ועדת הכנסת, כנסת 19, פרוטוקול מספר 2, 2013-04-22 10:30

צחי הנגבי: רבותי, בוקר טוב.

צחי הנגבי: אנחנו פותחים את ישיבתה הראשונה למעשה של ועדת הכנסת, עם חידוש מושב הכנסת, מושב הקיץ, בברכת הצלחה - לנו, לחברים החדשים, הוותיקים, יש פה הרבה ותיקים והרבה חדשים.

צחי הנגבי: יש ביטוי שאומר "ישן מפני חדש תוציאו", אז אנחנו לא רצינו לצאת – יש חדשים אבל יש גם ישנים.

דב חנין: החלק של חדש הוא מוצלח.

צחי הנגבי: יפה.

צחי הנגבי: אם היה פה רב, הוא היה מסביר מה זה.

צחי הנגבי: זה עניין שנוגע לאסמים, לתבואה ולעונה מאוד גשומה ופורייה, אבל משתמשים בזה גם בהקשר של חילופי גברי וחילופי דורות.

צחי הנגבי: אנחנו עם סדר-היום שמונח לפניכם.

צחי הנגבי: מתחת לסדר-היום יש גם חוברת שאתי בן יוסף – שהיא מנהלת הוועדה מזה הרבה מאוד שנים – הכינה.

צחי הנגבי: החוברת מתארת את סמכויות הוועדה, את הנושאים שהיו על סדר-היום בוועדה בתקופה שכיהן ידידי ויושב-ראש הקואליציה הנוכחי, שיושב פה משמאלנו, יריב לוין.

צחי הנגבי: אם יהיו שאלות לגבי סמכויות של חברי כנסת בוועדה, ומי שרוצה לדעת, אנא יכול לפנות בכל נושא לצוות הוועדה המסור שנמצא פה, בהובלתה של אתי.

צחי הנגבי: על סדר-יומנו בסעיף הראשון: סדרי הדיון הסיעתי בהצעות להביע אי-אמון בממשלה.

צחי הנגבי: קיבלנו ממזכירת הכנסת את הפנייה להביע אי-אמון בממשלה, אנחנו צריכים לקבוע את מסגרת הזמן לדיון סיעתי בהצעה להביע אי-אמון בממשלה.

מאיר שטרית: חד-פעמי או קבוע?

צחי הנגבי: הכוונה היא לעשות קבוע.

יריב לוין: הקביעה היא חד-פעמית קבועה.

מאיר שטרית: זה מה שאני רציתי.

צחי הנגבי: בדיוק.

צחי הנגבי: זה מה שנהוג לעשות.

צחי הנגבי: כדי שלא נתכנס פה מדי שבוע בשבוע – כי אני מניח שיש אי-אמון כל שבוע או כמעט מדי שבוע – ולמעשה נחזור על אותה קביעה, אנחנו רוצים להביא בפניכם נוסח שילווה אותנו לארבע שנים ושבעה חודשים, אלא אם כן במהלך הקדנציה יסתיים הצורך להביע אי-אמון בממשלה, ו-120 חברי הכנסת יתמכו בה.

דוד רותם: צחי, הצורך כבר נמנע מהיום.

צחי הנגבי: אני מקווה שזו לא אופטימיות יתר.

צחי הנגבי: אני אקרא את הנוסח, זה נוסח שבשעתו הביא חבר הכנסת יריב לוין בכנסת הקודמת בפני ועדת הכנסת, והיא אישרה אותו.

יריב לוין: בהסכמת כל הסיעות.

צחי הנגבי: בהסכמה.

צחי הנגבי: אני אקרא: "ועדת הכנסת קבעה היום" – זה בישיבה שהיתה בעבר ב-16 במארס 2010 – "ועדת הכנסת קבעה בישיבתה היום, בהתאם לסעיף 28(א)(1) לתקנון הכנסת, את מסגרת הזמן הבאה לדיון בהצעות להביע אי-אמון בממשלה.

צחי הנגבי: נציגי הסיעה שהגישה את ההצעה ינמקו אותה במסגרת זמן שלא תעלה על עשר דקות ולאחר מכן יתקיים דיון סיעתי במסגרת זמן של שלוש דקות לכל סיעה.

