ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 19, פרוטוקול מספר 2, 2013-04-24 09:00

יואל רזבוזוב: אנחנו נתחיל עכשיו רשמית.

יואל רזבוזוב: בוקר טוב לכולם.

יואל רזבוזוב: גברתי שרה, חברי הכנסת הנכבדים, ארגונים שבאו וכיבדו אותנו כאן, אני מתכבד לפתוח את הדיון החגיגי הראשון של ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות.

יואל רזבוזוב: כמו שאמרתי לפני כן, כעולה בעצמי, כאחד שחווה את העלייה ויודע מה זה, מצאתי את התפקיד הזה כשליחות ציבורית מהמעלה הראשונה.

יואל רזבוזוב: ואני חושב שאני אוכל לפעול כאן בהרבה תחומים שקרובים לליבי ולקדם אותם.

יואל רזבוזוב: ישראל נוסדה כמדינת עולים מאז ועד היום.

יואל רזבוזוב: כל גל עלייה מביא אתו צמיחה ופריחה.

יואל רזבוזוב: ואני יכול להגיד לכם שאתמול הייתי בביקור אצל שרת הקליטה במשרד הקליטה.

יואל רזבוזוב: ידעתי שהנתונים הם כאלה, אבל לא ידעתי עד כמה העולים תורמים למדינה ועד כמה הם גורמים לצמיחה במשק.

יואל רזבוזוב: ואני לא מדבר במובנים מופשטים, אני מדבר במובנים כלכליים-פיננסיים.

יואל רזבוזוב: כמה כל גל עלייה תורם מבחינה פיננסית למשק.

יואל רזבוזוב: ביום הזה, ביום הראשון, בפתיחה החגיגית, אני רוצה לשמוע את הארגונים.

יואל רזבוזוב: לשמוע מה הבעיות, איפה אנחנו יכולים להשתפר ביחד, גם כוועדה, גם עם משרד הקליטה בראשות השרה.

יואל רזבוזוב: אני רוצה לספר לכם סיפור קטן, בתור עולה חדש לשעבר, מתי בפעם הראשונה חוויתי הרגשה שאני החזרתי למדינה.

יואל רזבוזוב: כי בסופו של דבר אנחנו תמיד רוצים יותר ויותר, אבל אנחנו גם צריכים להעריך את מה שקיבלנו.

יואל רזבוזוב: הייתי במשלחת עם הסוכנות בארצות-הברית והיה לי איזשהו ויכוח עם ישראלי שירד והוא אמר אני נתתי בצבא ומה המדינה נתנה, ומה המדינה לא נתנה.

יואל רזבוזוב: הרגשתי שהמדינה נתנה לנו המון כעולים חדשים, והיא ממשיכה לתת לנו.

יואל רזבוזוב: מתי בפעם הראשונה באמת הרגשתי שאני החזרתי?

יואל רזבוזוב: כשהייתי ספורטאי – לא בדיוק הרקע שלי בג'ודו.

יואל רזבוזוב: כמו שיושב-ראש ועדת הכנסת, צחי הנגבי אמר – הייתי קפטן נבחרת ישראל כעשר שנים, פעמיים סגן אלוף אירופה, אלוף ישראל שנים רבות.

יואל רזבוזוב: כשהייתי ספורטאי לא באמת מוכשר וכעולה חדש שחווה הרבה מאוד קשיים בדרך, גם בספורט, הייתה לי הזדמנות לייצג את המדינה בתחרות גביע העולם לבוגרים.

יואל רזבוזוב: הייתי ספורטאי מאוד צעיר, לא רצו לשלוח אותי.

יואל רזבוזוב: ויצא כך שניצחתי באיזו תחרות בארץ ומאמן הנבחרת היה מחויב לשלוח אותי.

יואל רזבוזוב: טסתי.

יואל רזבוזוב: התחרות הייתה באוסטריה, בעיר לינץ, העיר בה נולד היטלר.

יואל רזבוזוב: ואני, בתור ספורטאי צעיר ולא מוכר, באותה התחרות הפכתי לספורטאי הישראלי הכי צעיר שזכה אי-פעם בגביע העולם לבוגרים.

יואל רזבוזוב: כשעמדתי על הפודיום במקום הראשון, כשדגל ישראל היה מונף שם והתקווה התנגנה באולם וכולם עמדו, וזה היה באוסטריה – אני מזכיר עוד פעם, בעיר בה נולד היטלר – אני הרגשתי באותו רגע את השיא שלי מבחינת עולה, שאני הצלחתי להחזיר משהו למדינה שנתנה לי כל כך הרבה.

יואל רזבוזוב: ועכשיו אני כאן.

יואל רזבוזוב: ואני חושב שאני מתחיל לחוות שיאים אחרים בחיים שלי.

יואל רזבוזוב: ואני בטוח שאני אוכל לתרום למדינה כמו שתרמתי לפני.

יואל רזבוזוב: ועכשיו אני רוצה לתת את רשות הדיבור לגברתי השרה, סופה לנדבר.

סופה לנדבר: תודה רבה.

סופה לנדבר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ארגוני העולים, נציגות לשכת הקשר, הסוכנות היהודית, מי שנמצא היום כאן, קודם כל, קונסטנטין, אני כן רוצה לברך אותך.

סופה לנדבר: אני חושבת שזו אחת הוועדות הכי חשובות.

סופה לנדבר: כאשר נכנסתי למשרד לקליטת עלייה גם חשבתי מה שאתה חושב היום ומתרגש.

סופה לנדבר: זה אחד המשרדים המרתקים ביותר בשבילי.

סופה לנדבר: אני חושבת שגם בשביל המדינה.

סופה לנדבר: אני גם רוצה לברך את עובדי הוועדה, מזכירת הוועדה, מזכירות הוועדה, עובדי הוועדה, כיוון שיחד איתם אתה תצטרך לקדם את הדברים יחד עם חברי הכנסת ונציגות כל כך מכובדת.

סופה לנדבר: אני מאוד שמחה שהכניסה שלך התחילה מהמשרד לקליטת עלייה.

סופה לנדבר: אני גם שמחה להגיד לך שגיליתי אתמול – ואני מאמינה בכך – פרטנר, שותף.

סופה לנדבר: כאשר הנציגות של המשרד הציגו לך את הדברים – וכאן נמצאים אנשים בכירים מהמשרד לקליטת עלייה, הסמנכ"לית, וגם סיגל ליבוביץ', שזה הלב והראש של המשרד לקליטת עלייה.

סופה לנדבר: אני גם מזמינה אתכם שתגיעו למשרד לקליטת עלייה לביקור, ומה שאתמול אתה ראיתי ייראו גם חברי הוועדה.

סופה לנדבר: אני חושבת שהם יגלו דברים חדשים שלא גילו קודם.

סופה לנדבר: אני רוצה להגיד לך שאני שמחה שגיליתי אתמול פרטנר ושותף, ראיתי שאנחנו רואים עין בעין.

סופה לנדבר: אותן בעיות, אותם דברים שהתקדמו במשרד ושקידמנו למען מדינת ישראל.

סופה לנדבר: ואני רוצה להגיד כאן שלא פעם הופעתי בוועדה הזאת, אני היום מתרגשת, כמו כל פעם שאני מגיעה לוועדה הזאת.

סופה לנדבר: כאן התחלתי את הקריירה הפוליטית שלי.

סופה לנדבר: כאן הייתי חברה לא קדנציה אחת.

סופה לנדבר: אני חושבת שזו ועדה מאוד מעניינת, היא יכולה להעלות את נושא קליטת העלייה ברמה שהיא צריכה להעלות.

סופה לנדבר: אני רוצה להגיד לך שאני מאמינה שהעלייה היא נכס של מדינת ישראל ולא נטל.

סופה לנדבר: בקדנציה הקודמת הצלחנו להוכיח את זה.

סופה לנדבר: ואיך אומרים בשיר?

סופה לנדבר: הדלקנו אור גם בדימונה גם בדגניה.

סופה לנדבר: אני מאמינה שהעלייה בנתה את המדינה.

סופה לנדבר: גלי העלייה קידמו את מדינת ישראל.

סופה לנדבר: ואני גם מאמינה שכאשר קרה משבר כלכלי בכל העולם, העלייה לא נתנה – וגל העלייה האחרון, ומסה של אנשים חדשים אטרקטיביים, צעירים, אנשים שעובדים, הם לא נטל למדינת ישראל, הם קידמו את המדינה בצורה כזאת שהפכו את המדינה למדינה כלכלית מוצלחת.

סופה לנדבר: ואני מאמינה בזה.

סופה לנדבר: אני מאמינה שאנחנו נמשיך עם קצב העלייה.

סופה לנדבר: אנחנו נמשיך עם איכות קליטת העלייה בארץ, וכך סיכמנו אתמול אתך.

סופה לנדבר: אני מאמינה שעם העלייה המדינה מרוויחה, והמדינה באמת מרוויחה.

סופה לנדבר: אתמול ראית מה המדינה מקבלת כאשר עולים איכותיים מגיעים.

סופה לנדבר: הם הופכים להיות לנכס כלכלי, וכך אני מאמינה.

סופה לנדבר: נמשיך לעסוק בדברים של עידוד עלייה, נמשיך בקליטה מוצלחת ונחיתה רכה.

סופה לנדבר: ונמשיך עם נוער וסטודנטים, חיילים, ולא רק בודדים.

סופה לנדבר: חיילים, עולים.

סופה לנדבר: אנחנו נמשיך עם תושבים חוזרים.

סופה לנדבר: עם קצב עלייה.

סופה לנדבר: עם דיור, תעסוקה ולימוד השפה העברית, שבלעדיו אין הצלחה בעלייה.

סופה לנדבר: ואני מאחלת לך, יחד עם ארגוני העולים, יחד עם החברים בוועדה, יחד עם כל הנציגות הרבה שנמצאת כאן, הצלחה רבה ושיתוף פעולה עם מי שנמצא כאן.

סופה לנדבר: ואנחנו נשתף פעולה – אתה כמחוקק, אני כשלטון, מבצעת.

סופה לנדבר: נעשה את הדברים יחד למען מדינת ישראל.

סופה לנדבר: כך אני מאמינה.

סופה לנדבר: תצליח.

סופה לנדבר: אני באמת שמחה שעולה חדש – לא מזמן עולה חדש – מצליח לעמוד בראש ועדה, ועדה חשבוה בעיני כאן בכנסת ישראל.

סופה לנדבר: נמשיך למען הצלחתה של המדינה, למען עלייה, למען קליטה מוצלחת.

סופה לנדבר: תצליח.

יואל רזבוזוב: תודה רבה.

יואל רזבוזוב: תודה רבה לשרה סופה לנדבר.

יואל רזבוזוב: אני רוצה להצטרף אליה.

יואל רזבוזוב: אני לא אוכל להצליח כאן ללא הצוות שלי בוועדה בראשות המנהלת דנה גורדון, וללא העוזרים שלי כאן.

יואל רזבוזוב: ללא חברי הוועדה, חברי הכנסת, שלהם אני אתן עכשיו לומר כמה מילים לגבי מה שהם מרגישים ואיך הם רואים את הוועדה הזאת.

יואל רזבוזוב: ואז אנחנו נעבור לשמוע את הארגונים כדי שנוכל להיות פתוחים אליכם 24 שעות.

יואל רזבוזוב: לארגונים ולעולים החדשים, אני מדבר על כולם, אני כולל את כולם.

יואל רזבוזוב: נתחיל לפי הסדר.

יואל רזבוזוב: חיליק.

יחיאל חיליק בר: קודם כל, כבוד השרה, בהחלט צריך לפרגן למשרד העלייה והקליטה על עבודה ברוכה וקדושה, שאני מכיר ועוסק בה הרבה שנים.

יחיאל חיליק בר: וגם אותך אני מכיר ומוקיר.

יחיאל חיליק בר: ובהחלט לברך אותך, ידידי יואל רזבוזוב – אני גם אומר את זה נכון – על זה שבחרת בוועדה הזו.

יחיאל חיליק בר: אני גם בחרתי, התעקשתי להיות בוועדה הזאת, שלא תמיד נתפסת – אגב, צריך לציין, נמצא פה גם ג'וש שוורץ, נציג הסוכנות, שעושה עבודה לא פחות חשובה בנושא העלייה.

יחיאל חיליק בר: היינו גם עדים לעבודה הזאת במשלחת שהיינו שותפים לה גם יואל וגם אנוכי.

יחיאל חיליק בר: יישר כוח על זה.

יחיאל חיליק בר: אבל אני בחרתי בה כי אני חושב שהוועדה הזאת מעבר להיותה עם השם או עם הדברים הטכניים שהיא עושה בשביל לקלוט עלייה, היא נוגעת בעצבים הכי רכים של החברה הישראלית.

יחיאל חיליק בר: כי עולים שמגיעים לארץ – יש את איך שאנחנו מקבלים אותם, יש את איך שהם תופסים שמקבלים אותם.

יחיאל חיליק בר: ויש הרבה יותר בעיות מטכניקות של קבלה לארץ.

יחיאל חיליק בר: אני הייתי בקשר הדוק גם עם ארגוני עולים, גם עם הקהילה האתיופית – נמצא פה שמעון סולומון – שנמצאת במאבקים מאוד ארוכים וקשים לא רק בחבלי הקליטה, בדברים הטכניים, אלא גם בקבלה עצמה בחברה ואיך שתופסים אותם.

יחיאל חיליק בר: הם חשים גזענות, הם חשים קיפוח.

יחיאל חיליק בר: תחושות שחשו גם אבא שלי, שעלה ממרוקו, ואמא של יואל, שעלתה מברית-המועצות.

יחיאל חיליק בר: ואולי גם אתה, שעלית בארצות-הברית חשת ככה, אני לא יודע.

יחיאל חיליק בר: אני בטוח שכל עולה שבא – אנחנו מגיעים לארץ זרה כתיירים ומרגישים לא שייכים.

יחיאל חיליק בר: בטח בן-אדם שצריך להישאר פה ולהיקלט מרגיש גם כן ככה.

יחיאל חיליק בר: יכול להיות שמשרד הקליטה – וגם הוועדה הזאת, יואל, צריכה לחשוב לגעת בדברים שהם מעבר לטכניקות.

יחיאל חיליק בר: אולי בקמפיינים פנים ישראלים על איך לקבל פנים של זרים שמגיעים לפה ולא מוטמעים מספיק בחברה.

יחיאל חיליק בר: על איך לצמצם תופעות של גזענות.

יחיאל חיליק בר: על איך המשרד הזה יכול בתוך מערכות החינוך של ישראל לקדם בברכה ילד שחור שפתאום מגיע לכיתה והם לא ראו דבר כזה.

יחיאל חיליק בר: ואני אומר לך שמהרבה שיחות שהיו לי עם הקהילה האתיופית – שמעון מכיר את זה – הרבה יותר משמפריעים להם דברים טכניים, מפריע להם איך החברה מסתכלת עליהם.

יחיאל חיליק בר: הם חשים באמת בגזענות, בניכור.

יחיאל חיליק בר: אני בטוח שזה קרה גם כן במידה לא קטנה לעולים מברית המועצות.

יחיאל חיליק בר: ויכול להיות שמדינת ישראל חושבת יותר – וזה בטח לא פחות חשוב – על התנאים הפיזיים שהם נקלטים בה, ופחות על תנאים הרוחניים, הרגשיים, הפסיכולוגיים שצריכים לתת לקהילות החשובות האלה שמגיעות.

יחיאל חיליק בר: אני יודע שהסוכנות עכשיו במבצע ממש אחרון כדי להעלות את כל יהודי אתיופיה, עד האחרון שבהם.

יחיאל חיליק בר: עד מתי ג'וש?

ג'וש שוורץ: ספטמבר.

סופה לנדבר: אוגוסט.

יחיאל חיליק בר: עד אוגוסט.

יחיאל חיליק בר: השנה?

ג'וש שוורץ: כן, כן, עכשיו.

יחיאל חיליק בר: עד אוגוסט השנה.

יחיאל חיליק בר: ואז באמת יהיו פה כל אחינו מאתיופיה.

יחיאל חיליק בר: אני לחלוטין מתכוון להתמסר לעבודה בוועדה הזאת.

יחיאל חיליק בר: ואני מאחל לך המון הצלחה.

יחיאל חיליק בר: אני חושב שלא היית צריכה לגמגם כשאמרת אחת הוועדות החשובות.

יחיאל חיליק בר: זאת אחת הוועדות החשובות שיש פה.

יחיאל חיליק בר: היא באמת נוגעת בעצבים של החברה הזאת.

יחיאל חיליק בר: אני כמובן לרשותך בעבודתך כשרה.

יחיאל חיליק בר: יואל, המון הצלחה.

יחיאל חיליק בר: יש לנו הרבה אמונה בך.

יחיאל חיליק בר: יישר כוח.

יואל רזבוזוב: תודה, ידידי, חבר הכנסת חיליק בר.

סופה לנדבר: הצטרף מנכ"ל המשרד לקליטת עלייה.

סופה לנדבר: ו"נפש בנפש", ארגון שעוסק בעידוד עלייה.

סופה לנדבר: מי עוד?

יואל רזבוזוב: ג'ורג' דובין, מנהל אגף קליטה מנתניה.

יואל רזבוזוב: אני שימשתי כחבר מועצת העיר בנתניה לפני כן, כך שאני מכיר.

יואל רזבוזוב: עולה חדש, דב ליפמן, חברי.

דב ליפמן: נכון.

דב ליפמן: השר הזכיר עכשיו את "נפש בנפש".

דב ליפמן: כאשר אני ירדתי מהמטוס לפני שמונה שנים וחצי, ממטוס של "נפש בנפש" - - -

יואל רזבוזוב: אז הוא עדיין נחשב לעולה חדש, תיאורטית.

דב ליפמן: כן.

דב ליפמן: הבן שלי מזכיר לי כל הזמן שיש לו את הזכויות בבגרויות כי עדיין – תוך עשר שנים.

דב ליפמן: בוודאי לא חלמתי שאני אהיה פה כחבר כנסת.

דב ליפמן: וזה כבוד גדול להיות פה בוועדה, שבאופן יום-יומי נוגעת למשפחה שלי, לחברים שלי, לשכנים שלי.

דב ליפמן: קודם כל, תודה רבה לשרה על כל התמיכה והעזרה.

דב ליפמן: וברכות יואל, חבר הכנסת רזבוזוב, על המינוי.

דב ליפמן: אני פה כנציג של מאוד מאות אלפי דוברי אנגלית, אבל לא רק של דוברי אנגלית.

דב ליפמן: אני הייתי ברוסיה ב-92', אני חושב שבמשך הקיץ, כדי לעזור לעולים, להכין אותם לעלייה שלהם.

דב ליפמן: כאשר למדתי בישיבה פה בארץ ב-91', כאשר הגיעו האתיופים ב"מבצע שלמה", אני הלכתי כל יום למלון "דיפלומט" להתנדב ולעזור להם.

דב ליפמן: וגם נסעתי לגונדר לפני שנה לראות את המצב שם.

דב ליפמן: אז כל הנושא של העלייה בכל האוכלוסיות ובכל המגזרים – חשוב מאוד שיהיה שיתוף פעולה בינינו לבין כל הארגונים, ויש המון דברים שאפשר לעשות.

דב ליפמן: במשך רק שלושה חודשים בתפקיד, אני חושב שכולנו שמענו מכל העולים ופניות הציבור, ויודעים את הבעיות ויודעים איך אנחנו יכולים לשפר את המצב.

