: אבל מה זה רלבנטי?

ניסן סלומינסקי: אתה לא תסכים - - -

נועז בר ניר: בהחלט אשמח לשקול את הנושא לקראת 2015.

חנין זועבי: - - - להשקיע מאמץ?

חנין זועבי: תגיד לי: לא כדאי.

חנין זועבי: אם לא כדאי - - -

ניסן סלומינסקי: אוקי, די.

ניסן סלומינסקי: נגמר.

ניסן סלומינסקי: אנחנו כבר חוזרים על עצמנו כמה - - -

חנין זועבי: אני רוצה את התשובה.

ניסן סלומינסקי: אבל הוא אמר.

נועז בר ניר: אנחנו מוכנים לשקול את הנושא לקראת פרסום המפה הבאה.

נועז בר ניר: כי אני אומר עוד פעם: זה צוות ששומע אנשים מכל הכיוונים.

נועז בר ניר: הוא ישמח לשמוע - - -

ניסן סלומינסקי: די, אני מבקש לא להסביר.

ניסן סלומינסקי: אמרת שאתה תהיה מוכן לשקול.

ניסן סלומינסקי: זה מה שהיא ביקשה.

ניסן סלומינסקי: נקודה.

נועז בר ניר: אני רוצה לענות על עוד שאלות.

ניסן סלומינסקי: כן, כן, מאה אחוז.

נועז בר ניר: לגבי חיפה: בחיפה יש בשנים האחרונות בנייה מסיבית מאוד של מלונות, כולל מלונות שלושה כוכבים.

נועז בר ניר: אני חושב שהעיר שמתפתחת, השלישית שמתפתחת מבחינת ההיקף היא חיפה.

נועז בר ניר: לגבי השאלה על הקריות: הקריות נמצאות במפת המלוניות, ולא היו ביקושים בשנים האחרונות.

נועז בר ניר: זה אזור שאין לו ביקושים.

נועז בר ניר: זה אזור שאין לו ביקושים.

אראל מרגלית: קריית ים, עכשיו.

נועז בר ניר: אין ביקושים, רבותיי.

נועז בר ניר: אין ביקושים לבנות בתי מלון באזורים האלה.

ראובן ריבלין: הופיע בפנינו ראש עיריית קריית אתא, מה.

ראובן ריבלין: הופיע פה.

נועז בר ניר: עוד פעם: אנשים מעדיפים ללכת למלונות וללוקיישנים באתרי התיירות עצמם: אם זו עכו, אם זו חיפה, אם זו תל-אביב, אם זו ירושלים.

נועז בר ניר: לצאת מאזורי התיירות עצמם זה לא טריוויאלי, בעיקר לתיירות חוץ.

נועז בר ניר: עכשיו, לגבי שאלתך: החוק לא חל על יהודה ושומרון, ולכן - - -

ניסן סלומינסקי: לא, אני לא שאלתי.

ניסן סלומינסקי: לא, לא שאלתי.

ניסן סלומינסקי: אני אמרתי רק – איך אומרים?

ניסן סלומינסקי: – - -

ראובן ריבלין: משאלת לב.

ניסן סלומינסקי: - - גילוי נאות וכולי, שבזה נמשיך לטפל.

ניסן סלומינסקי: לא קשור לזה.

ניסן סלומינסקי: טוב, רבותיי, מאחר ולפחות אני השתכנעתי.

ניסן סלומינסקי: אני חושב שכולכם גם השתכנעתם שהשיקולים של משרד התיירות היו שיקולים מקצועיים, לפי הוועדות ולפי הראייה שלהם, ואין כאן שיקולים אחרים.

ניסן סלומינסקי: לפעמים שונה ממה שהיה כשדובר על מפת המענקים כשהייתה, פה השיקולים הם כלכליים, עסקיים, טהורים, וגם היא מוסכמת על כל הצדדים הנוגעים בדבר.

ניסן סלומינסקי: אז אני מעלה לאישור את הצו לעידוד השקעות הון (קביעת תחומי אזורים מיוחדים לעניין מפעלי תיירות), (תיקון), התשע"ג-2013 .