צחי הנגבי: אם הוגשו מספר הצעות להביע אי-אמון בממשלה, תנומק כל הצעה במסגרת זמן שלא תעלה על עשר דקות ויתקיים דיון סיעתי משולב במסגרת זמן של שלוש דקות לכל סיעה.

צחי הנגבי: " זה למעשה הנוהל הקיים היום, ואם יש לגביו שאלות, יריב – שהביא בשעתו את הנוסח – יוכל להגיב.

צחי הנגבי: אם תרצו לקיים דיון, נקיים.

צחי הנגבי: בבקשה, חבר הכנסת פרוש.

מאיר פרוש: השאלה אם אי-אפשר להעלות את מספר הדקות שניתן לכל סיעות, במקום שלוש דקות שיהיה עד ארבע או חמש דקות.

מאיר פרוש: כאשר נואם ניגש לבמה ומתחיל לדבר, עד שהוא אומר את המשפט הראשון כבר עברה דקה וחצי.

מאיר פרוש: שלוש דקות לא נראה לי רציני אם רוצים להתייחס לבמה הזאת.

דוד רותם: הרב פרוש, תשלחו את נסים זאב, הוא תמיד יגנוב שתי דקות.

מאיר פרוש: אבל אנחנו לא מדברים על גנבים.

מאיר פרוש: אנחנו מדברים על למסד דבר.

מאיר פרוש: אתה מדבר ארבע דקות, חמש דקות, זה סביר.

מאיר פרוש: גם אם אני בקואליציה אני יכול להציע את ההצעה הזאת.

צחי הנגבי: בבקשה.

יצחק וקנין: אני חושב שצריך להשאיר את זה שלוש דקות, ואגיד את הסיבה.

יצחק וקנין: כמי שניהל את הישיבות תקופה ארוכה ומנהל אותן גם בקדנציה הנוכחית, אין דבר כזה שלא מוסיפים דקה וחצי, ודקה ויותר, וזה מגיע לחמש דקות בסופו של דבר.

יצחק וקנין: אם תיתן חמש דקות, זה יהיה שבע דקות.

יצחק הרצוג: דה-פקטו.

יצחק וקנין: לכן, עדיף להשאיר את זה בשלוש דקות.

אברהם מיכאלי: ברוטו או נטו, בקיצור.

יצחק וקנין: הברוטו הוא חמש דקות – עם כל העצירות שעוצרים, סיים את דבריך, והוא ממשיך.

יצחק וקנין: אפילו כבר דקה מהמקום היא כבר לא דקה, זה כבר שלוש דקות.

יריב לוין: אגב, זה עבד בקדנציה הקודמת אני חושב בצורה טובה וצריך לזכור שבקדנציה הזאת ישנן יותר סיעות אופוזיציה, ולכן גם ממילא יותר הצעות אי-אמון, כך שזמן הדיבור של מציעי האי-אמון הוא מלכתחילה גדול יותר במצטבר.

מאיר פרוש: אם זו הכוונה בסופו של דבר ליושבי-ראש - - -

צחי הנגבי: בסדר גמור.

צחי הנגבי: אתה גם ניהלת ישיבות.

מאיר פרוש: לא, ממש לא.

מאיר פרוש: השתתפתי בישיבות.

צחי הנגבי: לא היית סגן יושב-ראש אף פעם?

מאיר פרוש: לא.

מאיר פרוש: הרב מקלב היה.

צחי הנגבי: הרב מקלב יכול להעיד שהגמישות של יושבי הראש היא תמיד לברכה.

אורי מקלב: אבל לא כשלנו, כסיעה של שבעה חברים, אין אפילו סגן יושב-ראש – לא היה תקדים לזה.

יריב לוין: על המדוכה הזאת אנחנו עוד יושבים.

צחי הנגבי: נגיע.

צחי הנגבי: לבקשתך, חבר הכנסת פרוש, אנחנו לפרוטוקול אומרים שהכוונה היא כמובן שלא יעמדו כקוצו של יו"ד.

מאיר שטרית: כשפרוש ידבר, ניתן לו עוד דקה.

מאיר פרוש: אני מבקש גם עבור התנועה.