דב ליפמן: כולי תקווה שאנחנו יכולים לעזור למשרד ולהתקדם בכל מיני דברים שנוגעים לעולים.

דב ליפמן: גם הנושא של התפוצות זה חלק חשוב מאוד.

דב ליפמן: שמעתי במשך שנים כבר שיש אוכלוסיות בכל התפוצות שרוצים לחזק את הקשר עם מדינת ישראל, וזה חשוב מאוד שאנחנו נעשה המון פרויקטים כדי לעזור להם.

דב ליפמן: הם יכולים לחזק אותנו, אנחנו יכולים לחזק אותם.

דב ליפמן: בעזרת ה', דרך הוועדה אנחנו יכולים לעזור, כמו שאמרתי, למשרד.

דב ליפמן: ושנעשה המון ביחד.

דב ליפמן: ברכות, שוב, ליואל, חברי היקר.

יואל רזבוזוב: תודה, חבר הכנסת דב ליפמן.

יואל רזבוזוב: חבר הכנסת מוטי יוגב.

מרדכי יוגב: ראשית, גם לשרה ולגם לך, יואל, הרבה מאוד הצלחה.

מרדכי יוגב: ולכולנו.

מרדכי יוגב: לכל מי שבחדר הזה אני מניח שאכפת מאוד מהנושא החשוב הזה.

מרדכי יוגב: אנחנו אולי חדשים פה בכנסת, אבל אני מניח שכולם לא חדשים בעיסוק ובאהבה לנושא הזה.

מרדכי יוגב: ציינה פה השרה, נדמה לי, את הגוון המיוחד של כל גל עלייה.

מרדכי יוגב: אני רוצה לומר דבר מאוד קצר בשם מי שהיה מורי ורבי, הרב אברהם צוקרמן.

מרדכי יוגב: הוא עדיין חי.

מרדכי יוגב: הוא היה ראש ישיבות "בני עקיבא" בישראל.

מרדכי יוגב: על הפסוק "כולם נקבצו באו לך - - - כולם כעדי תלבשי" הוא אמר שהפרוש הפשוט שלו הוא שכל גל עלייה הוא כמו חרוז במחרוזת היפה הזאת שבונה את עם ישראל.

מרדכי יוגב: אני מודה שגם הורי – אבי, זכרו לברכה, עסק רבות, בחיפה בעיקר, בקליטת גל עלייה מברית המועצות.

מרדכי יוגב: ובניי, וגם אנחנו זכינו לעסוק בצד של קליטת עלייה, גם של העדה האתיופית, גם בתנועת "בני עקיבא", גם בצבא, וגם בשנים אחרות.

מרדכי יוגב: אני חושב שזה מייחד מאוד את עם ישראל, הנושא הזה של העלייה.

מרדכי יוגב: בתקופות של טרם המדינה גלי העלייה היו אלה שהעמידו את עם ישראל ואת מדינת ישראל מבחינה כלכלית.

מרדכי יוגב: והיום הם מעמידים מהרבה בחינות, מכל מה שגלי העלייה תורמים למדינה.

מרדכי יוגב: יש לנו תפקיד גדול מאוד – כל גל עלייה ונושאיו, קשיי קליטה וחבלי הקליטה – לסייע בדבר הזה, ושכולנו נקרום ביחד עור וגידים.

מרדכי יוגב: אני מודע לבעיות.

מרדכי יוגב: אני גם מזמין – כי לא יצא לי קודם – יש כנס שיזם הבית היהודי, ושיתף את יש עתיד, של נציגי העדה האתיופית, יחד עם שמעון סלומון ואחרים.

מרדכי יוגב: הוא מתקיים היום בכנסת כדי ללמוד את הבעיות, כדי להכיר בהן.

מרדכי יוגב: הם יבואו עם נציגים שיציגו את זה בצורה מאוד מסודרת, כפתח לכך שזה ילך לפגישות עבודה עם שרים.

מרדכי יוגב: כל שר ותחומי העשייה שלו, יחד עם שמעון.

מרדכי יוגב: ואני מקווה שזו תהיה פתיחה לעבודת מטה שתוכל להועיל בנקודות שאכן יש צורך שנסייע בהן.

מרדכי יוגב: אז שיהיה בהצלחה לכולנו.

יואל רזבוזוב: תודה רבה לחבר הכנסת מוטי יוגב.

יואל רזבוזוב: חברי לסיעה, חבר הכנסת שמעון סלומון.

יואל רזבוזוב: אני גם מאוד מרוצה כיוון שאנחנו תופסים פה כמעט את כל האספקטים של העלייה.

יואל רזבוזוב: יש לנו פה עלייה מברית-המועצות, מצפון אמריקה, מאתיופיה.

יואל רזבוזוב: כך שאנחנו כמעט כוללים את הכול.

יואל רזבוזוב: שמעון, אנחנו נשמח שתהיה אתנו כמה שיותר.

יואל רזבוזוב: תרמת הרבה למען הקהילה שלך, ואני בטוח שתוכל לתרום עוד יותר דרך הוועדה הזאת.

שמעון סולומון: נכון.

שמעון סולומון: אני אשמח להגיד כמה משפטים.

יואל רזבוזוב: כן, אנחנו מקשיבים לך.

שמעון סולומון: קודם כל, אני רוצה לאחל ליואל הצלחה רבה.

שמעון סולומון: זו באמת ועדה חשובה.

שמעון סולומון: דרך אגב, לא צריך להגדיר מי חשובה או לא חשובה כי זה תלוי במה נעשה בתור ועדה.

שמעון סולומון: כמות המעשים ואיכות העבודה שלנו יהיו תלויות במה אנחנו רוצים להשיג.

שמעון סולומון: ואני בטוח שנעשה, גברתי השרה, חברי הכנסת וכל הנוכחים, חברי הכנסת.

שמעון סולומון: אני לא אגיד את כל מי שנמצא פה, זה מראה רק על החשיבות של העניין.

שמעון סולומון: אני חושב שכשמדברים על עלייה, לפעמים מדברים על נטל.

שמעון סולומון: אמירות שהן לא כל כך טובות.

שמעון סולומון: אנחנו יודעים – גברתי השרה, שדיברה על פעולות משרד הקליטה בפני חברי הכנסת במליאה, באמת ציינה כל כך הרבה דברים שנעשים ברמת המקרו.

שמעון סולומון: לפעמים כשאנחנו יורדים לרמת המיקרו, אני יודע – כאחד שמכיר קצת את הקהילה האתיופית, ואולי גם קהילות אחרות – יש לנו הרבה בעיות.

שמעון סולומון: התפילה שלי היא שהוועדה הזו לא תתמקד רק בבעיות.

שמעון סולומון: יש גם דברים נוספים.

שמעון סולומון: יש גם דברים חיוביים, כמו אקדמאים, שירות תעסוקה, שצריך להתייחס גם אליהם.

שמעון סולומון: אני חושב שההשתלבות שלנו צריכה להיות - - - ולא רק להתעסק בבעיות.

שמעון סולומון: אני חושב שאצלנו בקהילה יש קשיים רבים מאוד.

שמעון סולומון: יש קשיים רבים מאוד.

שמעון סולומון: והוועדה הזו לא צריכה רק לבוא ולהגיד דברים שהם כביכול לא חשובים, אלא להיות במה אמתית לשטח.

שמעון סולומון: להציף את הבעיות מלמעלה.

שמעון סולומון: כי אם יש לנו קשיים ומשרדים עמוסים, ולא יכולים לשמוע, אולי גם לא נעים לשמוע לפעמים, אולי גם לדחות נושאים מסוימים, הוועדה הזאת צריכה להיות במה אמתית כדי לשמוע מהשטח את מה שיש.

שמעון סולומון: אנחנו צריכים להיות האנשים שמפעילים לחץ כלפי המשרדים שלנו.

שמעון סולומון: אני חושב שיש הרבה מה לעשות.

שמעון סולומון: כמו שהבאנו צורה חדשה לפוליטיקה, אני מקווה מאוד שאנחנו נמשיך בצורה כזאת שזו לא תהיה ועדה מתלהמת, אלא שתהיה ועדה מקצועית, עניינית, שתגיד באופן הכי קשה, אבל באופן מקצועי ועדין כדי שנוכל להתקדם ולא להפוך את הועדה הזו להתנגחויות ולמריבות, ורק להשמיע מי צועק יותר על מי.

שמעון סולומון: וזה תלוי ביושב-ראש.

שמעון סולומון: אני אהיה יד ימינו.

שמעון סולומון: זה יהיה הבית השני שלי.

שמעון סולומון: לא צריך להסביר את החשיבות.

שמעון סולומון: אמנם 32 שנה אני לא מגדיר את עצמי כעולה, אבל אני חוויתי – ועדיין חווה – את משברי העלייה והקליטה.

שמעון סולומון: ובעזרת ה', נעשה הרבה ביחד.

שמעון סולומון: ובהצלחה, שוב.

יואל רזבוזוב: תודה רבה, חבר הכנסת שמעון סולומון.

יואל רזבוזוב: אני מסכים אתך שבוועדה הזו אנחנו לא נדבר רק על הבעיות ולא נדבר רק על מה שהעולים החדשים הולכים לקבל, אלא כמו שאני ציינתי בסיפור האישי שלי, שהמדינה גם נתנה הרבה לעולים החדשים, ואני רוצה גם להראות מה העולים החדשים נתנו למדינת ישראל.

יואל רזבוזוב: אם זה בתחום האומנות, הספורט, התרבות, הרפואה, ובשאר התחומים, עד כמה העולים החדשים תרמו למדינה.

יואל רזבוזוב: אנחנו נציף את זה כאן.

יואל רזבוזוב: אנחנו נעלה את זה לסדר-היום הציבורי.

יואל רזבוזוב: אני מאמין שעם הוועדה הזאת ועם עזרת התקשורת – ואני עוד מאמין בתקשורת – זה יעזור לאותם העולים להיקלט טוב יותר בזכות ההישגים שהם עשו לטובת המדינה.

יואל רזבוזוב: אנחנו נקיים פה דיונים מן הסוג הזה.

יואל רזבוזוב: עכשיו הייתי רוצה לתת את רשות הדיבור למנכ"ל משרד הקליטה, דימה אפרצב.

דמיטרי אפרצב: שלום לכולם.

דמיטרי אפרצב: אדוני היושב-ראש, ברכות חמות.

יואל רזבוזוב: תודה.

דמיטרי אפרצב: אני מאוד שמח שבטרם כינוס הוועדה הראשון, בהזמנת השרה, אתם נפגשתם.

דמיטרי אפרצב: היה לנו אתמול יום מאוד מעניין.

דמיטרי אפרצב: אני חושב שזה חסר תקדים, לפחות בארבע השנים שהתחלפו יושבי-ראש ועדות.

דמיטרי אפרצב: זה בהחלט סימן מאוד חיובי לנכונות ולרצינות.

דמיטרי אפרצב: אני רוצה לציין שני דברים קטנים, ברשותך, ואולי אפילו להציע משהו פרקטי בצורה של הצעה.

דמיטרי אפרצב: קודם כל, הרכב הוועדה הנוכחית, בשילוב של המשך הפעילות של השרה אחרי ארבע שנים, זה חסר תקדים.

דמיטרי אפרצב: זו נקודה ששווה מאוד לציין אותה, כי עוד לא היה תקדים במדינת ישראל ששר קליטה נשאר לקדנציה נוספת.

דמיטרי אפרצב: בין היתר, גם מתוך רצונו, למרות האופציות האחרות.

דמיטרי אפרצב: זה מצביע על מגמה מסוימת, וזו נקודה מאוד משמעותית.

דמיטרי אפרצב: אני חס וחלילה לא מתנשא, אבל חשוב מאוד להבין מה משמעות הוועדה, וחס וחלילה לא להתבלבל בין תפקידים בתוך העשייה של עלייה וקליטה.

דמיטרי אפרצב: כי ועדת עלייה וקליטה כריבון, כמחוקק, היא זאת שאמורה לפקח.

דמיטרי אפרצב: מה שאני רוצה להגיד הוא שיהיה מאוד לא נכון אם ייווצר מצב של מחשבה שהוועדה מחליפה את משרד הקליטה, כי אין יכולת לעשות את ההחלפה הזאת.

דמיטרי אפרצב: ולכן השילוב בין הרשות המחוקקת פה לבין הרשות המבצעת הוא מאוד משמעותי.

דמיטרי אפרצב: וכרגע יש הזדמנות פז אמתית של שילוב של המקצועיות במשרד הקליטה והמשכיות, בלי צורך להיכנס עוד פעם לסוג של סטגנציה של שנה עד שכולם מבינים מה מתרחש.

דמיטרי אפרצב: זו נקודה חשובה, ולכן אני צופה כאן הצלחה רבה.

דמיטרי אפרצב: זו נקודה משמעותית.

דמיטרי אפרצב: אני מאוד מצפה שלוועדה הזאת, חוץ מלהציף בעיות – שזה מטבע הדברים הדבר הכי מתבקש והכי קל – תהיה אפשרות גם להציג הצלחות.

דמיטרי אפרצב: כי לקליטה בישראל במשך 20 השנים האחרונות לפחות יש הרבה מאוד הצלחות, ולא צריך לברוח מלהציג אותן.

דמיטרי אפרצב: דבר נוסף ואחרון, אני רוצה להציע פה עניין שקשור לנושא של תקשורת.

דמיטרי אפרצב: אני חושב שיהיה נכון אם הוועדה תפנה לתקשורת הישראלית ותבקש מהעומדים בראש, שבכל ערוץ רדיו או טלוויזיה, אינטרנט, או מה שלא יהיה – נוצר מצב פרדוקסלי, שהנושא של קליטת עלייה ועידוד עלייה ירד מסדר-היום של התקשורת הישראלית.

דמיטרי אפרצב: אין היום באף ערוץ טלוויזיה, רדיו, בשום מקום, כתב לענייני עלייה וקליטה, דבר שהיה בתחילת שנות ה-90'.

דמיטרי אפרצב: כתוצאה מכך כל נושא של עלייה וקליטה שפורץ לתקשורת מסוקר על-ידי אנשים בתור קוריוזים או בצהוב.

דמיטרי אפרצב: ולכן רק הנושאים הבעייתיים הם אלה שצפים, ושום הצלחות ואמירת אג'נדות אמתיות לחברה – פשוט ירדו לטמיון.

דמיטרי אפרצב: זאת נקודה מאוד משמעותית, וזה מאוד יכול לעזור לעשייה היום-יומית של כל הגורמים שנמצאים כאן על מנת שיהיה אפשר להציף לציבור את הסוגיות, ולהחזיר את הנושא של עלייה וקליטה לאג'נדה הלאומית.

דמיטרי אפרצב: ולשם כך הקימו את המדינה הזאת לפני 65 שנה.

דמיטרי אפרצב: זאת הצעתי, ואני חושב שאם הוועדה תצא בקריאה מהישיבה הראשונה לתקשורת, או שאולי תזמן פגישה עם האנשים – אני מדבר על ראשי התקשורת – הדבר הזה הוא דבר מאוד משמעותי וחשוב.

דמיטרי אפרצב: אני מאחל לך הצלחה.

דמיטרי אפרצב: ואנחנו כמשרד הקליטה עשינו, ונמשיך לעשות, את המקסימום על מנת להיטיב עוד יותר עם הנושא של הקליטה, ולא נפחד להתמודד עם הקשיים, עם הביקורת ועם כל מה שצפוי בהמשך.

דמיטרי אפרצב: תודה.

סופה לנדבר: אני צריכה ללכת לברך עוד יושב-ראש ועדה.

סופה לנדבר: אני רוצה להגיד לפני שאני עוזבת.

סופה לנדבר: תסלחו לי, יש עוד כמה חברים שמתחילים היום להיות יושבי-ראש ועדות, חלק מהם הם חברי, ואני רוצה לברך אותם.

סופה לנדבר: אני מצטרפת למה שאמר המנכ"ל.

סופה לנדבר: המנכ"ל גם היה עולה חדש של הגל האחרון של העלייה.

סופה לנדבר: מה שמאחד כאן את החברים, רוב החברים לא נולדו כאן במדינה, אלא הגיעו עם גלי עלייה מכל הגלויות ועם כל הבעיות, וכך נוצר העם במדינת ישראל.

סופה לנדבר: אני הסתכלתי על הכיסא שיושב עליו דימה אפרצב, ונזכרתי – יכול להיות שהייתי צריכה להגיד משהו בהתחלה.

סופה לנדבר: בדרך כלל בכיסא הזה ישבה מרינה סולודקין.

סופה לנדבר: היא הייתה במפלגה אחרת, לעיתים קרובות עם פוליטיקה אחרת.

סופה לנדבר: אבל מה שאיחד אותנו, ומה שהסכמנו אתמול, נושא העלייה הוא מעל הפוליטיקה.

סופה לנדבר: גם באולם הזה וגם במדינה.

סופה לנדבר: מרינה תרמה רבות.

סופה לנדבר: מרינה תמיד הייתה שותפה, ובחרה בוועדה הזאת כוועדה חשובה ביותר, ולא רק בגלל שהיא הגיעה עם גל העלייה האחרון.

סופה לנדבר: בגלל שהנושא היה חשוב לה.

סופה לנדבר: אז אני חושבת שכולנו מצטרפים – מרינה הייתה חברה יוצאת מן הכלל, חברת כנסת טובה, והיא עשתה רבות למען הקליטה במדינת ישראל.

סופה לנדבר: שנית, אני רוצה לפנות לכולם, לחברי הוועדה, לארגוני העולים, לסוכנות, למשרד הקליטה, לכל מי שנמצא כאן מכל הארגונים.

סופה לנדבר: רבותי, אנחנו עומדים עכשיו לפני אישור תקציב.

סופה לנדבר: הכול ורוד.

סופה לנדבר: אנחנו הפכנו את המשרד לקליטת עלייה למשרד חברתי-כלכלי.

סופה לנדבר: אבל עכשיו כמה בעיות יעמדו מול כולנו: המשך בנייה – אנחנו התחלנו לבנות על קרקע חומה – רפורמה בתעסוקה, הקליטה של יוצאי אתיופיה.

סופה לנדבר: יש לנו 22 עובדים שלא שייכים לרשות המוניציפאלית ולא למשרד לקליטת עלייה.

סופה לנדבר: אנחנו צריכים תקציבים כדי שהרשות המוניציפאלית תהיה אחראית על כל המוקדים, או המשרד לקליטת עלייה.

סופה לנדבר: ואנחנו רואים בכם פרטנרים במאבק הזה.

סופה לנדבר: מנהל הסטודנטים - - -

שמעון סולומון: הגיע הזמן באמת, אם את מזכירה את זה – זה נמשך כבר 12 או 13 שנים.

שמעון סולומון: ונצטרך לעבוד על זה.

שמעון סולומון: אני ביקשתי פגישה - - -

סופה לנדבר: לא, היו צריכים להתקשר.

סופה לנדבר: יכול להיות שבמשך היום אתה כאן.

סופה לנדבר: אני עד שעה מסוימת בכנסת.

סופה לנדבר: ניפגש בכנסת.

סופה לנדבר: לא רק אתה ביקשת, עוד כמה חברים ביקשו.

שמעון סולומון: זה כבר חודש וחצי.

סופה לנדבר: שלשום חזרתי לקראת השעה 01:00 בלילה.

סופה לנדבר: אתמול חזרתי ב-00:00 בלילה.