ניסן סלומינסקי: מי בעד ירים את ידו.

חנין זועבי: ואם הוא יקבל את חוות-הדעת שאני מעבירה - - -

ראובן ריבלין: - - -

ניסן סלומינסקי: רק שנייה.

ניסן סלומינסקי: חבר הכנסת ריבלין, אנחנו באמצע, בהצבעה.

ניסן סלומינסקי: מי בעד, ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד, ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: אין נמנעים?

ניסן סלומינסקי: בעד הצו לעידוד השקעות הון (קביעת תחומי אזורים מיוחדים לעניין מפעלי תיירות), (תיקון), התשע"ג-2013 - פה אחד נגד - אין נמנעים - אין הצו נתקבל.

ניסן סלומינסקי: חברת הכנסת איילת שקד, חברת אורית סטרוק חברה בוועדה?

איילת שקד: לא, אני.

איילת שקד: אני מחליפה את חבר הכנסת זבולון קלפה.

ניסן סלומינסקי: כי כאן הגישו כאילו בקשת רוויזיה.

טמיר כהן: חברת הכנסת סטרוק חברה?

ניסן סלומינסקי: חברת הכנסת סטרוק לא חברה.

איילת שקד: היא ממלאת מקום.

ניסן סלומינסקי: אז היא יכולה להגיש רוויזיה?

טמיר כהן: כל חבר כנסת יכול להגיש רוויזיה.

ניסן סלומינסקי: כל חבר כנסת יכול להגיש רוויזיה?

ראובן ריבלין: כל חבר כנסת רשאי לעשות ולבקש רוויזיה.

איילת שקד: עכשיו היא הגישה?

ניסן סלומינסקי: לא יודע, עכשיו זה הגיע.

ניסן סלומינסקי: טוב, אז יש בקשת רוויזיה של חברת הכנסת אורית סטרוק.

ראובן ריבלין: על מה שהצבענו הרגע?

ניסן סלומינסקי: לפי הנוהל אנחנו צריכים לחכות חצי שעה.

משה גפני: למה היא הגישה רוויזיה?

ניסן סלומינסקי: לא יודע.

ניסן סלומינסקי: על הנושא של יהודה ושומרון.

אלעזר שטרן: בגלל חברון.

משה גפני: מה?

אלעזר שטרן: בגלל חברון.

ניסן סלומינסקי: ב-11:05 אנחנו נקיים את ההצבעה על הרוויזיה.

משה גפני: אבל מה הנימוק?

ניסן סלומינסקי: הנימוק הוא שהיא ביקשה – מה זה חשוב?

ניסן סלומינסקי: ממתי צריכים להגיד את הרוויזיה.

משה גפני: - - -

קריאות: - - -

משה גפני: מתי היא הגישה את הרוויזיה?

ניסן סלומינסקי: הרגע, הרגע הגיע הנייר.

ניסן סלומינסקי: מה אני אעשה?

קריאה: אם אפשר להקריא את זה?

ניסן סלומינסקי: מה?

קריאה: אם אפשר להקריא, שנדע במה מדובר.

ניסן סלומינסקי: נו, עזבו, כשיהודי רוצה להגיש רוויזיה, הוא מגיש רוויזיה – מה זה חשוב?

קריאה: וערבי לא.

ניסן סלומינסקי: מה?

ניסן סלומינסקי: - - - כשאני אומר יהודי אני מתכוון לישראלי וזה בסדר גמור.

ניסן סלומינסקי: טוב, נגמר.

ניסן סלומינסקי: ב-11:05 - - -

משה גפני: - - -

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע, היא לא נמצאת.

ניסן סלומינסקי: היא לא אמרה.

ניסן סלומינסקי: לפי הדיון שהיה איתה אתמול, אז זה קשור להודעה שהודעתי בהתחלה, בהקשר של אזורי יהודה ושומרון, אני מניח.

ניסן סלומינסקי: טוב, רבותיי, תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: אם תרצו תחכו לרוויזיה.

ניסן סלומינסקי: אם לא, אנחנו נקיים את הרוויזיה.