צחי הנגבי: לפי בקשתה של ארבל ולמען הידע הכללי של כולנו, אני רוצה גם לקרוא חלק מסעיף באותו פרק בתקנון שעוסק בנושא הצעות האי-אמון, הוא אומר כך: "סיעה שחבר מטעמה נימק את ההצעה לא תשתתף בדיון הסיעתי אלא אם כן הדיון הסיעתי משולב עם הצעה נוספת להבעת אי-אמון בממשלה או עם נושא אחר".

צחי הנגבי: זה למען הסר ספק.

צחי הנגבי: אני אעלה את ההצעה, כפי שהקראתי אותה, להצבעה.

צחי הנגבי: מי בעד?

צחי הנגבי: מי נגד?

צחי הנגבי: מי נמנע?

צחי הנגבי: בעד – פה אחד

צחי הנגבי: תודה.

צחי הנגבי: ההצעה אושרה פה אחד.

צחי הנגבי: הסעיף הבא על סדר-יומנו הוא קביעת הרכב ועדה משותפת לוועדת הפנים וועדת הכלכלה לפי חוק הליכי תכנון ובניה להאצת הבנייה למגורים (הוראת שעה), התשע"א-2011.

צחי הנגבי: אני אבקש מיריב להסביר לצורך מה נולדה הוועדה הזאת, אבל קודם כול אני אקרא את ההרכב כדי שהתמונה הכללית תהיה לפנינו.

צחי הנגבי: הוועדה תהיה בת שישה חברים, שלושה מכל ועדה – כאמור, שתי ועדות – ועדת הפנים והגנת הסביבה וועדת הכלכלה.

צחי הנגבי: מטעם ועדת הפנים והגנת הסביבה, חברי הכנסת: מירי רגב, זבולון קלפה, דוד אזולאי; מטעם ועדת הכלכלה, חברי הכנסת: רונן הופמן, רוברט אילטוב, אבישי ברוורמן.

צחי הנגבי: יושבת-ראש הוועדה תהיה חברת הכנסת מירי רגב.

מאיר פרוש: היושב-ראש, אני מבקש רשות דיבור.

צחי הנגבי: יריב, בבקשה.

יריב לוין: רבותי, אנחנו נדרשים להקים כאן ועדה משותפת.

יריב לוין: כפי שמי שישב בוועדת הכנסת בקדנציה הקודמת יודע, זה עניין שבשגרה שנידרש לו לפעמים שלוש וארבע פעמים בכל שבוע, כאשר המטרה היא להקים ועדות שיישמר בהן איזון, בשני מובנים – במובן אחד, שהאיזון הוא מספרי וזה מתחייב לפעמים מהחוקים הרלוונטיים ותמיד מהתקנון, בין הוועדות שמרכיבות את אותה ועדה משותפת.

יריב לוין: כלומר, צריך להיות אותו מספר נציגים משתי הוועדות הרלוונטיות שמהן מורכבת הוועדה המשותפת, במקרה הזה ועדת הפנים וועדת הכלכלה.

יריב לוין: בי"ת, צריך לשמור על איזון סביר ביחסים המספריים בין הקואליציה לאופוזיציה, שבנסיבות הקיימות במקרה שוועדה משותפת היא בת שישה אנשים, עומד על ארבעה מול שניים.

דב חנין: זה אומר שלאופוזיציה יש רק 40 חברי כנסת בכנסת?

דוד רותם: 40 חברי כנסת יותר מדי, אתה אומר.

יריב לוין: כי אחרת האופציה השנייה היא שיהיה שוויון, וזה בוודאי לא סביר.

דב חנין: מאיפה הבאת את המספר שישה?

יריב לוין: יודע את זה חבר הכנסת חנין, ולפעמים הקמנו כאן ועדות של שמונה אנשים ושם היחס הסביר הוא חמישה מול שלושה - -

צחי הנגבי: יש גם אופציה של שלושה מול שניים וחצי, אם אתה מוכן להיות השניים וחצי...

יריב לוין: - - וכך עשינו כל הקדנציה הקודמת.