סופה לנדבר: לצערי, עוד לא עשו שביממה יהיו יותר מ-24 שעות.

סופה לנדבר: בגלל זה אנחנו היום ניפגש.

סופה לנדבר: אם לא היום, בתחילת השבוע הבא, אני מבטיחה לך.

סופה לנדבר: הדלת שלי פתוחה לכולם, וכולם יודעים את זה.

סופה לנדבר: הלב שלי פתוח, הראש שלי.

סופה לנדבר: מה שאני רוצה להגיד, יש לנו לא מעט דברים שנצטרך לעשות במאבק על התקציב במשותף.

סופה לנדבר: ותזכרו רבותי, אלו ארגוני עולים, סטודנטים, צעירים, מבוגרים.

סופה לנדבר: יש מולנו עלייה מכל הגלויות.

סופה לנדבר: בגלל זה אני מבקשת, תהיו שותפים ופרטנרים.

סופה לנדבר: צריכים לעשות קיצוצים, וזה יכאב לכל אזרח במדינת ישראל.

סופה לנדבר: אסור לעשות קיצוץ במשרד לקליטת עלייה, בגלל שמי שייפגע הכי הרבה הם עולים שאחר כך יצטרכו ללכת בדרך יותר קשה.

סופה לנדבר: אם ניתן להם בהתחלה, נקבל פי כמה במשך שנים רבות.

סופה לנדבר: תצליחו.

סופה לנדבר: אני מאחלת לך באמת בהצלחה.

יואל רזבוזוב: תודה.

יואל רזבוזוב: עוד מילה ברשותך, אני מצטרך לגבי מרינה סולודקין, זכרה לברכה.

יואל רזבוזוב: אני לא הספקתי להכיר אותה, אבל שמעתי עליה הרבה, כמה שהיא עשתה למען העלייה.

יואל רזבוזוב: כולנו נזכור.

יואל רזבוזוב: לגבי ההצעה של מנכ"ל משרד הקליטה, דימה אפרצב, כמו שאמרתי, בכוונתי להציף את התקשורת הישראלית עם ההישגים של העלייה כי זה חשוב מאוד.

יואל רזבוזוב: חשוב שיידעו שעולים חדשים זה לא נטל, אלא זכות למדינה, וזה משהו שתורם הרבה למדינה.

יואל רזבוזוב: מבחינת העבודה בין המשרד לוועדה, אנחנו נעבוד יד ביד בשיתוף פעולה.

יואל רזבוזוב: אנחנו גם ממפלגות שונות, סיכמנו את זה אתמול, אבל אמרנו שאנחנו רואים בעין אחת את העלייה, ואנחנו נפעל רק לקידום העלייה.

יואל רזבוזוב: אני גם מסכים עם מה שאמר חברי, חבר הכנסת שמעון סולומון, לפעמים תהיה ביקורת, ואנחנו ננסה תמיד לפתור את כל המחלוקות.

יואל רזבוזוב: תודה רבה.

סופה לנדבר: תודה רבה.

סופה לנדבר: ואני מזמינה אתכם למשרד לקלטת עלייה.

סופה לנדבר: כמו שאתמול ביקרת, אני מזמינה את חברי הוועדה ללמוד מקרוב.

סופה לנדבר: תצליחו, ונצליח ביחד.

סופה לנדבר: תודה רבה.

יואל רזבוזוב: אנחנו נעשה ביקור עם כל הוועדה.

יואל רזבוזוב: חשוב מאוד שתראו, נחשפתי פה לנתונים מדהימים.

יואל רזבוזוב: תודה רבה.

יואל רזבוזוב: עכשיו אני הייתי רוצה לתת לחברי מהמשלחת לומר כמה מילים, המזכיר הכללי של הסוכנות היהודית, ג'וש שוורץ.

יואל רזבוזוב: בבקשה ג'וש.

ג'וש שוורץ: תודה יואל.

ג'וש שוורץ: קודם כל, אני רוצה לברך אותך ואת השרה על המינוי.

ג'וש שוורץ: אני חושב שזו אות כבוד למדינת ישראל שמישהו צעיר שעלה והצליח התמנה לתפקיד הזה.

ג'וש שוורץ: אני גם חושב שזה אומר משהו על השינויים שעברו על מדינת ישראל, שאם אנחנו מסתכלים על כל צמרת הגופים הממלכתיים שמטפלים בעלייה, נמצא בראשם – בכולם – עולה חדש או עולה חדשה.

ג'וש שוורץ: אם זה נתן שרנסקי, אם זו סופה לנדבר, אם זו נעמי בן-עמי, אם זה דימה מולי.

ג'וש שוורץ: זה מאוד חשוב.

ג'וש שוורץ: אני זוכר ימים שבכל הגופים האלה היו צברים.

ג'וש שוורץ: אם היום יש עולים שנמצאים בראש הגופים שמטפלים בכל הנושאים, וגם בוועדה בכנסת, אני חושב שזה טוב מאוד.

ג'וש שוורץ: צריך לזכור גם שזו ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות.

ג'וש שוורץ: הייתה לי את הזכות לארח את יואל ואת חיליק, ועוד שלושה חברי כנסת לפני שבוע בארצות-הברית בביקור בפדרציות, ושם למדתם מקרוב על הנושאים והסוגיות שחשובות לקהילה היהודית הגדולה בעולם, בארצות-הברית.

ג'וש שוורץ: ואני בטוח שגם הנושאים האלה יבואו לדיון פה לצד הנושאים הכול כך חשובים והכול כך בוערים של הגדלת מספר העולים וטיפול בבעיות הקליטה.

ג'וש שוורץ: והסוכנות תהיה שותפה מלאה.

ג'וש שוורץ: אני גם מזמין את כל חברי הוועדה לסיור בסוכנות, אני יודע שכבר תואם לך ולדֹב.

ג'וש שוורץ: ואנחנו כאן, ורוצים רק לסייע.

ג'וש שוורץ: ברכות.

יואל רזבוזוב: תודה רבה.

יואל רזבוזוב: אנחנו נעשה את זה כולנו ביחד, את הביקור בסוכנות.

יואל רזבוזוב: עכשיו אנחנו מתחילים לפתוח את האוזניים שלנו.

יואל רזבוזוב: זאת המטרה שלנו בקדנציה הזאת.

יואל רזבוזוב: נתחיל עם יושב-ראש מועצת ארגוני העולים, מאיר לב, מריו.

יואל רזבוזוב: בבקשה.

מאיר לב: אני רוצה לברך אותך על התפקיד החדש בשם מועצת ארגוני העולים.

מאיר לב: זה ארגון שמאחד 25 התאחדויות עולים שמטפלים כל אחד בפרט, בעולה עצמו.

מאיר לב: אנחנו קשורים באופן ישיר עם משרד הקליטה, עם הסוכנות היהודית, ומשתפים פעולה בכל התוכניות.

מאיר לב: אני חושב שכמו בקדנציה הקודמת, עם דני דנון – העלינו הרבה נושאים, באמצעותך אנחנו נעלה נושאים חשובים.

מאיר לב: והיו לא מעט הצלחות.

מאיר לב: הצלחנו בהרבה נושאים כמו השולחן העגול עם הרופאים, עם משרד הבריאות.

מאיר לב: כל מיני נושאים שהיו נוגעים לעולה בפרט.

מאיר לב: אני חושב שצריכים לנסות לשתף – היום בכנסת לעשות, ובמיוחד שאנחנו שומעים המון חברי כנסת שיש להם מבטא שונה.

מאיר לב: אז כנראה שיש היום כמעט רוב של עולים חדשים בכנסת.

מאיר לב: לפחות אנשים שעלו - - -

יואל רזבוזוב: הגיע הזמן.

מאיר לב: הגיע הזמן.

מאיר לב: אז אני גם מברך על זה.

מאיר לב: אני חושב שאולי לא רואים במפלגות את החשיבות של משרד הקליטה ושל הוועדה.

מאיר לב: הוועדה לא רק משפיעה על הבעיות או על העולה שנמצא בארץ.

מאיר לב: הוועדה משפיעה על דברים שאנחנו מעלים בעידוד עלייה.

מאיר לב: וזה מאוד חשוב, בגלל שאם אנחנו נחליט בצורה נכונה בכל מיני נושאים, אנחנו נצליח גם להגדיל את העלייה.

מאיר לב: אז אני מברך אותך עוד פעם, שתצליח.

מאיר לב: אנחנו נהיה שותפים בכל הדרך בכל מה שאתה תרצה.

יואל רזבוזוב: תודה רבה.

יואל רזבוזוב: אני אשמח לשיתוף פעולה.

יואל רזבוזוב: כל מי שרוצה לדבר, שיציג את עצמו.

יחיאל חיליק בר: מאיפה עלית?

מאיר לב: אני מארגנטינה.

מאיר לב: אבל אני כבר 38 שנה בוועדה, בכנסת, ואני מתנדב כיושב-ראש התאחדות עולי אמריקה הלטינית ומועצת ארגוני העולים.

דמיטרי אפרצב: היושב-ראש האגדי של התאחדות כל המועצות של העולים, שנים רבות.

יואל רזבוזוב: נעמי מרחב, תציגי את עצמך, יש פה הרבה חדשים, חברי הוועדה.

ד"ר נעמי מרחב: אני דוקטור נעמי מרחב.

ד"ר נעמי מרחב: אני מתנדבת פעילה – כמו שמכנים אותי שם, מתנדבת במשרה וחצי – בארגון "יוצאי מרכז אירופה".

ד"ר נעמי מרחב: קודם כל, ברכותי ליואל.

ד"ר נעמי מרחב: אני מאוד נדהמת, ומאוד נרגשת ומאוד מציינת את יושב-ראש הוועדה, שהוא עולה חדש.

ד"ר נעמי מרחב: אני מקווה שתקבלו את דברי בצורה שאני מתכוונת אליהם.

ד"ר נעמי מרחב: אני לא כל כך עולה חדשה, אני נולדתי פה.

ד"ר נעמי מרחב: אבא שלי הגיע בשנת 1925 מברלין.

ד"ר נעמי מרחב: הוא קרא את "מיין קאמף", קיבל את תעודת האוניברסיטה שלו ובא לארץ.

ד"ר נעמי מרחב: בשנת 1930 הקימו את ארגון "יוצאי מרכז אירופה", שקיים עד היום.

ד"ר נעמי מרחב: למעשה הרציונל להקמתו הייתה עזרה הדדית.

ד"ר נעמי מרחב: לא הייתה כנסת ישראל, ולא הייתה הוועדה המבורכת הזאת ולא הייתה תמיכה בעולים.

ד"ר נעמי מרחב: אז עולי העלייה החמישית התארגנו בינם לבין עצמם על מנת לפעול בעזרה הדדית לכולם.

ד"ר נעמי מרחב: היום אנחנו קיימים במספר עמותות.

ד"ר נעמי מרחב: העמותה המובילה היא העמותה של המפעל לעזרה הדדית.

ד"ר נעמי מרחב: אני יו"ר הוועדה לעלייה וקליטה.

ד"ר נעמי מרחב: אני עוסקת בשמחה רבה בקליטת העולים מארצות מרכז אירופה – גרמניה, אוסטריה, שוויץ, חלק מהונגריה.

ד"ר נעמי מרחב: אני עובדת בצורה מאוד צמודה עם מועצת ארגון העולים, וכמובן עם ההסתדרות.

ד"ר נעמי מרחב: אנחנו מטפלים בעולים, אני מתרגמת את קורות החיים שלהם.

ד"ר נעמי מרחב: אנחנו מוציאים News-Letter שלוש פעמים בשבוע עם הרבה הצעות עבודה.

ד"ר נעמי מרחב: בשבוע שעבר היה לנו מפגש – עולים ותיקים וחדשים.

ד"ר נעמי מרחב: המבנה של העלייה מגרמניה ומאוסטריה היום הוא חלק גדול, יואל, מבנים ובנות של יוצאי ברית-המועצות לשעבר, שאותם אנחנו מקבלים אותם בברכה.

ד"ר נעמי מרחב: אנחנו עובדים איתם הן בתעסוקה והן בדיור, והן בצורה חברתית בארגון "יוצאי מרכז אירופה".

ד"ר נעמי מרחב: ברכותי והרבה הצלחה, יואל, לך ולחברי הוועדה.

ד"ר נעמי מרחב: אנחנו נשמח להיות בקשר.

ד"ר נעמי מרחב: תודה.

יואל רזבוזוב: תודה לך נעמי.

יואל רזבוזוב: עכשיו הייתי רוצה לתת למנכ"ל הקונגרס היהודי עממי ישראל לומר כמה מילים.

יואל רזבוזוב: שמואל גרונדוורג, בבקשה.

שמואל גרונדוורג: שלום.

שמואל גרונדוורג: בוקר טוב.

שמואל גרונדוורג: שמי שמואל סם גרונדוורג, מנכ"ל הקונגרס היהודי העולמי בישראל, World Jewish Congress.

שמואל גרונדוורג: קודם כל, הייתי רוצה לברך את היושב-ראש החדש של הוועדה בברכות להצלחה.

יואל רזבוזוב: תודה.

שמואל גרונדוורג: אני בעצמי גם עולה לא כל-כך חדש מארצות-הברית.

שמואל גרונדוורג: הרבה מהיושבים סביב השולחן הם עולים ממדינות שונות.

שמואל גרונדוורג: רק משפט על הארגון שלנו, הקונגרס היהודי העולמי, מי שעומד בראשו בארצות-הברית הוא רונלד לאודר.

שמואל גרונדוורג: יושב-ראש הארגון בישראל הוא חבר הכנסת לשעבר שי חרמש.

שמואל גרונדוורג: אנחנו, באופן רשמי מייצגים כמאה קהילות יהודית בעולם בכמאה מדינות.

שמואל גרונדוורג: אנחנו מקדמים את האינטרסים, ואנחנו עומדים בקשר עם הקהילות האלו באופן רציף.

שמואל גרונדוורג: אנחנו מייצגים אותם מול פרלמנטים, מול ארגונים בינלאומיים, מקדמים את האינטרסים שלהם ודואגים לבעיות שלהם.

שמואל גרונדוורג: דיברנו פה הרבה הבוקר על עלייה וקליטה, אבל זו גם הוועדה שעוסקת בתפוצות.

שמואל גרונדוורג: חשוב שאנחנו נעמוד בקשר עם הקהילות היהודיות בתפוצות.

שמואל גרונדוורג: אנחנו, כארגון שמייצג את הקהילות האלה באופן פורמלי, נשמח להמשיך להיות שותף מלא בוועדה הזאת ולעזור בכל דרך אפשרית.

שמואל גרונדוורג: זו ועדה מאוד חשובה, שעושה עבודה חשובה.

שמואל גרונדוורג: בעבר היינו חלק מרכזי – ואנחנו נשמח להמשיך להיות אתכם כשותף מרכזי – בכל מה שקשור לקהילות היהודיות בעולם.

שמואל גרונדוורג: אנחנו פה, ונשמח לעמוד בקשר ולשיתוף.

יואל רזבוזוב: תודה רבה שמואל.

יואל רזבוזוב: אני מסכים אתך שאנחנו דיברנו על עלייה וקליטה, נושא התפוצות חשוב מאוד.

יואל רזבוזוב: אמרתי, חזרנו עכשיו עם המשלחת של הסוכנות מארצות-הברית, וזה לא רק ארצות-הברית.

יואל רזבוזוב: היהודים שטרם החליטו לעלות, עדיין לא עלו, אנחנו חייבים – אני חושב שאנחנו מוכרחים – לחזק את הזהות היהודית שלהם בחו"ל ולחבר אותם לישראל.

יואל רזבוזוב: אני חושב שזה באמת נושא מאוד חשוב, ואנחנו גם נקיים לא מעט דיונים בנושא הזה.

יואל רזבוזוב: עכשיו הייתי רוצה לתת לג'ורג' דובין, מנהל אגף הקליטה מנתניה, לומר כמה מילים.

יואל רזבוזוב: כמו שאמרתי, הייתי חבר מועצת העיר, עבדתי עם ג'ורג' לא מעט.

ג'ורג' דובין: שלום.

ג'ורג' דובין: קודם כל אני רוצה לאחל הצלחה ליואל רזבוזוב.

ג'ורג' דובין: אני בטוח שתהיה הצלחה.

ג'ורג' דובין: כמו שהוא הצליח בחיים הספורטיביים שלו, אז הוא גם יכול להצליח כיושב-ראש ועדת הקליטה.

ג'ורג' דובין: מה אני רוצה להגיד?

ג'ורג' דובין: שרק בתנאי אחד יכולה להיות הצלחה כאן, בוועדת הקליטה, בתנאי יעבוד שוועדת הקליטה תעבוד בשיתוף פעולה מלא עם משרד הקליטה.

ג'ורג' דובין: יש לי ניסיון בוועדה עם עולים – קצת ניסיון – ואני רוצה להגיד דבר אחד, אני לא יכול לקבל את הביטוי בעיות של עלייה.

ג'ורג' דובין: אני יכול לקבל את הביטוי קושי של עלייה.

ג'ורג' דובין: אין בעיות למצוא עבודה, יש קושי למצוא עבודה.

ג'ורג' דובין: אין בעיות לקבל תפקיד, יש קושי לקבל את התפקיד.

ג'ורג' דובין: אז קודם כל אנחנו צריכים לשנות את השפה שאני מדברים בה.

ג'ורג' דובין: זה דבר ראשון.

ג'ורג' דובין: דבר שני – סליחה שאני אומר – אני רוצה שלוועדה הקליטה תהיה שיניים.

ג'ורג' דובין: הייתי כמה פעמים בוועדת הקליטה ואני רוצה להגיד את האמת – אין שיניים.

ג'ורג' דובין: מדברים, שוכחים, יוצאים, לא עוזרים.

ג'ורג' דובין: אני רוצה להגיד דבר אחד, בנו את ישראל עולים חדשים מ-1886.

ג'ורג' דובין: הראשון נהרג ב-1889.

ג'ורג' דובין: אני יודע, היסטוריה.

ג'ורג' דובין: למדתי קצת היסטוריה ברוסיה וגם כאן בארץ.

ג'ורג' דובין: התפקיד של ועדת הקליטה היא לקלוט עולים.

ג'ורג' דובין: בשביל לקלוט הם צריכים להיות בארץ.

ג'ורג' דובין: צריך לעבוד בשביל שהם יהיו בארץ.

ג'ורג' דובין: ואני רוצה להגיד דבר אחד, לא עובדים בשביל שהם יהיו בארץ.

ג'ורג' דובין: זה יכול להיות גם בפרוטוקול.

ג'ורג' דובין: לכל מילה שלי יש הוכחה.

ג'ורג' דובין: יש אנשים שעובדים בצרפת.

ג'ורג' דובין: הם עובדים מבית לבית, מבית כנסת לבית כנסת, ויש הצלחה.

ג'ורג' דובין: אם לא עובדים, לא.

ג'ורג' דובין: בזמן האחרון אני מקבל בקשות לשלוח אנשים שלי לכל מיני מדינות.

ג'ורג' דובין: אני כבר שכחתי מתי קיבלתי בקשה לשלוח אנשים שלנו לרוסיה.

ג'ורג' דובין: שכחתי.

ג'ורג' דובין: חוץ מזה שאני לא מקבל גרוש מהסוכנות.

ג'ורג' דובין: אני רוצה שכאן יהיה דיון על הדברים, לא על הבעיות, על הקושי.

ג'ורג' דובין: אנחנו ממנים הכול מהתקציב של העירייה, ואני לא מקבל הזמנות.

ג'ורג' דובין: אני מצטער מאוד, צריך לדבר עם הסוכנות וישר להגיד מה אנחנו חושבים.

ג'ורג' דובין: תודה.

ג'ורג' דובין: קונסנטין, אני מקווה שיהיו שיניים.

יחיאל חיליק בר: לוועדה הקודמת לא היו שיניים, אבל לוועדה הזאת יהיו שרירים.

ג'ורג' דובין: בשבילי זה לא מספיק.

ג'ורג' דובין: לא מספיק.

ג'ורג' דובין: זה יפה.

יואל רזבוזוב: יהיו לנו גם שיניים.

יואל רזבוזוב: תודה ג'ורג'.

יואל רזבוזוב: אנחנו נלמד את הנושא.

יואל רזבוזוב: זה דיון ראשון, אנחנו באנו להקשיב וללמוד.

יואל רזבוזוב: אני רוצה לתת לשושנה רון לומר כמה מילים, מנכ"לית ברית יוצאי בוכרה וסגנית יושב-ראש מועצת ארגוני העולים.

שושנה רון: אני חושבת שהקליטה המוצלחת ביותר מתקיימת בך, יושב-ראש ועדת הקליטה, בזה שהפכת מעולה נקלט לעולה קולט.

שושנה רון: זה סיפור הצלחה.

שושנה רון: אנחנו מאחלים לך את כל ההצלחה שיכולה להיות.

יואל רזבוזוב: תודה.

שושנה רון: אני קראתי לפני כמה זמן כתבה שראיינו את מנכ"ל משרד הקליטה, ואני מוכרחה לומר, כל מילה חצובה בסלע.

שושנה רון: חייב לחול באיזשהו מקום מפנה יסודי בקליטת העלייה.

שושנה רון: וזה מתייחס לעידוד עלייה.

שושנה רון: ויש נתונים, הרי כל דבר אנחנו בוחנים במבחן התוצאה.

שושנה רון: אני הבינותי שמשרד הקליטה רוצה להעתיק את התפקיד של הסוכנות בקליטת עלייה.

שושנה רון: אבל אני מקווה לא לאמץ את המדיניות שבה נוקטת הסוכנות לגבי קליטת עלייה.

שושנה רון: כי המדיניות של זהות יהודית – איך אומרים?

שושנה רון: – נכשלה.

שושנה רון: אם אנחנו בוחנים את זה לפי מבחן התוצאה, הנתונים בשנה האחרונה, 2012, מעידים על ירידה בעלייה, 0.4%.

שושנה רון: ב-2011 הירידה הייתה באחוזים הרבה יותר גבוהים.

שושנה רון: אז זה אומר שיש מקום לחשיבה חדשה, באיזו צורה יש לעודד עלייה.

שושנה רון: בשום אופן לא לאמץ את המדיניות של זהות יהודית, שהיא כשלעצמה לא עודדה עלייה.

שושנה רון: לחשוב שוב לגבי החזרת שליחי העלייה שהיו בעבר, אולי לשכלל את השיטה.

שושנה רון: אבל בשום אופן לא לנקוט באותה שיטה.

שושנה רון: עכשיו לגבי התפקיד של הוועדה.

שושנה רון: אני לקחתי חלק במשך תקופה ארוכה מאוד בישיבות הוועדה.

שושנה רון: הוועדה דנה, שמעה על בעיות, על דברים שהועלו.

שושנה רון: אבל לוועדה אין שיניים.

שושנה רון: הוועדה חייבת לנקוט במדיניות שגם אם באופן פורמלי אין לה שיניים – אבל שתביא לתודעת הציבור את הבעיות שמועלות כאן.

שושנה רון: אנחנו, ארגוני העולים, מאז ומתמיד הגשנו את כל העזרה שאנחנו יכולים כדי לסייע לקליטת עלייה.

שושנה רון: לצערי הרב, השיטות שנוהגות היום בהפעלת העולים, באימוץ פרויקטים, הן כאלה שלא בדיוק נותנות תשובה לחלק שלנו כארגוני עולים בקליטת עלייה.

שושנה רון: אני מציעה שגם אתם – והמנכ"ל יושב כאן – אנחנו רוצים לשתף פעולה, אנחנו רוצים לשכלל את השיטות, כי השיטות שקיימות היום הורסות את העמותות הקטנות.

שושנה רון: לא אחת שמענו בעבר, ואנחנו שומעים גם היום, שאנחנו חלק אינטגרלי שאי-אפשר בלעדיו בקליטת עולים.

שושנה רון: כי יש לנו יתרונות ייחודיים שאין לשום גורם לא ממלכתי ולא מוניציפאלי.

שושנה רון: אז בבקשה, אנחנו רוצים לעזור לחולל מפנה בקליטת עלייה.

שושנה רון: בואו נחשוב ביחד כיצד לעשות זאת.

יואל רזבוזוב: תודה שושנה.

יואל רזבוזוב: אני מסכים אתך שצריך לחשוב ביחד.

יואל רזבוזוב: אנחנו נקיים דיונים בנושאים המהותיים הללו.

יואל רזבוזוב: אנחנו תמיד נהיה פתוחים להצעות לדיונים מכם כדי שאתם תציפו כאן את הבעיות שלכם.

יואל רזבוזוב: תגידו לנו לפני, אנחנו נתכונן, נלמד את החומר, ואז נעלה את הנושא וננסה לפתור.

יואל רזבוזוב: אני שמעתי פה פעם אחרי פעם עם שיניים, בלי שיניים.

יואל רזבוזוב: אנחנו כאן בשביל לעבוד ולשנות, ואנחנו נעשה הכול.

יואל רזבוזוב: יש פה חברי ועדה, אנחנו מכל מיני סיעות, אני חושב שיש לנו מספיק כוח לשנות דברים.

יואל רזבוזוב: זאת כנסת חדשה, כמעט מחצית מהכנסת הם אנשים חדשים שבאו לעבוד ובאו לשנות.

יואל רזבוזוב: זאת הייתה גם הסיסמא.

יואל רזבוזוב: אנחנו באמת מתכוונים לעשות כאן ולא לשבת ולדבר.

יואל רזבוזוב: אני לא אוהב במיוחד פופוליזם, אני אוהב לשנות דברים.

יואל רזבוזוב: דברים שאנחנו נראה שהם למען הפרוטוקול, אני לא חושב שזה מקובל עלינו.

יואל רזבוזוב: עכשיו אני רוצה לתת לזיוה מקונן-דגו, מנכ"ל האגודה הישראלית של יוצאי אתיופיה.

זיוה מקונן-דגו: שלום אדוני, ברכות על התפקיד.

יואל רזבוזוב: שלום לך.

יואל רזבוזוב: תודה.

זיוה מקונן-דגו: ראשית, אני רוצה להגיד שמאוד מטריד אותי השיח של עלייה איכותית, או מה העולים תורמים למדינת ישראל, כי עצם העלייה היא תרומה.

זיוה מקונן-דגו: מדינת ישראל קמה כדי לקלוט יהודים באשר הם יהודים.

זיוה מקונן-דגו: אז האיכותיות או לא איכותיות זו סוגיה שמאוד מטרידה אותי, אז אני שמה את זה - - -

יואל רזבוזוב: איכותיות זאת עובדה.

יואל רזבוזוב: יש עובדה, יש מספרים פיננסיים, כך שאנחנו שמחים בעלייה, לא משנה מאיפה.

יואל רזבוזוב: אנחנו רואים את המספרים, יש איכותיות בעלייה.

זיוה מקונן-דגו: נכון.

זיוה מקונן-דגו: העלייה תמיד תרמה והיא איכותית - -

יואל רזבוזוב: נכון, אני מסכים אתך.

זיוה מקונן-דגו: - - ואנחנו צריכים לעודד עלייה ולאפשר בית יהודי בכל יהודים מכל מקום.

יואל רזבוזוב: אני מסכים אתך.

זיוה מקונן-דגו: זו הערה שהיה חשוב לי לציין.

זיוה מקונן-דגו: יושב-ראש הוועדה הקודם, סגן השר דנון, קידם נושאים מאוד משמעותיים בוועדה הקודמת.

זיוה מקונן-דגו: בכלל, העיסוק הפרטי שלנו, האגודה הישראלית למען יהודי אתיופיה, הוא שילובה המיטבי של קהילת יהודי אתיופיה בישראל.

זיוה מקונן-דגו: אנחנו נלחמים נגד תופעת הגזענות הממוסדת בעיקר, של ההפרדה וההדרה של קהילת יהדות אתיופיה במערכות.

זיוה מקונן-דגו: אני מאוד מקווה שנוכל לקדם את הנושאים המשמעותיים האלה של השתלבות בחברה מתוקנת יותר, בחברה הישראלית כולה.

זיוה מקונן-דגו: והנושא הנוסף שאני רוצה לדבר עליו, נכון שעלתה הסוגיה הזאת שלוועדה הזאת אין שיניים, אבל אני כן מצפה שהוועדה הזאת תעקוב אחרי ההחלטות שהיא מקבלת, האם הנושאים שהיא החליטה עליהם אכן מתבצעים ונבדקים במשרדים האמונים על הקליטה.

זיוה מקונן-דגו: ובשמחה נרצה להעלות את הנושאים שאנחנו רואים ורוצים להעלות אותם בפני הוועדה כדי שהוועדה תוכל לקדם אותם.

זיוה מקונן-דגו: אני רואה את תפקידה של הוועדה הזאת בעיקר כמבקרת, כמפקחת, כבודקת את כל הרשויות האמונות על הקליטה והביצוע.

זיוה מקונן-דגו: תודה רבה.

יואל רזבוזוב: תודה רבה לך זיוה.

יואל רזבוזוב: אני חושב לקהילה האתיופית אין מה לדאוג.

יואל רזבוזוב: יש לנו שני חברי כנסת לוחמים, צעירים, שרוצים את טובת הקהילה – חבר הכנסת שמעון סולומון ופנינה תמנו-שטה.

יואל רזבוזוב: כך שאני חושב שאין לכם מה לדאוג, אתם בידיים טובות.

זיוה מקונן-דגו: אדוני היושב-ראש, זה ממש מטריד אותי.

זיוה מקונן-דגו: הסוגיה צריכה להיות של כולם ולא רק של חברי הכנסת - - -

דב ליפמן: רציתי להגיד, כולנו רוצים להיאבק.

זיוה מקונן-דגו: - - זו סוגיה של כולנו.

יואל רזבוזוב: זו סוגיה של כולנו, אני מסכים אתך לחלוטין עוד פעם.

יואל רזבוזוב: אבל ציינתי שאתם בידיים טובות, שיש לכם עוד אנשים שילחמו בשבילכם, כולל אותנו, כמובן.

יואל רזבוזוב: הייתי רוצה לתת סם קדוש לומר כמה מילים, מנהל ארגון עלייה וקליטה לדוברי צרפתית.

סם קדוש: בוקר טוב.

סם קדוש: אני מצטרף לברכות.

יואל רזבוזוב: תודה.

סם קדוש: זו פעם ראשונה שאני מברך אלוף, ואני מתרגש.

יואל רזבוזוב: את דוד דולייה את מכיר מצרפת?

יואל רזבוזוב: אנחנו קולגות.

יואל רזבוזוב: הוא היה אלוף אולימפי ושר הספורט בצרפת.

סם קדוש: אז באמת, מכל הלב אני מברך.

סם קדוש: זה יעלה פעם ראשונה עכשיו בדיון, יש גם עלייה מצרפת.

יואל רזבוזוב: נכון.

יואל רזבוזוב: במיוחד בנתניה, אנחנו מכירים את זה היטב.

סם קדוש: נכון.

סם קדוש: ולא רק, בכל הארץ.

סם קדוש: מי ששמע את החדשות אתמול, דקרו רב בדרך לבית הכנסת בפריז.

סם קדוש: עוד פעם, יש דברים שקורים בצרפת שאנחנו צריכים להיות מוכנים ולטפל בקהילה הזאת.

סם קדוש: יש המון נושאים שאנחנו רוצים להעלות, אבל יש שני דברים שאני רוצה להגיד בקיצור.

סם קדוש: אחד, למרות שהכנסת חזרה מהפגרה ומהבחירות, העמותות והארגונים המשיכו לעבוד ולטפל יום-יום בעולים בכלל, ואצלי בצעירים בפרט.

סם קדוש: אחד מהנושאים שאני חושב שאנחנו צריכים לטפל בהם, שכולל את כל העולים, זה הנושא במשרד הקליטה של מנהל הסטודנטים.

סם קדוש: אני מצטער שהנציג של הסוכנות הלך.

סם קדוש: אבל אנחנו יודעים שהסוכנות יוצאת ממנהל הסטודנטים.

סם קדוש: אנחנו יודעים שצריך לטפל בסטודנטים מבחינת – לתת להם את המעטפה, את שכר הלימוד.

סם קדוש: עד היום אני לא יודע מה יקרה לצעירים שצריכים לבוא לארץ עוד מעט, באוקטובר.

סם קדוש: עוד חודש בפריז יש יריד גדול – באוגוסט או ביולי – יש עוד יריד כדי לשכנע את הצעירים לבוא לארץ.

סם קדוש: אבל אנחנו כארגונים – ונראה לי שגם אנשים שנמצאים שם – צריכים תשובות.

סם קדוש: להגיד להורים: הנה הבן שלך, אנחנו נטפל בו או לא נטפל בו.

סם קדוש: עד היום אני לא יודע אם מנהל הסטודנטים ימשיך את התמיכה לצעירים, ולא משנה אם הוא דובר צרפתית או דובר אמריקאית, או מהקהילה האתיופית.

סם קדוש: סליחה אם אני נכנס לשטח, אבל אנחנו רוצים תשובות.

סם קדוש: מנהל הסטודנטים הוא הסוגיה הכי בוערת, כי עוד מעט אנחנו צריכים לתת תשובות.

סם קדוש: אני מקווה שמהנושאים של הוועדה זה יעלה כדי שאנחנו נהיה מוכנים.

סם קדוש: ועוד פעם, אנחנו שנמצאים מול העולים ומול ההורים – אנחנו דיברנו על עידוד עלייה – לא נצטרך לגמגם.

סם קדוש: אנחנו צריכים לתת תשובות כדי לעודד את העלייה.

סם קדוש: זה הדבר הראשון, וזה מאוד חשוב לנו.

סם קדוש: דבר שני, אם כבר – אני גומר עם עצות – זו עצה וזו דוגמה שעובדת מבחינת הארגונים, איך פועלים כל הכוחות – כשאני אומר כל הכוחות, זו ועדת הקליטה, השרה, המנכ"ל והארגונים.

סם קדוש: יש איזו דוגמה שכבר שנתיים אנחנו עובדים כך, וזה עובד טוב.

סם קדוש: יש נושאים שעולים לוועדה ואנחנו יודעים אחר כך שכולנו עסוקים, וגם הוועדה וגם חברי הכנסת עסוקים.

סם קדוש: יש פורום עם משרד הבריאות בגלל כל הבעיות של השוואות תארים וכל האישורים של הרופאים וכולי.

סם קדוש: אז הקמנו – אחרי שהוועדה העלתה את הבעיות – איזשהו שולחן עגול עם מנכ"ל משרד הבריאות, שכל נציגי העולים, עם מועצת ארגוני העולים עם מר בלום, מעלים את הנושאים למנכ"ל.

סם קדוש: אנחנו לוקחים גם מקרים פרטיים וגם מקריים כללים עם המנכ"ל – לפני יומיים אנחנו ישבנו עם מנכ"ל משרד הבריאות – אנחנו מדברים על הנושאים, מחליטים, ואחר כך זה חוזר לוועדה וחוזר לעמותות.

סם קדוש: אני מציע – אם אני יכול להציע – אותו מודל.

סם קדוש: אחר כך, כשהוועדה דנה בכל מיני נושאים, שיהיה שולחן עגול – שזה לא קיים, נראה לי – עם משרד הקליטה, בראשות מנכ"ל משרד הקליטה, עם כמה ארגונים, שתהיה לנו אוזן קשבת.

סם קדוש: ואחרי המסקנות של המנכ"ל ושל הארגונים, יישמו ויחזרו לוועדה.

סם קדוש: זו ההצעה שלי.

סם קדוש: תודה רבה.

סם קדוש: ועוד פעם, ברכות.

יואל רזבוזוב: תודה רבה סם.

יואל רזבוזוב: זה נרשם.

דמיטרי אפרצב: אפשר תגובה ממש קצרה?

יואל רזבוזוב: אין בעיה.

דמיטרי אפרצב: קודם כל, חס וחלילה, אני לא רוצה – לאחרונה, אחרי כל מיני אמירות אני כבר מתחיל להיזהר.

דמיטרי אפרצב: תראו, אין שום בעיה להקים כל פורום אפשרי.

דמיטרי אפרצב: זו באמת לא בעיה מבחינה טכנית או מבחינה אידיאולוגית, או מה שלא תרצו.

דמיטרי אפרצב: הדרך הפשוטה יותר היא לא הקמת פורומים גדולים, אלא הידברות ישירה.

דמיטרי אפרצב: מכל האנשים שאני רואה כאן אני לא מכיר פה בן-אדם אחד – אלא אם כן אני באמת טועה – שרצה להגיע לפגישה עם השרה או איתי, או עם כל גורם מקצועי במשרד, ולא התמזל מזלו תוך יום וחצי לקבל תשובה מתי הפגישה.

קריאה: אני יכולה להעיד על כך.

דמיטרי אפרצב: יש כאן אנשים שאנחנו פוגשים באופן קבוע.

דמיטרי אפרצב: אנחנו גם לא מסתתרים, והפגישות לפעמים קשות מאוד.

דמיטרי אפרצב: נכון שנותנים לנו ביקורת.

דמיטרי אפרצב: הפגישות הם לא הבעיה.

דמיטרי אפרצב: הבעיה המרכזית – ואגב, אדוני היושב-ראש, זה לא מתוזמן, בדיוק אתמול בין רצף של נושאים, העלינו דווקא את הנושא שאתה כרגע מדבר עליו לגבי רופאים של האיחוד האירופאי, שאנחנו לעיתים קרובות נוסעים לשם על מנת לקבל טיפול אצלם.

דמיטרי אפרצב: אבל כשהם עושים עלייה לכאן זה פשוט בלתי אפשרי לקבל מהם שירות כזה בארץ.

דמיטרי אפרצב: דברים הזויים.

דמיטרי אפרצב: אני יודע שאתה הולך לדבר - - -

יואל רזבוזוב: דיברנו על זה.

יואל רזבוזוב: אנחנו הולכים לקיים דיון על זה.

יואל רזבוזוב: אנחנו מזמינים את שרת הבריאות, יעל גרמן.

יואל רזבוזוב: אז כך שיהיה דיון על זה.

דמיטרי אפרצב: אדוני היושב-ראש, מה שאני רק מבקש – וזה אמתי, זה לא סיפורים ולא שום דבר – כשהשרה אמרה שהדלת של משרד הקליטה פתוחה, היא באמת פתוחה.

דמיטרי אפרצב: תנצלו את זה.

דמיטרי אפרצב: אפשר להקים פורומים, בוודאי ובוודאי ועדת העלייה והקליטה תפקח על הדברים.

דמיטרי אפרצב: אבל אם אתם רוצים להגיע כרגע לכל מיני סוגיות מאוד מעשיות, להתעדכן, הדלת פתוחה הטלפון.