יריב לוין: אפשר – ובקדנציה הקודמת השתדלנו – להרכיב ועדות שתהיינה קטנות יחסית משום שגם כך, העומס על חברי הכנסת ומספר הוועדות שהם חברים בהן הוא גדול, והתוצאה היא שאם נרכיב כאן עשרות ועדות משותפות, וחברי כנסת ימצאו את עצמם חברים בעשרות ועדות, תיווצר מציאות לא טובה ולא נכונה שבה גם הוועדות האלה תפעלנה בעצם בניהול היושב-ראש בלי משתתפים בכלל.

יריב לוין: במקום שבו יהיה רצון ובקשה מיוחדת, שירצו להוסיף חבר מכאן וחבר מכאן, באופן נקודתי, אפשר יהיה להשתדל להיענות לדבר הזה, אבל אני לא רואה מצב – לבד אולי ממקרים סופר חריגים – של ועדות שיש בהן מעבר לשמונה אנשים, וכך היה גם בקדנציה הקודמת לכל אורך הדרך.

יריב לוין: לא המצאנו כאן שום דבר שלא היה קיים עד היום, ואני חושב שהמנגנון הזה עבד בסך הכול בצורה טובה.

יריב לוין: הוא גם אפשר הרבה פעמים לא רק ליישב מחלוקות שהיו לאן הצעת חוק תלך אלא גם לאפשר לחברים ספציפיים שרצו לקחת חלק בדיונים בוועדות מסוימות ובחקיקה מסוימת, את האפשרות להיות שותפים לתהליך הזה.

יריב לוין: זה המקרה הראשון, אז כל אחד בודק איפה הוא נמצא ואיפה הוא לא נמצא.

יריב לוין: אין שאלה בכלל שבתהליך לאורך הזמן הדברים יהיו מאוזנים ומסודרים.

יריב לוין: אני לא זוכר שהיתה איזושהי תלונה בעניין הזה בקדנציה הקודמת, ואני מניח שגם תחת שרביטו של היושב-ראש הנוכחי של ועדת הכנסת תימצא דרך מסודרת לאזן בין הרצונות של כולם.

יצחק הרצוג: אדוני היושב-ראש, אם אפשר מטעם האופוזיציה קודם כול הערת פתיחה.

צחי הנגבי: אתה נרשמת.

צחי הנגבי: חבר הכנסת פרוש.

מאיר פרוש: אני פונה בשם סיעת יהדות התורה ואני אומר שיש לי את הכבוד לדבר בשם סיעת יהדות התורה כי גם אם חבר הכנסת יריב לוין ציין, אם כי אני לא רוצה חלילה לפגוע באף חבר כנסת, ודאי שלא בחדשים שעוד לא התנסו בעניין, אבל הוותיקים בבית הזה יודעים לומר שהחברים מטעם סיעת יהדות התורה, מתי שהם נדרשו להגיע לוועדה כלשהי, הופענו והיינו והשתתפנו ולא היתה בעיה לגבי עצם הדבר שמכנסים ועדות עם הרבה חברים ולא באים.

מאיר פרוש: אנחנו מתייצבים כאשר צריכים להגיע לכל ועדה שהיא.

אורי מקלב: ומפחדים מאתנו – שאנחנו נמצאים בכל ועדה, מפחדים - - -

מאיר פרוש: אני מבקש להשלים.

מאיר פרוש: ליהדות התורה יש חבר גם בוועדת הפנים, יש לה חבר גם בוועדת הכלכלה, היא סיעה בת שבעה חברים.

מאיר פרוש: אני לא רואה סיבה – אם זה גורם לאי-איזון, מבחינתי שיגדילו את הוועדה – אבל ודאי שיהדות התורה לא יכולה לסבול ולקבל את התירוץ שמכיוון שהוועדה תהיה גדולה, תהיה בעיה באיזונים או שתהיה בעיה בגיוס חברים.

מאיר פרוש: אולי זה יביא לכך שכולם יבואו לוועדות אם הם חברים בוועדות האלה, אבל על כל פנים אנחנו מבקשים, מאחר שאנחנו סיעה בת שבעה, שיהיה לנו ייצוג בוועדה המשותפת הזאת.

צחי הנגבי: תודה.

צחי הנגבי: חבר הכנסת יצחק הרצוג.

יצחק הרצוג: אני רוצה להציע כמה הצעות.