דמיטרי אפרצב: נסו ותראו שזה עובד.

דמיטרי אפרצב: אין פה אף בן-אדם שיכול להגיד ניסיתי להגיע – הטלפון שלי מפורסם, הטלפון של השרה.

דמיטרי אפרצב: מחסום בתחום הזה פשוט לא קיים.

יחיאל חיליק בר: כבוד היושב-ראש, אני רק רוצה לומר הערה.

יחיאל חיליק בר: אני גם עבדתי במשרדים ממשלתיים, ואני יודע כמה קשה הלו"ז וכמה פניות יש.

יחיאל חיליק בר: יכול להיות שאתם צריכים לבדוק אצלכם את המנגנון של עד שזה מגיע אליך ואל השרה.

יחיאל חיליק בר: אני, גם כחבר מועצת העיר ירושלים וגם כחבר כנסת – במקרה פשוט כי אמרת, אחרת לא הייתי – פניתי לגבי מקרה מאוד קשה בקהילה האתיופית, של בן-אדם שזרקו אותו מהבית, ואני לא יודע כמה שנים הוא ברחוב.

יחיאל חיליק בר: חבר כנסת, ולא קיבלתי אפילו מענה.

יחיאל חיליק בר: אז יכול להיות שיש מסננת מאוד גדולה וקשה של לפני שזה מגיע אליך.

יחיאל חיליק בר: ותרשה לי לא להרים טלפון לשרה כל פעם שיש לי בעיה.

יחיאל חיליק בר: אני מעביר בפקס ללשכה.

יחיאל חיליק בר: יכול להיות שיש בעיה שאתה לא מודע אליה.

דמיטרי אפרצב: אדוני, אין צורך.

דמיטרי אפרצב: אני חס וחלילה לא מקטין משמעויות של אף אחד.

דמיטרי אפרצב: יש נוהל בלשכה של המנכ"ל – שזה הדרג הביצועי – שתוך 24 שעות – תוך 24 שעות – מתקבל מענה לכל פנייה שיש.

דמיטרי אפרצב: היה לי מקרה אחד שזה התארך, ונאלצתי להחליף צוות.

דמיטרי אפרצב: זה דבר עקרוני.

דמיטרי אפרצב: זה לא עניין של נראות או של למצוא חן בעיניך.

דמיטרי אפרצב: אני לא קיבלתי ממך פנייה, אבל אם אתה תנסה אתה תקבל תשובות.

דמיטרי אפרצב: לא תמיד התשובה היא חיובית, אבל תמיד יש תשובה.

דמיטרי אפרצב: אין מצב שאין תשובה.

דמיטרי אפרצב: זה פשוט לא קיים.

דמיטרי אפרצב: אצלי בלשכה – זה בהנחיית השרה – אין דבר כזה.

דמיטרי אפרצב: זה נחשב כמעט פיגוע אם יש פנייה של ציבור שמגיע ללשכה ואין תשובה.

דמיטרי אפרצב: לפעמים מגיעות פניות לא פשוטות.

דמיטרי אפרצב: תשובות יש.

דמיטרי אפרצב: זה פשוט קיים כתרבות ארגונית.

דמיטרי אפרצב: תנסה את זה.

יואל רזבוזוב: תודה.

יואל רזבוזוב: אתמול, כשביקרתי במשרד הקליטה אמרו לי שאחת הגאוות של משרד הקליטה היא המענה על הפניות.

יואל רזבוזוב: אם יש מקרים שלא נענו, אנחנו נשמח לשמוע עליהם.

יואל רזבוזוב: עכשיו הייתי רוצה לתת לאריק מייקלסון לומר כמה מילים, סמנכ"ל "נפש בנפש".

אריק מייקלסון: תודה רבה.

אריק מייקלסון: ליושב-ראש, מזל טוב, בהצלחה.

יואל רזבוזוב: תודה רבה.

אריק מייקלסון: כשאנשים התלוננו שאין שיניים לוועדה, אני לא חושב שהם ציפו שיגיע לכאן אלוף ג'ודוקה.

אריק מייקלסון: זה כנראה מסר שאנחנו צריכים להיזהר בלשוננו.

אריק מייקלסון: אנחנו צריכים לראות גם את שאר נציגי הציבור כאן.

אריק מייקלסון: בתור הנהלת "נפש בנפש", אנחנו שמחים, גאים ומברכים את חבר הכנסת דב ליפמן.

אריק מייקלסון: אנחנו שנים עובדים בשיתוף פעולה מלא עם משרד הקליטה – אני אנצל את ההזדמנות גם להודות למנכ"ל – והסוכנות היהודית כמובן.

אריק מייקלסון: המסר המרכזי ליום הזה, המעמד החגיגי משהו הזה, הוא שצריך להמשיך ביחד עם הוועדה להדק ולעבוד יחד.

אריק מייקלסון: הבעיות הן ברורות, הסיפור של התקציב, השרה התייחסה פה לעניין התקציב.

אריק מייקלסון: אנחנו צריכים לקחת צעד אחורה מהמגמה של טיפול בבעיות נקודתיות במקרה הטוב, ולהסתכל על המקרה הכולל, לראות את הסך, ולראות מה הפגיעה שנעשית כאן בעולים.

אריק מייקלסון: כמה עבודה נעשית בתחום של עידוד עלייה, וכמה תמיכה יש בתחום של עידוד עלייה.

אריק מייקלסון: שוב, יש לנו המון על מה לדבר ולעבוד, אבל המסר המרכזי שצריך לצאת מפה הוא הבקשה להמשיך לעבוד יחד כל הגורמים, ובברכת הוועדה ועם הסיוע של הוועדה פשוט להעלות את זה יותר לסדר היום.

אריק מייקלסון: תודה רבה, ושוב, ברכות.

יואל רזבוזוב: תודה רבה.

יואל רזבוזוב: בין הארגונים, מדי פעם אני רוצה להשחיל כמה עולים חדשים, או עולים חדשים לשעבר, גם לשמוע קצת אותם.

יואל רזבוזוב: יושב מולי – אני רואה את חברי, דימה בולט, שהוא היה חייל בודד, קצין בגולני.

יואל רזבוזוב: בוא ספר על עצמך.

יואל רזבוזוב: כמה מילים.

יואל רזבוזוב: תשמעו מה הבחור עשה למען המדינה.

דמיטרי בולט: שלום לכולם, שמי דימה בולט.

דמיטרי בולט: עליתי לפני 14 שנה.

דמיטרי בולט: אחרי שנה התגייסתי לצבא.

דמיטרי בולט: שירתי בחטיבת גולני.

דמיטרי בולט: השתחררתי בדרגת סרן.

דמיטרי בולט: התחלתי את הלימודים – תואר ראשון, תואר שני.

דמיטרי בולט: היום אני איש חינוך, מורה בבית הספר למנהיגות "חברותא".

דמיטרי בולט: לפני שלוש שנים הקמנו שתי עמותות.

דמיטרי בולט: אחת מתעסקת בהתיישבות באזורי הפריפריה, שנקראת "הישג ציוני", בהתנדבות מלאה.

דמיטרי בולט: עמותה נוספת – יחד איתי נמצא מנכ"ל העמותה, דניאל אהרון – הקמנו עמותה שנקראת "אח גדול".

דמיטרי בולט: יכול להיות שלחלק מכם השם הזה מוכר.

דמיטרי בולט: הרעיון מאוד פשוט – חייל בודד שהשתחרר מהצבא לוקח ביד חייל חדש שרק מתגייס, ומוביל אותו.

דמיטרי בולט: אנחנו יודעים שהיום – לפחות כאיש חינוך אני יודע – שכדי לתת יחס צריך עבודה פרטנית אחד מול השני.

דמיטרי בולט: ואני אומר לכם שיש אלפי חיילים בודדים בצבא.

דמיטרי בולט: מספיק שיש כמה אלפים טובים שהשתחררו, ומספיק שכל חייל בודד שהשתחרר והיום הוא איש משפחה או סטודנט, ויש לו מוטיבציה, רוצה לתרום, הוא לוקח חייל בודד שרק מתגייס ומוביל אותו.

דמיטרי בולט: תאמינו לי, הסיפור הוא לא רק להביא את האנשים לארץ, אלא גם אחרי זה לשמור אותם.

דמיטרי בולט: כי יש לא מעט סיפורים שהחבר'ה משתחררים, לא מוצאים את עצמם, ופשוט עוזבים.

דמיטרי בולט: זו נקודה מאוד חשובה.

דמיטרי בולט: נקודה נוספת היא שיש לא מעט עמותות קטנות כמו העמותה שלנו.

דמיטרי בולט: שלוש שנים, התקציב הוא 7,000 שקלים בשנה.

דמיטרי בולט: לפני שנתיים, 7,000 שקלים.

דמיטרי בולט: מאות מתנדבים, חיילים בודדים לשעבר, הם עושים את זה בהתנדבות מלאה, גם אנחנו.

דמיטרי בולט: שלוש שנים – כל אחד עם העבודה, המשפחה, עושה את זה בהתנדבות מלאה.

דמיטרי בולט: ויש הרבה ארגונים קטנים שעושים עבודה מדהימה.

דמיטרי בולט: אני אומר לכם שעבודה בשטח, בפועל – אני ודניאל מקבלים עשרות טלפונים ביום מאותם חיילים בודדים שצריכים את העזרה.

דמיטרי בולט: פשוט אוזן קשבת.

דמיטרי בולט: אתה לא צריך יותר מזה.

דמיטרי בולט: תאמינו לי, שיחה ב-22:00 או 23:00 בלילה לבוא לטקס.

דמיטרי בולט: הסיפור של העמותה הוא מאוד פשוט.

דמיטרי בולט: בתור חייל בודד בטירונות קיבלתי מצטיין חטיבת גולני.

דמיטרי בולט: מח"ט גולני אמר אני רוצה לתת לך כומתה.

דמיטרי בולט: עמדתי בטקס עם החברים שלי.

דמיטרי בולט: ראיתי מימין ומשמאל שההורים של החברים באו עם שלטים, פוסטרים – "יעקב מצטיין", שמעון – ולא היה אף אחד שבא לבקר אותי.

דמיטרי בולט: זה לא שאנחנו צריכים את זה, אבל מדי פעם "צ'פחה" על הכתף, ולהגיד כל הכבוד צריך.

דמיטרי בולט: ומזה בא הרעיון שאין דבר כזה שחייל בודד שמגיע, שאין מישהו שיבוא לראות אותו, או ללחוץ לו יד ולהגיד לו תודה על מה שאתה עושה.

דמיטרי בולט: בשטח יש הרבה עבודה.

דמיטרי בולט: תזמינו אותנו, את הארגונים הקטנים, העמותות.

דמיטרי בולט: יש לנו הרבה ניסיון, הרבה ידע.

דמיטרי בולט: נשמח מאוד לעזור.

קריאה: תשאיר כתובת וטלפון.

יואל רזבוזוב: תודה דימה.

יואל רזבוזוב: יישר כוח.

יואל רזבוזוב: אנחנו נזמין אתכם - - -

דמיטרי בולט: ואני רוצה לברך אותך.

דמיטרי בולט: כאיש שאני מכיר, אני מעריך אותך מאוד.

יואל רזבוזוב: תודה.

יואל רזבוזוב: חשוב מאוד מה שאתם עושים.

יואל רזבוזוב: יש את דימה.

דמיטרי אפרצב: רק בקשה, אם אפשר, אני מאוד אשמח אם תישאר אחרי הוועדה, אני רוצה לקחת פרטים כי אנחנו בשלבים סופיים של תכנון רפורמה שתצא כבר בקיץ בתחום של חיילים בודדים וחיילים בכלל.

דמיטרי אפרצב: משרד הקליטה הולך לעשות שם תפנית טוטאלית בכל הנושא.

דמיטרי אפרצב: אנחנו נשמח מאוד להיפגש ולדבר אתך.

יואל רזבוזוב: אז אתם רואים, כבר משהו זז כאן בוועדה.

יואל רזבוזוב: רק התחלנו.

יואל רזבוזוב: אני רוצה לתת לאסתר בלום לומר כמה מילים, מנהלת פרויקטים, מועצת ארגוני העולים.

יואל רזבוזוב: בבקשה אסתר.

אסתר בלום: תודה רבה.

אסתר בלום: ברכות לך ולכל חברי הוועדה.

אסתר בלום: הצלחה בעבודה.

אסתר בלום: באמת, מחמם את הלב לראות כמה כל אחד מכם מעורב בנושא ורוצה לתרום.

אסתר בלום: קודם כל, להזכיר, מועצת ארגוני העולים הוא ארגון גג של 23 ארגונים.

אסתר בלום: רוב הארגונים מייצגים קהילות מרוב רחבי העולם.

אסתר בלום: נמצאת אתנו היום איבון, שמייצגת את העולים מיוון לדוגמה.

אסתר בלום: הרבה פעמים אנחנו לא חושבים לא על העולים מיוון, לא על העולים מטורקיה, מכל הארצות הקטנות.

אסתר בלום: אין מספיק עולים, ואין בכלל דיון מסביב לנושאים האלה.

אסתר בלום: ואנחנו לא חושבים עד כמה הקליטה שלהם היא עוד יותר קשה.

אסתר בלום: והם עוזבים הרבה פעמים בגלל מצוקות בקהילות האם שלהם.

אסתר בלום: הם מגיעים לכאן, ומלבד ארגוני העולים שמדברים את השפה שלהם, אין מי שיקלוט אותם ואין מי שיסייע להם.

אסתר בלום: אני רוצה שנשים זרקור על אותם ארגונים קטנים, וכמו שנאמר קודם, לארגון קטן ולעמותה קטנה קשה מאוד – מאוד-מאוד קשה – להתמודד ולגייס כספים.

אסתר בלום: יש צורך – עם כל העזרה של משרד הקליטה ושיתוף הפעולה שיש בין העזרה לבין מועצת ארגוני העולים בנושא של התמיכות – להגדיל תקציב שניתן לארגוני עולים בפעילות שלהם.

אסתר בלום: אנחנו לא יכולים להמשיך לעבוד בצורה הזאת.

אסתר בלום: אם לפני עשר שנים התקציב היה עשר מיליון, כיום התקציב הוא שני מיליון וחצי.

אסתר בלום: בנוסף לכך, ב-2012 ארגוני העולים עדיין לא קיבלו את הכסף בעדו עשו את הפעילות שלהם.

אסתר בלום: כמה שורות – אני מאוד מודה לך שאתה נותן לנו הזדמנות להביע להציף את הבעיות.

אסתר בלום: לימוד השפה העברית – יצא סקר של הלמ"ס, בטח אולי שמעתם על זה, אם לא, אז ב-News Letter שלנו.

אסתר בלום: הסקר של הלמ"ס אומר שכ-30% מהעולים נמנעים מלפנות לרשויות כדי לקבל שירות.

אסתר בלום: אז ברור שהעולים האלה מגיעים לארגון העולים.

אסתר בלום: מה שאנחנו צריכים לעשות, מחשבה שנייה, שוב פעם על לימוד השפה העברית.

אסתר בלום: מה קורה?

אסתר בלום: למה אנשים לא לומדים עברית, למה הרמה שלהם נמוכה.

אסתר בלום: פער בין תרבותי – אנחנו לא מדברים מספיק על העלייה מהמערב.

אסתר בלום: הוזכרה פה צרפת, אבל כלל העלייה מהמערב מתמודדת עם אותן בעיות של עליות, שאנחנו בדרך כלל שומעים עליהן.

אסתר בלום: אם זה נוער בסיכון, נשירה מבתי הספר, סמים.

אסתר בלום: כל הבעיות האלה הן אותן בעיות.

אסתר בלום: כולנו בני אדם.

אסתר בלום: אנחנו צריכים להתמודד עם אותם דברים.

אסתר בלום: אז אני מאוד מבקשת גם להשים על זה דגש, לבדוק את הצרכים ואת הבעיות.

אסתר בלום: אתה מגיע מנתניה, וזו הזדמנות לברך את ראש העיר שמינתה לפני פחות משנה נציגה מהקהילה, מצרפת רק כדי לטפל בנערים העולים מצרפת נגד סמים בנתניה.

אסתר בלום: יש תופעה שגוברת בכל רחבי הארץ, גם לגבי הצרפתים וגם לגבי כל המדינות האחרות, ארצות-הברית.

אסתר בלום: אנחנו צריכים לטפל בזה כי זה מאוד קשה לעולים לסייע בנושא הזה.

אסתר בלום: הכרת דיפלומות – סם הזכיר את העניין של השולחן העגול עם מנכ"ל משרד הבריאות, שאנחנו מאוד מודים לו ומוקירים אותו על השעה שהוא נותן, ושהוא משקיע אתנו.

אסתר בלום: שם אנחנו מציפים שם את הבעיות.

אסתר בלום: הוא באמת נכנס לעומקי הנושאים.

אסתר בלום: הכרת הדיפלומות היא לא רק למקצועות הבריאות, היא לעוד מקצועות רבים.

אסתר בלום: ואנחנו מאוד מבקשים שיהיו גם בנושא הזה דיונים עם משרד החינוך ועם הנציגים המתאימים.

אסתר בלום: ולגבי הדלת הפתוחה, אכן משרד הקליטה – קודם כל, קיים שיתוף פעולה.

אסתר בלום: אני יכולה להגיד שארגוני העולים, בראש ובראשונה, מהווים לחצן מצוקה.

אסתר בלום: זה קצת חבל לי, כי אנחנו לא צריכים להיות ככה.

אסתר בלום: אנחנו רוצים להיות שותפים ברמה אחרת.

אסתר בלום: מה שסם הציע זה שאותן הסוגיות שאנחנו מתמודדים איתן, שאנחנו נציף לך, אדוני המנכ"ל, פעם בשלושה חודשים גם כן.

אסתר בלום: אנחנו יכולים לקבוע.

אסתר בלום: בוא ננסה.

אסתר בלום: אתה אומר שזה פתוח, בוא ננסה.

אסתר בלום: סמנכ"ל משרד הרווחה הציע אותו דבר.

אסתר בלום: הוא הזמין את ארגוני העולים – לא רק דוברי רוסית ומהקהילה האתיופית – והבין שישנה בעיה של רווחה בקרב העולים מכלל העולם.

אסתר בלום: הוא הזמין את ארגוני העולים, וביקש לשמוע ולהציף שם בעיות.

אסתר בלום: אנחנו נוגעים באנשים.

אסתר בלום: אנשים מתקשרים אלינו ביום ובלילה.

אסתר בלום: אנחנו יודעים בדיוק מה הבעיות שלהם, מה הקשיים ואיפה הרגישות.

אסתר בלום: בוא נשלב את הכוחות שלנו, ונמצא ביחד.

אסתר בלום: אנחנו יכולים לאגם את המשאבים – זה בטוח – ולהיות חזק יותר.

אסתר בלום: אז בהצלחה לוועדה, ובהצלחה לשרה החדשה.

אסתר בלום: אנחנו שמחים מאוד שהמנכ"ל גם ממשיך בתפקיד שלו, זה גם חדש.

אסתר בלום: תודה רבה לכם.

יואל רזבוזוב: תודה רבה אסתר.

יואל רזבוזוב: אנחנו נבחן את הנתונים.

יואל רזבוזוב: עכשיו עוד פעם אני רוצה לעבור לעולים החדשים.

יואל רזבוזוב: ישנו את דן פומרנץ מארצות-הברית.

יואל רזבוזוב: דן כאן?

יואל רזבוזוב: היה כאן לפחות.