יצחק הרצוג: קודם כול, אדוני היושב-ראש, למה הדחיפות?

יצחק הרצוג: לא הבנתי למה זה צריך להיות היום.

יצחק הרצוג: אני אסביר.

יצחק הרצוג: יש פה בעיה.

יצחק הרצוג: הכנסת הזאת בנויה בפסיפס יותר מורכב מהכנסת הקודמת.

יצחק הרצוג: יש פה סיעות בגדלים שונים, צריך היה לדבר אתן.

יצחק הרצוג: הנושא הזה הוא נושא חשוב כי הוא עוסק במחירי הדיור, בגלל סוגיות מהותיות של תכנון ובנייה, ומנגד, איזון אינטרסים עם המרחב הירוק.

יצחק הרצוג: אני לא חושב שנכון להתחיל את הכנסת במחטף בזק על נושא כל כך רגיש.

יצחק הרצוג: אני רוצה לדעת למה זה דחוף.

יריב לוין: אני אסביר בדיוק את הדחיפות.

יצחק הרצוג: לחילופין, אם בכל זאת אתה רוצה שתקוים הצבעה היום, אני מבקש באמת שיוחלט שזה יהיה חמישה וחמישה מכל ועדה כדי לאפשר למגוון של סיעות להיות שותפות, כשיישמר הרוב והמיעוט של האופוזיציה והקואליציה, אבל קודם כול שיינתן מקום לכולם.

יצחק הרצוג: אני רוצה את חברי דב חנין בוועדה, אני חושב שאין עוררין על התרומה שלו לשיח בתחום של הגנת הסביבה, המרחב הירוק והתכנון.

יצחק הרצוג: אין סיבה שזה לא יקרה, שחד"ש תהיה מיוצגת בוועדה.

יצחק הרצוג: לכן, מה שאני מאוד מבקש – להגיע להסכמה לפחות בעניין הזה, אדוני היושב-ראש, אני חושב שזה הגון.

צחי הנגבי: אני רק אזכיר לידידי שהוועדה הזאת, אין לה סמכות לחוקק.

צחי הנגבי: בסופו של דבר המחוקק זה הכנסת ולפני כן גם הוועדות עצמן, במליאתן.

יצחק הרצוג: מה הסמכות שלה, אם כך?

דב חנין: ועדה משותפת, אדוני, היא ועדה שיכולה בהחלט לחוקק במצבים מסוימים.

צחי הנגבי: היא לא באה במקום הכנסת.

דב חנין: לא, שום דבר לא בא במקום כנסת.

דב חנין: גם ועדת הכנסת לא באה במקום הכנסת.

צחי הנגבי: חבר הכנסת חנין, אם הוא לא יהיה בוועדת המשנה, הוא לא פטור - - -

דב חנין: זאת לא ועדת משנה, אדוני.

צחי הנגבי: הוועדה המשותפת.

צחי הנגבי: הוא לא פטור מלהיות שותף לתהליך, להגיש הסתייגויות, להיות שותף בדיונים של המליאה.

יצחק הרצוג: אבל הופקדה סמכות בידיה, אדוני היושב-ראש.

יצחק הרצוג: הופקדה בידיה סמכות בעלת משמעות.

יצחק הרצוג: אם היא לא היתה בעלת משמעות, לא היינו מתכנסים פה בדיון.

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, אם אני יכול להתייחס, ברשותך.

אורי מקלב: חבר הכנסת לוין, אני הייתי מודה לך אם תשמע עוד דובר אחד בעניין הזה כדי שתוכל להתייחס לכול.

צחי הנגבי: חבר הכנסת שטרית.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, האמת היא שאני חשבתי – הנה אנחנו רואים את תחיית המתים – אני הייתי בטוח שהחוק הזה מת וירד מן העולם, ועכשיו מחיים את החוק הזה שהוא חוק מאוד בעייתי.

מאיר שטרית: אנחנו נלחמנו נגדו בכל הכוח בכנסת שעברה, ואני לא שיניתי את עמדתי לגבי החוק.

מאיר שטרית: החוק מאוד מסוכן, מאוד בעייתי לדיור, מאוד בעייתי לשיכון, מאוד בעייתי לאיכות החיים ויוצר לדעתי גם פתח לשחיתות נוראית.