יואל רזבוזוב: אז אירנה אלשנסקאיה.

יואל רזבוזוב: בואי נשמע אותך, כמה מילים.

אירנה אלשנסקאיה: אני עליתי לפני פחות משלוש שנים לארץ.

אירנה אלשנסקאיה: עכשיו אני לומדת ב"בצלאל", סטודנטית בשנה ג'.

אירנה אלשנסקאיה: רציתי להתחיל בזה שאני מאוד אוהבת את מדינת ישראל.

אירנה אלשנסקאיה: אני רוצה להשקיע בה, ולהיות יעילה כמה שאני יכולה.

אירנה אלשנסקאיה: אבל הבעיה שעולה לי בראש היא בעיה שכבר עלתה כמה פעמים, זה עניין של גזענות.

אירנה אלשנסקאיה: אני צריכה להגיד – בכל הכנות ומכל הלב – שפה אני שמעתי שאני רוסייה פי אלף פעמים מאשר מה שאני שמעתי שאני יהודייה ברוסיה.

יואל רזבוזוב: כולנו עברנו את זה.

אירנה אלשנסקאיה: והשאלה שלדעתי אנחנו חייבים לשאול את עצמנו - - -

נסים זאב: ואת מבינה שזו אמירה לגנאי או לשבח?

נסים זאב: למשל, לאשתי אמרו שהיא דומה לרוסייה.

נסים זאב: אני אף פעם לא ראיתי בזה מילת גנאי.

יואל רזבוזוב: היא רואה את זה כגזענות.

יואל רזבוזוב: כל אחד רואה את זה אחרת.

יואל רזבוזוב: כל אחד מרגיש גם לפי - - -

אירנה אלשנסקאיה: אני יכולה בבקשה לסיים?

יואל רזבוזוב: תמשיכי.

אירנה אלשנסקאיה: הייתי באוטובוס מהספרייה בגבעת רם הביתה.

אירנה אלשנסקאיה: בנות בנות 14 או 15 מאחורי הגב שלי דיברו על זה שהן שונאות את כל הרוסים.

אירנה אלשנסקאיה: השאלה שלדעתי אנחנו צריכים לשאול את עצמנו היא לא רק מה לעשות עם זה, אלא גם למה זה קורה.

אירנה אלשנסקאיה: ביום העצמאות, כל היהודים סוף-סוף ביחד חוגגים את החג של יום העצמאות.

אירנה אלשנסקאיה: אנחנו נכנסים לרכבת הקלה בירושלים.

אירנה אלשנסקאיה: מה אנחנו שומעים?

אירנה אלשנסקאיה: – אני מצטערת מאוד על הקללה, אבל זה ציטוט – אנשים בקול רם צועקים בלי בושה את המשפט: "יהודי נשמה, ערבי בן-זונה".

אירנה אלשנסקאיה: אז לדעתי ברגע שזה מקובל במדינה, וזה מקובל על האנשים, גזענות לפי גזע אחר – ערבים – אי-אפשר יהיה לפתור את הבעיה הפנימית בעם היהודי.

יואל רזבוזוב: תודה רבה אירנה.

יואל רזבוזוב: קודם כל, העברית שלך מצוינת.

יואל רזבוזוב: הצליחי.

יואל רזבוזוב: אני חושב שאת נכס למדינת ישראל.

יואל רזבוזוב: לגבי מקרה הגזענות, אנחנו נפעל לחסל את המקרים האלה, כי זה לא מקובל עלינו.

יואל רזבוזוב: אני חושב שלא כאן בוועדה ולא בכנסת ישראל – אגב, רציתי לברך את חבר הוועדה, חבר הכנסת נסים זאב שהצטרף אלינו.

יואל רזבוזוב: ברוך הבא.

נסים זאב: הייתי בוועדת ביקורת המדינה.

יואל רזבוזוב: יש הרבה חברי כנסת שנמצאים בוועדות אחרות, אז הם מדלגים.

יואל רזבוזוב: אבל נסים זאב הוא חבר ועדה.

יואל רזבוזוב: עכשיו הייתי רוצה לתת לאברהם נגוסה לומר כמה מילים, מנהל ארגון "מכנף דרום לציון".

יואל רזבוזוב: בוא שב, יש לך מקום נוח.

30095: אני מנהל "מכנף דרום לציון", וגם סגן יושב-ראש של נציגי הארגונים של יוצאי אתיופיה.

30095: אני מברך את חברי הכנסת וגם את היושב-ראש.

30095: זה מאוד חשוב שאחד מאתנו, עולה חדש – אני מתכוון ותיק – הוא יושב-ראש הוועדה.

30095: זה מאוד חשוב.

30095: זה מודל לחיקוי.

30095: לוועדה הזו מחכים הרבה אתגרים.

30095: אני הרבה שנים פועל בוועדות פה בכנסת, ואני יודע שאתגרים וההתנגשות – ואתם, חברי הכנסת, חברי הוועדה, אתם באמצע בין הארגונים החברתיים או הארגונים העולים לממסד.

30095: אני מתכוון למשרדי הממשלה.

30095: לכן חשוב מאוד שפעילותכם תהיה בשטח.

30095: להגיע לשטח, לראות את המצב, ולא להסתפק בדרך כלל במריחות של משרדי הממשלה.

30095: חשוב להדגיש את הדבר הזה.

30095: יש בעיות היום.

30095: אחד הגופים החשובים והמשפיעים בשילוב העולים החדשים בהשכלה הגבוהה הוא מנהל הסטודנטים.

30095: מנהל הסטודנטים בסכנה.

30095: מנהל הסטודנטים – למיטב ידיעתי, אין כרגע תקציב לממן לשנה הבאה.

30095: אלא אם כן אתם תפעלו חזק לפני אישור התקציב.

30095: זה חשוב מאוד.

30095: אני הייתי עולה חדש.

30095: אני קיבלתי את הסיוע ממנהל הסטודנטים.

30095: אני התחלתי את תהליך הקליטה שלי, השתלבתי בהשכלה הגבוהה.

30095: בעזרת מנהל הסטודנטים הגעתי עד תואר שלישי.

30095: תראו כמה חשוב הארגון הזה.

30095: ולכן זה בוער לנו.

30095: אני מקווה שכבר בשבוע הבא הפגישה הראשונה של הוועדה תהיה על מנהל הסטודנטים.

30095: העולים החדשים תקועים במרכז הקליטה בגלל בעיות דיור, בגלל משכנתאות – זה חשוב מאוד.

30095: לבדוק, לפעול, פיצוי – חוקים שעברו בכנסת בעניין שילוב אקדמאים בתעסוקה.

30095: זה חשוב לנו, ואני מאוד מברך על הדרך החדשה.

30095: תודה רבה.

יואל רזבוזוב: תודה רבה.

יואל רזבוזוב: נושא מנהל הסטודנטים עלה גם אתמול בשיחה בינינו.

יואל רזבוזוב: לקחתי את זה על עצמי לדבר עם שר האוצר, ואנחנו נבחן את הפתרון לסוגיה הזאת.

יואל רזבוזוב: אני מבין את זה.

נסים זאב: אם אפשר הזדמנות לומר מילות ברכה.

יואל רזבוזוב: בכיף.

יואל רזבוזוב: בבקשה נסים.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, קודם כל, אני שמח שאדוני ממלא מקום כיושב-ראש של הוועדה הנכבדה הזו.

נסים זאב: זו ועדה שאפשר למנף אותה, להביא את זעקת העולים.

נסים זאב: לממשלת ישראל יש הרבה מה לפעול בתחומים השונים.

נסים זאב: אנחנו מדברים פה על סטודנטים, אנחנו מדברים פה על עולים שתקועים במשך שנים רבות במבצרים שלהם.

נסים זאב: אני עוד זוכר בשנת 90' כאשר עולי אתיופיה באו – אני הייתי סגן ראש עיריית ירושלים – הייתי מלווה את הקהילה הזאת בכל כמעט.

נסים זאב: טדי קולק נתן לי בזמנו את כל הגיבוי, אם זה בהצבת קרוואן לבית כנסת, ואם זה להכניס ספר תורה למקום.

נסים זאב: אני אומר גם כשאבותיי – אני לא מתבייש לומר את זה – הגיעו לארץ, אני רוצה לומר לכם, היו אמירות גזעניות כפי ששמענו פה: הנה הגיעו העבדים לארץ.

נסים זאב: אלו המילים.

נסים זאב: תשאלו גם היום, במושבים מסוימים, זו הייתה התחושה.

נסים זאב: ואני אומר לכם, צריכים להתגבר על האמירות.

נסים זאב: צריך להוקיע אותם בוודאי.

נסים זאב: אנחנו צריכים לעשות את הכול כדי לחבק את העולים, ושירגישו שהם לא רק רצויים במדינת ישראל, הם בעצם בונים את מדינת ישראל.

נסים זאב: אנחנו לא מפסיקים לבנות את המדינה הזאת.

נסים זאב: היא בשלבים של התפתחות, של בנייה ושל עשייה.

נסים זאב: אני רוצה לאחל לך, אדוני היושב-ראש – אני הייתי גם כן בקהילות בארצות-הברית.

נסים זאב: אני כיהנתי כרב בקהילות, ואני יודע מה המאבק שלנו וכמה צריך להיאבק.

נסים זאב: אני אומר שהסוכנות היהודית היום לא עושה את עבודתה.

נסים זאב: צריכים לזכור שתחום העלייה – צריך לפעול דווקא מאותן מדינות כמו באירופה וארצות-הברית, להביא את אותם אנשים שאולי כרגע מרגישים שלווים ובטוחים, איש תחת גפנו ותחת תאנתו.

נסים זאב: להביא ולהגביר את העלייה פה, בארץ ישראל, ולחזק את היהדות כאן.

נסים זאב: תודה לך אדוני.

נסים זאב: בהצלחה רבה.

יואל רזבוזוב: תודה רבה, חבר הכנסת נסים זאב.

יואל רזבוזוב: הייתי רוצה לשאול שאלה קצרה את ילנה קרול, שיושבת כאן, שהייתה שליחה קונסולרית באוקראינה, בדנייפרופטרובסק, השאלה דווקא לעניין התפוצות, מה הנכונות של היהודים באוקראינה לעלות לארץ?

יואל רזבוזוב: עד כמה הזהות עם ישראל והיהדות?

יואל רזבוזוב: עד כמה הם מחוברים שם?

יואל רזבוזוב: בכמה מילים.

ילנה קרול: שלום לכולם.

ילנה קרול: קודם כל, יואל, ברכות לך.

ילנה קרול: שמענו הרבה, ואני מאוד שמחה שיש מישהו שהוא עולה שיטפל בנושא הזה, כיוון שדברים שרואים משם לא רואים מכאן, או להיפך.

ילנה קרול: לשאלתך, אני הייתי שליחה באוקראינה ארבע שנים.

ילנה קרול: הנושא שטיפלנו בו – קודם כל, עידוד עלייה ולהעלות עולים לארץ.

ילנה קרול: ולכן הנושא שהוזכר פה על-ידי מנכ"ל משרד הקליטה – שאנחנו מכירים משם, בוא נגיד כך – היה שיתוף פעולה בין הסוכנות לבין ארגון "נתיב" להעלות אנשים לארץ.

ילנה קרול: כל הנושא הזה של זהות יהודית והשינוי – שוב, בטח היו שם שיקולים משלהם, אבל אנחנו רואים שאנשים לא עולים.

ילנה קרול: אתה מדבר על נכונות לעלות.

ילנה קרול: היום, גם אוקראינה וגם רוסיה, כל ארצות ברית-המועצות לשעבר, הן ארצות די דמוקרטיות, ליברליות, מבחינת זה שהבן-אדם יכול לבחור אם הוא רוצה לעלות או לא.

ילנה קרול: אני אגיד כך, מי שטוב לו והוא מסודר, ימשיך לשבת שם עד שיהיה לו רע.

ילנה קרול: ציונות כמו שהייתה פעם – כמו שאני עליתי ב-88', והיינו בסירוב מ-76' – אתה כבר רואה שהם כבר בודדים.

ילנה קרול: אני לא רוצה לכלול שאין.

ילנה קרול: יש.

ילנה קרול: יש בודדים.

ילנה קרול: ויושב פה חברי, יבגני, שהוא שנה בארץ, והוא כבר היה בגולני.

ילנה קרול: הוא פשוט רצה לעלות בכל כוחו, כמה שהוא יכול.

ילנה קרול: עדיין, אנשים לא מכירים.

ילנה קרול: גם המשימה שלי הייתה להסביר על הארץ, מה יש כאן.

ילנה קרול: אנשים יהודים – יהודים כשרים, הלכתיים – לא יודעים מה יש במדינת ישראל.

ילנה קרול: אני ישבתי בארוחת ערב אצל רב, וישבו שם אנשים דתיים, מארצות-הברית, אלה שעלו משם, והוא שאל אותי מה אתם מדברים על מדינת ישראל?

ילנה קרול: כמה חתני פרס נובל יש לכם?

ילנה קרול: אין לכם אף אחד.

קריאה: מה?

ילנה קרול: כן.

יואל רזבוזוב: אנחנו יכולים להתגאות.

ילנה קרול: כן, בחור יושב – אני יושבת ואומרת סליחה, רק השנה הגברת קיבלת בכימיה.

ילנה קרול: הם לא יודעים.

ילנה קרול: לכן המשימה שלנו היא כן לעבוד בתפוצות.

ילנה קרול: זהות יהודית – יש שם הרבה ארגוני חב"ד שנותנים את הזהות היהודית.

ילנה קרול: הם לומדים, מי שרוצה יודע, מי שלא רוצה לא יודע.

ילנה קרול: אבל לעודד עלייה בנושא הזה של לתת להם להבין, לתת להם להכיר, להסביר להם.

ילנה קרול: יש הרבה סמינרים ארגוניים שעושים.

ילנה קרול: זה מה שיש לי להגיד.

יואל רזבוזוב: תודה ילנה על הסקירה.

יואל רזבוזוב: אנחנו נפעיל מחשבה בנושא.

יואל רזבוזוב: הייתי רוצה לתת לדני ווזנר לומר כמה מילים, מנהל קשרי ממשלה – הפדרציות היהודית בצפון אמריקה.

דני ווזנר: שלום.

דני ווזנר: תודה רבה.

דני ווזנר: מצטרף לברכות של כולם.

דני ווזנר: אני מייצג את הפדרציות, הארגון היהודי הכי גדול בארצות-הברית.

דני ווזנר: שמחנו לארח אתכם בשבוע שעבר עם בקי כספי, וגם ביחד עם הסוכנות.

דני ווזנר: אני רוצה להעלות דבר אחד, בכנסת הקודמת, בוועדה הזאת היו גם כן הרבה מאוד נושאים שקשורים ליהדות התפוצות, לא בדיוק קשור לעלייה.

דני ווזנר: וזה היה מאוד חשוב.

דני ווזנר: הייתה כמובן תת-ועדה עם עינת וילף, חברת כנסת דאז.

דני ווזנר: מבחינתנו זה היה מאוד חשוב.

דני ווזנר: עלו הרבה מאוד נושאים, מברית מילה בגרמניה, שהיו בעיות, אנטישמיות בצרפת ועשרות נושאים אחרים.

דני ווזנר: זה היה מאוד חשוב לנו.

דני ווזנר: זה נתן, נראה לנו, ליהדות התפוצות איזושהי במה בכנסת ישראל להעלות נושאים.

דני ווזנר: אני יודע שזה היה מאוד חשוב ליהדות התפוצות.

דני ווזנר: ואני אשמח מאוד אם המסורת הזאת תמשיך באיזושהי דרך גם בכנסת הנוכחית.

דני ווזנר: ושוב, ברכות לכולם.

יואל רזבוזוב: כמו שהצגתי לפני כן, נושא התפוצות מאוד חשוב, עניין אותי מאוד.

יואל רזבוזוב: ואני עוד פעם חוזר, חזרתי מארצות-הברית, וראיתי עד כמה הנושא הזה חשוב.

יואל רזבוזוב: אנחנו נעשה כאן המון דיונים.

יואל רזבוזוב: לגבי תתי-הוועדות, אנחנו רק התחלנו, תנו לנו להתחיל לעבוד ואז לראות מה קורה עם זה.

יואל רזבוזוב: הייתי רוצה לתת לוונדה אקלה לומר כמה מילים, מנכ"ל הארגונים של קהילת יוצאי אתיופיה.

יואל רזבוזוב: אני מצטער אם אני טועה קצת בשמות.

וונדה אקלה: שמי וונדה אקלה, מנכ"ל נציגות הארגונים של קהילת יוצאי אתיופיה.

וונדה אקלה: אני עולה ותיק.

וונדה אקלה: כדי לא לבלבל אתכם, אני עליתי מאתיופיה.

וונדה אקלה: אני מברך, כמו שבירכו חברי קודם, הדוברים הקודמים.

וונדה אקלה: אני אתמקד בשתי נקודות.

וונדה אקלה: אחת, טוב לבוא לפה וגם להעלות את הנקודות ואת הבעיות מעל במה זאת.

וונדה אקלה: והדבר הנוסף, יותר טוב, הוא כשאנחנו יורדים למטה, לשטח.

וונדה אקלה: בשטח יש ארגונים של יוצאי אתיופיה שפועלים, וגם מתמחים – זה לא רק פועלים, הם מתמחים בנושאים.

וונדה אקלה: זה יש כאלה שמטפלים בנושא של עלייה, יש כאלה שמטפלים בנושא חינוך.

וונדה אקלה: יש כאלה שמטפלים בנושא של סיוע משפטי, לובי, תעסוקה.

וונדה אקלה: ובכל תחום ותחום.

וונדה אקלה: אני חושב שאם אנחנו נפגוש אותם, נשמע אותם, הבעיות יעלו.

וונדה אקלה: זה לא רק להעלות את הקושי – קודם נאמר להחליף את הבעיה בקושי – אם הקושי יעלה, יש להם גם פתרונות לקושי.

וונדה אקלה: הם יכולים להציע את העניין הזה.

וונדה אקלה: ולכן אני מזמין את כולם, בואו נרד לשטח ונעבוד ביחד.

וונדה אקלה: יש לכם שותפים מלאים.

וונדה אקלה: נכון שזה עולים ותיקים, שגם יודעים את הבעיות, ושאנחנו עלינו, וגם אנחנו יכולים לתרום כי התרומה שלנו עד עכשיו מוכיחה – הייתה לנו איזושהי קליטה נכונה, בכיוון הנכון.

וונדה אקלה: ואני חושב שאם אנחנו נעבוד בשיתוף פעולה, אולי אנחנו נשיג את המטרה.

וונדה אקלה: תודה רבה.

יואל רזבוזוב: תודה רבה לך.

יואל רזבוזוב: הייתי רוצה לתת לחברי אליאס מנתניה לומר כמה מילים.

יואל רזבוזוב: הוא עובד המון בשטח.

יואל רזבוזוב: יש לו כמה מילים להגיד.

יואל רזבוזוב: אליאס, בבקשה.

אליאס מהרי: קודם כל, ברכות יואל.

יואל רזבוזוב: תודה.

אליאס מהרי: אני מכיר את יואל כמה שנים.

אליאס מהרי: אולי להעלות איזו נקודה מאוד חשובה.

אליאס מהרי: אתם כולכם מדברים על התפוצות וכמה טוב להנגיש ולעזור ליהודי התפוצות.

אליאס מהרי: אבל אני טוען שהיהודים דווקא בארץ – אני מדבר על עולים ובני עולים – נמצאים במשברי זהות קשים מאוד.

אליאס מהרי: ולשם אולי אני כאיש קהילה, כאיש חינוך, מכוון.

אליאס מהרי: והרבה מאוד תקציבים שמיועדים להיטיב עם אותם נערים – אני לא מדבר רק על קהילת יוצאי אתיופיה.

אליאס מהרי: אני מדבר על כלל האוכלוסייה.

אליאס מהרי: אני חושב ששם הדגש, כי בלי לטפל בנערים ובילדים האלה, אני מניח שהחברה בעוד מספר שנים תהיה חברה קלוקלת יותר מאשר חברה בריאה.

אליאס מהרי: ובהצלחה.

יואל רזבוזוב: תודה רבה אליאס, העלית נקודה חשובה זה גם כן שווה דיון.

יואל רזבוזוב: עכשיו הייתי רוצה לעבור לעולה חדש, דן פומרנץ, הוא כבר חזר, הבנתי.

יואל רזבוזוב: דן, אתה רוצה להגיד כמה מילים?

דן פומרנץ: כן.

דן פומרנץ: אני מצטער שפספסתי.

יואל רזבוזוב: אין בעיה.

יואל רזבוזוב: אנחנו נותנים לך עוד הזדמנות.

יואל רזבוזוב: אנחנו תמיד נותנים הזדמנויות.

דן פומרנץ: שמי דניאל פומרנץ.

דן פומרנץ: אני עולה יחסית חדש, 15 חודשים, מארצות-הברית.

דן פומרנץ: באתי לפה והקמתי את חברת "פלייבוי" בישראל.

דן פומרנץ: הרבה אנשים יודעים מה זה השם "פלייבוי" והמותג "פלייבוי", אבל בעצם לא יודעים מה זה "פלייבוי".

דן פומרנץ: הרבה אנשים אף פעם לא קראו גיליון "פלייבוי".

יואל רזבוזוב: הוא כבר עולה מפורסם.

יואל רזבוזוב: הוא כבר היה בחדשות, ערוץ-22.

יואל רזבוזוב: הוא כבר הספיק לעשות כאן.

דן פומרנץ: מצטער שלא הבאתי מספיק לכולם.

דן פומרנץ: אבל חשוב לדעת, לגבי ההפתעה, שיש ב"פלייבוי" – למרות הצחוק – הרבה עומק.

דן פומרנץ: היה לנו ראיון - - -

יואל רזבוזוב: דן, בוא פחות נשווק את המוצר.

יואל רזבוזוב: דווקא הייתי רוצה לשמוע איך נקלטת.

דן פומרנץ: איך נקלטתי.

דן פומרנץ: הכיוון שלי זה רק להגיד שאני מרגיש שזה כבוד להרגיש שאני חלק מהתרבות פה.

דן פומרנץ: באמת.

דן פומרנץ: אני הכרתי הרבה חברים טובים.

דן פומרנץ: התנדבתי קצת בצבא – אני מבוגר לגיוס, אבל התנדבתי.

דן פומרנץ: התנדבתי גם בקייטנת ילדים.

דן פומרנץ: ממש ניסיתי להשתלב בחיים פה, ואז התחלתי עם העסק הזה, ולמדתי משהו על איך זה לעשות עסק בישראל, שזה קצת שונה מארצות-הברית.

דן פומרנץ: בסך הכול אני הכרתי הרבה אנשים, למדתי הרבה.

דן פומרנץ: אני מרגיש עכשיו ממש חלק מהחיים, חלק מהארץ וחלק מהתרבות, וזה בשבילי מאוד משמעותי.

יואל רזבוזוב: דן, תודה רבה לך.

יואל רזבוזוב: אני רואה שנקלטת יפה.

יואל רזבוזוב: בהצלחה שיהיה לך.

יואל רזבוזוב: אנחנו נעבור לעודד פויר, מנהל היחידה לעידוד עלייה, ההסתדרות הציונית העולמית.

עודד פויר: כנראה שהתואר שלי פחות יעורר גלים.

עודד פויר: בוקר טוב לכולם, ברכות ליושב-ראש.

עודד פויר: שמי עודד פויר ואני מנהל את היחידה לעידוד עלייה בהסתדרות הציונית העולמית.

עודד פויר: ההסתדרות הציונית העולמית, כגוף הציוני הראשון שהוקם על-ידי הרצל – שחגגנו לו יום הולדת ביום ראשון האחרון – באופן טבעי שמה את העלייה בראש סדר העדיפויות.

עודד פויר: כיוון שאם יש בסיס לציונות – הסיבה שכולנו כאן, הסיבה שאני נולדתי כאן היא שלפני כך וכך שנים כל הסבים והסבתות שלי החליטו – למרות שהכיוון היה הפוך, לברוח לכיוון אחר, הם החליטו לברוח לכיוון ארץ ישראל.

עודד פויר: אולי לא לברוח, אלא לבנות את חייהם בארץ ישראל.

עודד פויר: בגלל זה רובנו כאן.

עודד פויר: רק בשנה האחרונה ציינו, אני חושב, כפול 10 יהודים ממה שהתחלנו.

עודד פויר: אז אנחנו במצב טוב מבחינת העלייה והקליטה, אבל אנחנו בהתחלה.

עודד פויר: אנחנו הקמנו את היחידה לעידוד עלייה, וקראנו לה "הביתה".

עודד פויר: זה המותג.

עודד פויר: שוב, אני לא מתחרה פה עם מותגים אחרים, אבל "הביתה", יש לה מסר מאוד ברור – אני מתחבר למה שזיוה אמרה קודם – יש בית אחד וברור לכל היהודים.

עודד פויר: נכון שאפשר להגיד שרובם עדיין לא גרים בבית הזה, אבל הם יודעים שהבית כאן.

עודד פויר: וכך אנחנו רוצים שהוא יהיה, וכך אנחנו רוצים שהם יבינו שזה כאן.

דמיטרי אפרצב: הרוב דווקא בבית כבר.

דמיטרי אפרצב: אבל יש עוד הרבה מה לעשות.

עודד פויר: מצוין.

עודד פויר: אנחנו מדברים על עידוד עלייה.

עודד פויר: עבודה עצומה בכל נושא הקליטה, ויש הרבה מאוד עבודה.

עודד פויר: אנחנו מדברים על עידוד עלייה, כשאנחנו החלטנו להתמקד בשתי דרכים לעידוד עלייה.

עודד פויר: דבר ראשון הוא להחזיר את העלייה למרכז השיח היהודי בתפוצות.

עודד פויר: אנחנו יודעים שיש שיח מאוד רחב ביהדות התפוצות.

עודד פויר: יש הרבה מאוד נושאים.

עודד פויר: אבל גם בקהילות מאוד ציוניות ואוהבות ישראל מדברים על הכול, אבל פתאום כשמגיעים למילה עלייה, זה איפשהו נעצר.

עודד פויר: הייתי שליח שלוש שנים בארצות-הברית, עבדתי בקמפוסים.

עודד פויר: קראנו לזה The A Word.

עודד פויר: משתדלים להתרחק מזה.

עודד פויר: זו מילה שמעוררת אי-נעימויות.

עודד פויר: אפילו למדתי גם מחברי בהתאחדויות העולים של צרפת – גם בצרפת, שהיא קהילה מסורתית ואוהבת ישראל, עדיין עלייה לא בכל מקום.

עודד פויר: כנ"ל גם במקומות אחרים שאנחנו עובדים בהם.

עודד פויר: להחזיר אותה למרכז, אפשר לדבר על הכול, אז אפשר וצריך לדבר גם על עלייה.

עודד פויר: אנחנו מנסים לעשות את זה בצורה יותר מעודכנת.

עודד פויר: השיח הוא חדש, הוא מעודכן, הוא רלוונטי.

עודד פויר: לא עוד ישראלים שצורחים על יהודי התפוצות אין לכם מה לעשות פה, בואו תעלו כי אתם צריכים, אלא בצורה יותר מתוחכמת, למשל האדרת סיפורי ההצלחה של העולים.

עודד פויר: להביא לקהילה כדובר עולה שבא מאותה קהילה ומספר על החיים שלו כאן – לא משנה מה הוא עושה היום, אבל זה שהוא סיפור הצלחה, זה מעורר הזהות.

עודד פויר: הוא מודל לחיקוי.

עודד פויר: זו דרך מעולה.

עודד פויר: אנחנו שומעים על זה תגובות מצוינות.

עודד פויר: אנחנו החזרנו למסורת למשל את שבת "לך-לך".

עודד פויר: פעם היה בכל הארגונים והמוסדות הלאומיים שבת "לך-לך" לציון שיח העלייה.

עודד פויר: שלחנו עשרות שליחים לרחבי העולם.

עודד פויר: וכל שליח קם ואמר תדעו לכם שברגע שאני מדבר אתכם עכשיו, יש בעוד עשרות קהילות בדיוק כמוכם, אנשים שמדברים עכשיו על עלייה לארץ ישראל.

עודד פויר: וזה עשה משהו.

עודד פויר: אנחנו מתכוונים השנה לעשות את זה יותר, ועוד הרבה מאוד דברים אחרים.

עודד פויר: זה בכיוון השיח.

עודד פויר: הדבר השני והמתבקש הוא לא להשאיר את זה ברמת השיח, אלא לעזור וליצור מנגנונים שיאפשרו את העלייה בצורה יותר נוחה.

עודד פויר: דגש מאוד רציני על נושא התעסוקה, מכיוון שבלי זה, זה לא יעבוד.

עודד פויר: בעבר חשבנו על מקום המגורים, אבל היום אנחנו מבינים שאיפה שתהיה עבודה, שם יגורו.

עודד פויר: מעבר לזה, ישראל התפתחה בכל נושא התחבורה ולכן בשביל מישהו מחו"ל לנסוע שעה לעבודה, זה לא אתגר שהוא לא מכיר.

עודד פויר: אז נושא התעסוקה הוא מאוד חשוב.

עודד פויר: לחבר את זה לנושא הקהילה.

עודד פויר: ועוד מיזמים ציוניים שמתחברים לזה, כמו למשל הפריפריה, הנגב והגליל וכולי.

עודד פויר: אני לא אאריך, אני רק רוצה להגיד משהו שהוא מאוד ברור לכולם, ששווה להגיד אותו שוב.

עודד פויר: מכיוון שאין מחלוקת אמתית שצריך להעלות כמה שיותר יהודים למולדתם, הדרך היחידה להצליח בזה הוא שיתוף פעולה אמתי של כל הגורמים, המוסדות הלאומיים, משרדי הממשלה, חברי הכנסת, ארגוני העולים, כולם ביחד.

עודד פויר: לעשות כל אחד בתחומו.

עודד פויר: לכל אחד יש את הנישה ששם הוא יכול להצטיין, וששם כל אחד ייתן את התוספת שלו.

עודד פויר: ואנחנו בהחלט מאמינים שאפשר לראות תוצאות.

עודד פויר: וכשיהיו פה כמה שיותר עולים, כך תהיה לנו עבודה לדון בנושא הקליטה.

עודד פויר: אז בהצלחה ליושב-ראש, ובהצלחה לכולנו.

יואל רזבוזוב: תודה רבה עודד.

יואל רזבוזוב: לפני דימה, במילה קצרה, אני חושב שיש לנו הרבה סיפורי הצלחה של עולים.

יואל רזבוזוב: אני חושב שהם צריכים ללכת ולספר את הסיפור שלהם בתפוצות ולנסות להביא.

יואל רזבוזוב: אני דיברתי על זה מזמן.

יואל רזבוזוב: אני חושב שמקרה ההצלחה האחרון שלנו הוא המתעמל אלכס שטילוב שנקלט כאן וזכה באליפות אירופה.

יואל רזבוזוב: הוא גם נתמך על-ידי משרד הקליטה.

יואל רזבוזוב: אני חושב שהסיפורים האלה – אם זה מאומנות, מספורט, מתרבות, או לא משנה מאיזה מקום – סיפורי הצלחה של עולים כן ייתנו השראה ליהודים בתפוצות לעלות לארץ.

יואל רזבוזוב: אני מסכים אתך.

יואל רזבוזוב: כן, דימה.

דמיטרי אפרצב: רק הערה קטנה, חס וחלילה, לא ניגוח ולא כלום, כי ההסתדרות הציונית לא מסתתרת מאחורי מילים.

דמיטרי אפרצב: אני לא משווה לשום דבר.

דמיטרי אפרצב: ההסתדרות הציונית עוסקת בציונות, ציונות זה עלייה, הדברים כאן מאוד ברורים.

דמיטרי אפרצב: הנקודה המרכזית היא, וזה חייב לעלות באיזשהו שלב, אולי בוועדה – לא אולי, בטוח – או בשיח אחר גם.

דמיטרי אפרצב: יש פתגם רוסי עתיק שאומר אצל שבע מטפלות הילד נשאר בלי עין.

דמיטרי אפרצב: וזה המצב כרגע, שסביב נושא אחד יש טיפול של כל מיני גורמים.

דמיטרי אפרצב: כל אחד חשוב, כל אחד משמעותי וגדול.

דמיטרי אפרצב: אני חושב שזה עידן שממשלת ישראל מסוגלת ויכולה – יש לה את כל היכולות ואת כל הניסיון על מנת להוביל את המהלך של עידוד עלייה באופן נחרץ, באופן ברור, מתוקצב, חכם, מסודר.

דמיטרי אפרצב: לאור הניסיון העצום שנצבר, ועל מנת לא לייצר את האופניים מחדש, צריך שכל הפעילויות האלה ייעשו תחת קורת גג ממשלתית אחת, כאשר לזרועות הביצועיות כמו המוסדות הלאומיים, וכמובן ארגוני העולים ולתנועות המגשימות, ולכל אלה שפרוסים בכל העולם, תהיה אפשרות לפעול כל אחד בדרכו, כל אחד בשיטתו.

דמיטרי אפרצב: אבל שכל הנושא הזה יהיה מתוזמן וברור, וכך אנחנו נייצר את מרבית ההצלחות, ולא נייצר סוג של שיח בכמה קולות מול אותן האוכלוסיות.

דמיטרי אפרצב: זו נקודה מאוד מרכזית, ואני לא אומר את זה כביקורת, חס וחלילה.

דמיטרי אפרצב: יש שיח מאוד מקצועי וטוב עם ההסתדרות הציונית וגם עם ארגונים אחרים.

דמיטרי אפרצב: אבל מאוד חשוב שהנושא הזה לא יתפזר, אלא יתרכז.

דמיטרי אפרצב: זה לא בגלל שמשרד הקליטה מעוניין להגדיל את כוחו או לנפח את גודלו.

דמיטרי אפרצב: זו ממש לא הנקודה.

דמיטרי אפרצב: אין בממשלת ישראל גוף, למעט המשרד לקליטת עלייה, שנושא באחריות ובכלים הנדרשים לצורך העניין הזה.

דמיטרי אפרצב: והדיבור המעורפל לגבי כל מיני משרדי ממשלה וכל מיני גופים הוא זה שלא תורם למהלך, אלא מחליש אותו.

דמיטרי אפרצב: נכון שהאחריות של ממשלת ישראל, על כל משרדיה, לקלוט את העלייה, לא רק משרד הקליטה, אבל בואו לא נשכח שבעשר השנים הראשונות – אני מקווה שנצליח להגדיל את התקופה – יש משרד ממשלתי אחד שאם הוא רוצה או לא רוצה, הוא אחראי על זה באופן טוטאלי.

דמיטרי אפרצב: יש רק כתובת אחת והיא המשרד לקליטת עלייה.

דמיטרי אפרצב: כל ניסיון לייצר תהליכים מקבילים מבלבלים את העולים.

דמיטרי אפרצב: בסופו של דבר נופלים על משרד הקליטה לצורך תיקון רצונות מצוינים של כל אחד ואחד.

דמיטרי אפרצב: חשוב מאוד שהנושא הזה יתרכז ויהיה יד ביד ביחד, כי זה מה שישפיע בסופו של דבר גם על ההצלחות של השיווק, כזה או אחר.

יואל רזבוזוב: תודה דימה.

יואל רזבוזוב: לאחרונה הבנתי שיש כאן איזושהי סוגיה בעייתי.

יואל רזבוזוב: אנחנו נבחן את הנושא, נקיים על זה דיון.

יואל רזבוזוב: נשמע את כל הצדדים ונקבל החלטות.

יואל רזבוזוב: אנחנו מתקרבים לסוף כי ישנה עוד מעט מליאה.

יואל רזבוזוב: יש לנו את מיכאל בן-סעדון, מנכ"ל עמותת "גבהים".

יואל רזבוזוב: אחרי שאתה מדבר, יש פה כמה עולים חדשים שאני רוצה שגם יגידו כמה מילים.

יואל רזבוזוב: חבר הכנסת שמעון סולומון רוצה לומר כמה מילים לסיכום.

יואל רזבוזוב: פחות או יותר זה הלו"ז.

יואל רזבוזוב: מיכאל.

מיכאל בן סעדון: קודם כל, ברכות יואל, מעולה לעולה.

יואל רזבוזוב: תודה.

מיכאל בן סעדון: כמה מילים על עמותת "גבהים" – אנחנו הקמנו את עמותת "גבהים" עם השר יאיר שמיר, שהיה יושב-הראש עד לא מזמן – זאב בילסקי החליף אותו – כדי להשקיע בעולים אקדמאיים.

מיכאל בן סעדון: אנחנו זיהינו שבעשור האחרון עולים לארץ עולים מדהימים, מאוד מוכשרים, עם תארים מתקדמים מכל העולם, רוח ציונית, כמו איבון, ואחרים שדיברו, והם הזדמנות למדינת ישראל.

מיכאל בן סעדון: ואנחנו כאן כדי לעשות הכול כדי שהם יישארו בארץ.

מיכאל בן סעדון: יש הרבה שבאים, ארזו מזוודות וחוזרים, כי הם לא מוצאים עבודה ברמה שלהם, כי אין להם קהילה.

מיכאל בן סעדון: ואנחנו כאן ב"גבהים" כדי לתת להם כלים, תמיכה וקהילה כדי שהם יעבדו בתחום שלהם.

מיכאל בן סעדון: וזה מה שאנחנו יודעים לעשות.

מיכאל בן סעדון: אם בשוק הכללי 50% מהעולם מוצאים עבודה מתאימה תוך שנה, אנחנו יודעים להגיע ל-90%, עם שיטות מאוד חדשניות.

מיכאל בן סעדון: אנחנו גם משקיעים הרבה בעולים יזמים.

מיכאל בן סעדון: אתמול היינו מאוד גאים שאלן ז'ופה, שהיה ראש ממשלת צרפת, הוא בא לבקר את "גבהים", כי הוא ראה בזה מודל של חדשנות.

מיכאל בן סעדון: הוא שלח איגרת לנשיא, ועכשיו רוצים לעשות את זה בצרפת.

מיכאל בן סעדון: אני מקווה שאנחנו נהיה גאווה למדינה.

מיכאל בן סעדון: אז אם לא נצליח עם העולים האלו, עידוד עלייה לא יקרה.

מיכאל בן סעדון: אני מאמין שעידוד העלייה הכי מוצלח הוא סיפור ההצלחה של העולים שכבר בארץ.

מיכאל בן סעדון: אנחנו כמובן משתפים פעולה עם כל הגורמים, עכשיו עם משרד הקליטה.

מיכאל בן סעדון: אנחנו רוצים ליצור את brain gain.