מאיר שטרית: אני אומר את זה בצער מכיוון שהחוק – כמו שהוא כתוב היום – הוא מאוד בעייתי.

מאיר שטרית: הממשלה הקודמת ניסתה להעביר אותו בכוח.

מאיר שטרית: האחריות של כולנו מחייבת טיפול בחוק הזה בצורה מסודרת ואני חושב שלא יקרה שום אסון אם נגדיל את הוועדה הזאת לארבעה וארבעה ונוסיף גם את דב חנין, אני חושב שהוא היה מאוד מאוד פעיל בוועדה הזאת ושימש גם מין מורה דרך בתחום הזה כיוון שהוא ישב בכל הישיבות, בניגוד אגב לחברי הוועדה שלא באו לישיבות, וזה מה שעלול לקרות שוב.

מאיר שטרית: אני חושב שלא יקרה שום דבר אם נקבע ארבעה וארבעה, בקואליציה יהיו חמישה ושלושה, כך שעדיין שומרים על פער של שניים לטובת הקואליציה.

מאיר שטרית: בדרך הזאת גם ייווצר נציג לסיעה שלי, שאין לה נציג כרגע.

מאיר שטרית: אם הקואליציה תקבל עוד אחד, יוכלו לשים את דוד צור שהוא חבר ועדת הפנים, נקבל עוד איזשהו איזון.

מאיר שטרית: לדעתי, תוספת של שני אנשים כאלה יכולה לשנות את המצב ולפחות לפתוח את הדיון מחדש כי יש באמת בעיות בחוק.

מאיר פרוש: אתה מתכוון לומר שכאשר חבר הכנסת חנין יהיה, ודאי שליהדות התורה לפני כן מגיע.

מאיר שטרית: אני ראיתי את הפעילות של דב חנין בוועדה הקודמת, לא ראיתי את יהדות התורה.

יצחק הרצוג: לכן אמרתי חמישה וחמישה.

צחי הנגבי: חבר הכנסת מקלב, אחרון הדוברים, אחרי כן יריב לוין והצבעה.

אורי מקלב: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש, אני מפנה את דברי בתחילה ליושב-ראש הקואליציה, חבר הכנסת יריב לוין.

אורי מקלב: בבית-ספר לדמוקרטיה שבו אני למדתי לא ראיתי באף שולחן ערוך שלקואליציה צריך רוב, ככה מרכיבים את ההרכב של הוועדה – כדי שלקואליציה יהיה רוב.

אורי מקלב: צריך נציגות, כך אתה אמרת, ואני לא ראיתי דבר כזה, לא יכול להבין דבר כזה.

אורי מקלב: ולא סתם רוב, צריך להיות רוב דורסני.

אורי מקלב: מה שהיה פעם שעברה, אנחנו כאופוזיציה לא ניתן לדרוס את האופוזיציה ולדרוס את המיעוט, במיוחד לא בנושאים כאלה חשובים, כאלה קריטיים.

אורי מקלב: אני חושב שאינה דומה הוועדה המשותפת הזו לוועדה המשותפת הזו, שהיא ועדה שיכולים להיות בה דברים לגבי תעודת זהות ביומטרית, כשלפעמים החוק מחייב לקבוע ועדה משותפת לחוק שהוא כל כך אקוטי לציבור במדינת ישראל.

אורי מקלב: מי שהיה בכנסת הקודמת יודע כמה השתתפו, כמה דיונים היו – דיונים רחבים – כמה היה צריך לשמוע גם את הציבור וגם לשמוע את אנשי המקצוע, גם את חברי הכנסת, בדיונים לגבי תהליכי תכנון ובנייה.

אורי מקלב: לעשות את זה ועדה קטנה, יעילה, זה לא המקום.

אורי מקלב: לא זאת הוועדה שאנחנו מדברים עליה כשהיא ועדה קטנה.

אורי מקלב: כאן צריכה להיות הרחבה – גם רוב של חמישה מול שלושה, אם הקואליציה צריכה להשתתף, עם רוב מוחלט, לא צריך בשביל זה לחכות.