מיכאל בן סעדון: שמעתם את ברק אובמה מדבר הרבה על איך להביא מהנדסים, יזמים לישראל.

מיכאל בן סעדון: זה קורה היום בישראל.

מיכאל בן סעדון: אם הם יקלטו טוב והם באים לתרום, אני מאמין שמצרפת, במקום לנסוע לקנדה ולאנגליה – וזה המצב היום – כולם יעלו לארץ.

מיכאל בן סעדון: אנחנו חייבים לעבוד ביחד כי אני מאמין שהעתיד של העלייה זו עלייה מאוד משכילה, וצריך לזה כלים חדשים.

מיכאל בן סעדון: מילה אחרונה לגבי הוועדה, אני חושב ששני נושאים מרכזיים הם תקציבים.

מיכאל בן סעדון: אני חושב שמשרד הקליטה לא מקבל מספיק תקציבים, והעמותות בוודאי.

מיכאל בן סעדון: שתיים, הבירוקרטיה – מתחבר מאוד למה שאמרו סם ואסתר בעדינות יותר – אני חושב שצריך פשוט לעשות מהפכה בבירוקרטיה.

מיכאל בן סעדון: תנסו להתקשר למשרד הבריאות ולקבל מידע על הכרת תארים כשאתם רופאים.

מיכאל בן סעדון: אז לומר לרופאים בואו מצרפת.

מיכאל בן סעדון: אנחנו צריכים רופאים, ולא לעשות כלום מבחינה בירוקרטית.

מיכאל בן סעדון: אני לא רוצה לתת שמות – אני אתן שם.

מיכאל בן סעדון: יש שם איש שמסרבל הכול, אמיר שנון – הנה, כולם מכירים אותו.

מיכאל בן סעדון: שערורייה אחת גדולה.

מיכאל בן סעדון: וצריך לטפל בזה כי העולים הם במרכז, לא הבירוקרטיה.

יואל רזבוזוב: יטופל.

יואל רזבוזוב: בהחלט יטופל.

יואל רזבוזוב: שמעתי, ואנחנו נסדר את זה בהחלט.

מיכאל בן סעדון: זה מתחבר למה שחבר הכנסת אמר, זה התוצאות.

מיכאל בן סעדון: אני הייתי בוועדות - -

יואל רזבוזוב: שרת הבריאות תוזמן לכאן.

מיכאל בן סעדון: - - אני בטוח שנעשה, כי יש אלוף בג'ודו.

מיכאל בן סעדון: נעשה.

מיכאל בן סעדון: תודה.

יואל רזבוזוב: תודה.

יואל רזבוזוב: ד"ר מלה תבורי מ"נתיב".

מלה תבורי: אני מצטרפת לברכות ליושב-ראש הוועדה.

מלה תבורי: נעמי בן-עמי, ראש "נתיב" נמצאת כרגע באוקראינה בחגיגות ביאליק ופעילויות אחרות, יחד עם סגן שר החוץ.

מלה תבורי: אנחנו ארגון ממלכתי, שבמשך השנים בדק והביא מיליון עולים מברית המועצות-לשעבר בתקופות שונות.

מלה תבורי: וזה חיזק ושינה את פני המדינה.

מלה תבורי: האתגר הוא היום הוא לעודד צעירים במדינות שהמצב הוא לא פשוט, והאופציות רבות, ושעון החול של ההתבוללות הולך ואוזל.

מלה תבורי: ככל שנצליח ביחד להביא צעירים לארץ לתוכניות שונות, לראות את פאר המדינה, את החינוך, את ההישגים, וגם את הכיף, השגשוג הכלכלי, הם יחזרו, יחליטו לעלות להביא את המשפחות, את החברים.

מלה תבורי: זה האתגר.

מלה תבורי: העלייה מאוד משמעותית במדינות שלא נהיות יותר פשוטות.

מלה תבורי: ולכן יחד עם הוועדה ועם משרד הקליטה – אנחנו הזרוע שעובדת בחו"ל – נשמח לשתף פעולה במשימה המאוד חשובה.

מלה תבורי: שוב, ברכות.

יואל רזבוזוב: תודה לך.

יואל רזבוזוב: גיא סוסמן, עולה.

יואל רזבוזוב: בוא תגיד כמה מילים.

גיא סוסמן: קודם כל, אני מתנצל על העברית שלי.

גיא סוסמן: העברית שלי היא לא כמו של בן, רינה, דב וכולם.

גיא סוסמן: אז אני מבקש עוד כמה דקות כדי אני אוכל להבהיר את עצמי.

יואל רזבוזוב: אנחנו מבינים אותך מצוין.

גיא סוסמן: בוא נראה.

גיא סוסמן: אני פה כדי לייצג את דוברי האנגלית.

גיא סוסמן: אם פה ושם אני טועה ולא יודע מילה בעברית, אז אני מבקש ממישהו לעזור לי.

גיא סוסמן: עשיתי הרבה מחקר על זה, ארבע שנים כבר.

גיא סוסמן: עבדתי עם הסוכנות היהודית, יש לי הרבה ספרים על זה.

גיא סוסמן: בשבועיים האחרונים עשיתי כל מיני Focus groups, הרבה מנהיגי עולים חדשים בתל-אביב, לגבי זה בדיוק.

גיא סוסמן: כבר ארבע שנים אני עובד על זה.

גיא סוסמן: עבדתי במשרד הממשלה גם, וגם כשהייתי שם ישבתי עם "נפש בנפש", עם הסוכנות, כל מיני ארגונים, ועשיתי הרבה מחקר על זה.

גיא סוסמן: אתם חייבים עכשיו לשמוע קצת מהשטח.

גיא סוסמן: מה שגיליתי מכל הפגישות, מכל הספרים ומכל המפגשים – אלי - - - מהסוכנות היהודית ו"נפש בנפש" וכולם – זה שכל אחד רוצה את השם שלו על הצלחת הקליטה, אפשר להגיד את זה?

יואל רזבוזוב: אמרת נכון.

גיא סוסמן: משרד הקליטה, הסוכנות היהודית, "נפש בנפש" – כולם.

גיא סוסמן: וכשישבתי עם ה- Focus groupsהאלה, עם כל מנהיגי העולים החדשים בתל-אביב, גילינו כל מיני דברים.

גיא סוסמן: אני אגיד לך בדיוק מה שהם אמרו.

גיא סוסמן: לא מכירים את השירות שנותן משרד הקליטה, יש סוכנות יהודית, "נפש בנפש", וכולי.

גיא סוסמן: לא יודעים מה מגיע לנו.

גיא סוסמן: לא יודעים מי נותן מה.

גיא סוסמן: כשנכנסים לכל סניף של משרד הקליטה – אני נכנסתי בירושלים ואמרתי איפה אני?

גיא סוסמן: אני מחכה בתור שעתיים וחצי, אף אחד פה לא מדבר אנגלית.

גיא סוסמן: אמרתי אני לא מבין מה קורה פה.

גיא סוסמן: גם ראינו ב- Focus groupsהאלה שאין קשר – אנחנו רואים את זה מהשטח, רק מהשטח, כנראה שיש קשר באמת, אבל אין קשר – בין משרד הקליטה לבין כל הארגונים – "גבהים", "נפש בנפש", הסוכנות היהודית, העמותה שלך, לא משנה.

גיא סוסמן: אנחנו רואים שאין קשר.

גיא סוסמן: אז זאת הסיבה שאנחנו לא יודעים מי נותן מה ומאיפה זה, איזה בניין.

גיא סוסמן: אין מקום מגובש לכל השירות.

גיא סוסמן: אני חושב שזה מאוד פשוט.

גיא סוסמן: אני חושב שזה באחריות משרד הקליטה לגבש את כל השירות שנותנים לעולים למקום אחד.

גיא סוסמן: זה מאוד פשוט.

גיא סוסמן: כל יום – באמת כל יום – אני מקבל טלפון ממישהו – משהו קרה עם החוזה שלי עם בעל הבית.

גיא סוסמן: מה אני עושה?

גיא סוסמן: אני לא יכול לקרוא את העברית בחוזה.

גיא סוסמן: אני צריך רואה חשבון, אני רוצה להקים איזשהו עסק קטן.

גיא סוסמן: אני לא יודע איך לעשות את זה, הוא אומר זה, הוא אומר זה, והוא אומר זה.

גיא סוסמן: אני לא יודע לאן לפנות.

גיא סוסמן: כל מיני בעיות כאלה.

גיא סוסמן: אם אחרי שנה, שנתיים – שזה מצטבר מכה אחרי מכה אחרי מכה, אתה הולך.

גיא סוסמן: 50% מהעולים מתל-אביב חוזרים הביתה אחרי שנתיים-שלוש.

גיא סוסמן: וזה המחקר שלי.

גיא סוסמן: 50%, בתל-אביב.

גיא סוסמן: למה?

גיא סוסמן: מכה אחרי מכה אחרי מכה.

יואל רזבוזוב: גיא, קודם כל, אני שמח שבאת.

יואל רזבוזוב: נתת את מה שמרגישים בשטח.

יואל רזבוזוב: אני חושב שזה חשוב.

יואל רזבוזוב: אנחנו נזמין גם את ה-Focus groups, לשמוע אותם.

יואל רזבוזוב: לגבי משרד הקליטה – לפחות ממה שאני התרשמתי אתמול, ראיתי את האתר – אתר שנותן מענה בחמש שפות באמת, לכל דבר.

יואל רזבוזוב: אבל אם עדיין יש איזשהם דברים שאתם רואים, איזשהם חיבורים שלא מתחברים לכם, אנחנו נשמח – אנחנו נבוא להקשיב לכם, ונשמח לחבר אתכם.

יואל רזבוזוב: ואני אומר את זה בכל הרצינות.

יואל רזבוזוב: אנחנו נשמח לחבר אתכם.

יואל רזבוזוב: יש פה את דימה אפרצב, מנכ"ל משרד הקליטה, הוא ישתתף אתנו, ונעזור לכם שיהיה לכם יותר קל.

גיא סוסמן: מילה אחרונה, רציתי להגיד גם בהצלחה וגם תודה רבה על השפות והכול.

גיא סוסמן: התקדמתם מאוד, חשוב להגיד את זה.

גיא סוסמן: נתחיל עם השלילי ונסיים עם החיובי, צריך גם לסיים.

גיא סוסמן: אבל יש הרבה דברים קטנים - - -

יואל רזבוזוב: תודה גיא.

יואל רזבוזוב: אנחנו נזמן אתכם.

יואל רזבוזוב: בוא נעבור ליוליה זלקינד.

יוליה זלקינד: שלום לכולם, שמי יוליה.

יוליה זלקינד: אני עליתי ארצה לפני תשע שנים, בתוכנית נעל"ה.

יוליה זלקינד: אחרי כן הייתי חיילת בודדה.

יוליה זלקינד: היום אני סטודנטית, ומתנדבת ויועצת במרכז לחיילים בודדים על-שם מייקל לוין.

יוליה זלקינד: זו עמותה קטנה שהקימו אותה המשפחה המארחת של מייקל בארץ וחברים שלו.

יוליה זלקינד: היום יש לנו יותר מ-200 מתנדבים.

יוליה זלקינד: אנחנו פעילים בתל-אביב, ירושלים, חיפה ובאר-שבע.

יוליה זלקינד: אחרי שעברתי את כל התהליך הזה בעצמי, אני יכולה להגיד שחייל בודד כן נשאר בודד.

יוליה זלקינד: כל העולים הצעירים שעולים – לא משנה באיזו תכנית עלייה – הם כן נשארים בודדים לאורך הרבה שנים עד שהם חוזרים חזרה או שלא מקיימים כאן משפחה.

יוליה זלקינד: היום אנחנו צריכים יותר לתמוך בארגונים קטנים כאלה, כמו ששמענו "האח הגדול", "גבהים", וכל מיני, שעוזרים ותומכים בעולים שהם יימצאו מענה לשאלות שלהם.

יוליה זלקינד: שיעזרו לחיילים בודדים ויקשיבו לבעיות שלהם.

יוליה זלקינד: אני חושבת שזה אחד הנושאים החשובים.

יוליה זלקינד: דבר שני זה הזכויות של העולים, שאמורות להישמר, לדעתי לפחות.

יוליה זלקינד: לא רק מנהל הסטודנטים, שמקפיאים את התשלום לשנתיים, אלא גם הנחה למשלמי ארנונה עולים חדשים – מבזבזים אותם בזמן השירות הצבאי, אפשר להגיד ככה.

יוליה זלקינד: כי חייל סדיר היום פטור מארנונה במדינת ישראל.

יוליה זלקינד: אז לדעתי אין בכלל הנחה בארנונה.

יוליה זלקינד: אמורים לקבל סטודנטים ולא רק סטודנטים עולים חדשים, אלא כל העם, כי הנחה מקבל רק מי שיש לו שכר מתחת ל-2,400.

יוליה זלקינד: ואני לא יודעת מי יכול היום גם להשכיר דירה וגם לקיים את עצמו ב-2,400 שקלים.

יוליה זלקינד: השכר של חייל בודד בסדיר להיום, כולל הכסף שהוא מקבל ממשרד הקליטה ומשרד הבינוי, הוא 2,400 שקלים.

יוליה זלקינד: ולחייל קרבי יש תוספת של 350 שקלים.

יוליה זלקינד: זה לא משנה שיש לנו אפשרות לגור בקיבוצים, שלא לכל אחד מתאים, או לחכות חצי שנה לדירה מהצבא ולגור עם אנשים שאתה לא מכיר.

יוליה זלקינד: אבל חייל לא יכול לקיים את עצמו מ-2,400 שקלים.

יוליה זלקינד: ובגלל זה ארגונים כמו שלנו כן קיימים.

יוליה זלקינד: גם כשהייתי חיילת בודדה וגם עכשיו מתקשרים אלי מאות חיילים שאומרים אין לי מה לאכול בשבת, ואין לי כסף לקנות לעצמי נעליים.

יוליה זלקינד: אני כבר שבוע שלם אוכל חבילה של וופלים.

יוליה זלקינד: אני חושבת שזו כן בעיה.

יוליה זלקינד: ברגע שעולים נתקלים בבעיות מסוג זה, אחרי זה הם חוזרים חזרה ולא רוצים להישאר בארץ כי לפחות שם יהיה להם בית ויהיה להם מה לאכול.

יוליה זלקינד: ודבר אחרון זו הארכת זמן למבחנים.

יוליה זלקינד: למשל אני עליתי בתוכנית "נעלה", אז אצלי זה קצת אחרת, כי אני כן למדתי יותר עברית מעולים חדשים אחרים, כי למדתי גם בבית הספר.

יוליה זלקינד: אבל העולים הרגילים, הזכויות שלהם הן חמש שנים מתחילת העלייה.

יוליה זלקינד: אם אתה עושה שלוש שנים צבא ואחרי כן מתחיל לימודים.

יוליה זלקינד: מה זה אומר?

יוליה זלקינד: לוקח עוד שנה עד שהם עושים פסיכומטרי.

יוליה זלקינד: אז עולה חדש מקבל הארכה למבחנים רק בשנה א', כשהעברית שלו עדיין נמצאת ברמה של מבחן ג'.

יוליה זלקינד: ואני חושבת שזה אחד הדברים שצריך לטפל בהם.

יואל רזבוזוב: יוליה, תודה רבה לך.

יוליה זלקינד: תודה רבה לך.

יואל רזבוזוב: מכיוון שהזמן שלנו תם, אני רוצה להגיד שאני שמח שהגעתם לכאן.

יואל רזבוזוב: דווקא עכשיו, בסוף, שמענו את העולים החדשים.

יואל רזבוזוב: אני לפחות מתלהב מזה שהם עלו בעצמם ויש להם את הקשיים שלהם, והם עדיין מנסים גם לעזור לאחרים.

יואל רזבוזוב: אני חושב שזה ראוי להערכה.

יואל רזבוזוב: אלו חבר'ה איכותיים שתורמים הרבה למדינה.

יואל רזבוזוב: חבר הכנסת שמעון סלומון, במילה אחת, סיכום.

שמעון סולומון: רק כמה משפטים.

שמעון סולומון: קודם כל, בהצלחה לוועדת הקליטה והעלייה.

שמעון סולומון: עדיף ורצוי שנשתמש במושגים נכונים.

שמעון סולומון: לפערים תרבותיים יש לזה השלכות מאוד לא טובות למי ש - - - אותו נכון.

שמעון סולומון: לכן רצוי שנשתמש בשוני תרבותי.

שמעון סולומון: דבר נוסף, ההרמוניה עם משרד הקליטה, אני חושב שהכול צריך להיות משחק מכובד מאוד, אבל אני מניח שיהיו לנו הרבה סוגיות שנצטרך לדון בהן.

שמעון סולומון: מנהל הסטודנטים, זה מה שביקשתי כבר לפני כמה שבועות לדיון.

שמעון סולומון: אני גם ביקשתי מהוועדה שתדון בכך.

שמעון סולומון: זו גם הסיבה שביקשתי מהשרה פגישה, ולשמחתי היום או מחר תתקיים הפגישה, כי מנהל הסטודנטים הוא לכלל העולים ולא רק ליוצאי אתיופיה.

שמעון סולומון: המוקדים שהשרה דיברה עליהם, מדובר כאילו זה היום, זה 12 שנים שנמשך העוול.

שמעון סולומון: אני חושב שאלו סוגיות שאנחנו נדבר עליהם.

שמעון סולומון: ולקלקל את האווירה, חיילים יוצאי אתיופיה, כמעט 50% מהם מבקרים בכלא - - -

דמיטרי אפרצב: אני מסתייג מהמילה עוול, המילה הזאת ממש לא נכונה.

דמיטרי אפרצב: אני מסתייג מהמילה עוול לגבי מוקדים לקליטת עלייה.

שמעון סולומון: אני לוקח את המילה עוול.

שמעון סולומון: אני אשב אתך.

דמיטרי אפרצב: בשמחה רבה.

שמעון סולומון: אני אראה לך על מה אני מדבר כדי שתבין.

יואל רזבוזוב: יצופו כאן הרבה בעיות, ובאמת, הפירושים של המילים - - -

שמעון סולומון: הדבר הנוסף, במערכת החינוך יש לנו עדיין בתי ספר שמפלים.

שמעון סולומון: אתם לא תאמינו.

שמעון סולומון: יש הרבה דברים שקורים כאן, שהשערות שלי עומדות לפעמים כשאני שומע את הדברים האלה.

שמעון סולומון: אני מאמין שבוועדה הזו – אני באמת מאמין – שהאדם עושה את התפקיד.

שמעון סולומון: אני מאמין שמה שאתה עושה, זה מה שמעצב אותך, ולא בגלל ששמו אותך בתפקיד.

שמעון סולומון: לכן אני מאמין שהוועדה הזו, באמצעות פעילותה, אם אנחנו נהיה מספיק חזקים ומקצועיים, אנחנו גם נהיה - - -

יואל רזבוזוב: תודה רבה שמעון.

יואל רזבוזוב: במילה אחרונה – אנחנו צריכים ללכת למליאה – אנחנו נהיה האוזן הקשבת של כל הארגונים של כל העולים, ונשמח לטפל בכל הבעיות.

יואל רזבוזוב: אנחנו תמיד ניתן תשובות, גם אם לפעמים התשובות יהיו שליליות, אבל יהיו תשובות.

יואל רזבוזוב: כנוכל לעזור, אנחנו נשתדל לעזור כמה שיותר.

יואל רזבוזוב: תודה רבה לכולם.