אורי מקלב: ארבעה מול שניים, זה מה שצריך?

אורי מקלב: ככה אתם רוצים להתחיל את העבודה שלכם בקואליציה?

אורי מקלב: אני חושב שזה נושא שחייבת לדון בו ועדה הרבה יותר רחבה.

אורי מקלב: אין מישהו שיכול להבין, זה דבר שכולם מחכים לו, הממשלה רואה את זה כתהליך, אנחנו נקבע שלושה – מה, זאת ועדת משנה חסויה של ועדת חוץ וביטחון?

צחי הנגבי: תודה.

אורי מקלב: לכן, אין שום סיבה, אתה לא נימקת, אדוני יושב-ראש הקואליציה, מדוע לא יכול להיות ארבעה מול ארבעה, מינימום.

אורי מקלב: אנחנו חושבים גם על חמישה, אבל ארבעה מול ארבעה, ואז יהיה רוב של חמישה נגד שלושה?

צחי הנגבי: חבר הכנסת מקלב, תודה.

צחי הנגבי: אתה לא הבנת, אולי יריב לוין ירחיב מהי בכלל הוועדה הזאת.

צחי הנגבי: זאת לא ועדה שעוסקת בכלל תכנון הליכי הבנייה.

צחי הנגבי: בבקשה.

<ארבל אסטרחן: אומנם כפי שנאמר כאן, ועדות משותפות יכולות לחוקק אבל לא הוועדה הזו שכעת מדובר על הקמתה.

<ארבל אסטרחן: הוועדה קמה מכוח חוק שנקרא חוק הליכי תכנון ובניה להאצת הבניה למגורים (הוראת שעה), שנחקק ב-2011.

<ארבל אסטרחן: החוק נקבע כהוראת שעה, ושם נאמר שהוא יחול על תוכניות לדיור לאומי שהוגשו לוועדה לדיור לאומי והוחלט על הפקדתן עד תאריך מסוים.

מאיר שטרית: זה לא חוק המרפסות?

<קריאות: - - -

אורי מקלב: זה לא הרפורמה בתכנון ובנייה אבל זה מספיק חשוב לגבי תהליכים.

אורי מקלב: לא שומעים התנגדויות הציבור, איך התהליכים - - -

צחי הנגבי: סליחה, אתה לא קיבלת רשות דיבור.

<ארבל אסטרחן: ועוד מוסיף החוק באותו סעיף של הוראת שעה, שראש הממשלה ושר הפנים רשאים – אחרי שיקבלו המלצה מאותה ועדה משותפת שעל הקמתה מדובר כעת – להאריך את התקופה להפקדת התוכניות בתקופה אחת נוספת שלא תעלה על שמונה חודשים.

<ארבל אסטרחן: בעצם על זה מדובר – דיון בוועדה האם להמליץ לראש הממשלה ולשר הפנים להאריך את התקופה.

<ארבל אסטרחן: הם כבר פנו, ראש הממשלה ושר הפנים שלחו מכתב ליושב-ראש הכנסת בתחילת החודש שבו הם ציינו שבהתאם לחוק הקיים אפשר היה להגיש תוכניות עד 11 בפברואר.

<ארבל אסטרחן: החוק הוארך קצת אוטומטית לפי הסעיף הזה שכשיש בחירות, חיקוקים מוארכים אוטומטית, וכעת בעצם מבקשים להאריך את זה עד התקופה המקסימלית שמאפשר החוק.

צחי הנגבי: בסך הכול מדובר על ועדה שתכלית פעולתה היחידה היא להמליץ או לא להמליץ בפני ראש הממשלה והשר הממונה על הארכת תוקפן של תוכניות, זה הכול.

צחי הנגבי: אז ברוח הזאת צריך להתייחס אל הוועדה ולא ככה בתפיסה הרחבה האסטרטגית לגבי עולם הדיוק.

יצחק הרצוג: צריך להבין מה התוכניות.

צחי הנגבי: אז אותה ועדה, זה מה שהיא צריכה לעשות.

צחי הנגבי: בבקשה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, צר לי שככה מתנהל הדיון הזה כי אני חושש שחלק מחברי הכנסת, ואולי גם חלק מהאורחים, לא מבינים על מה אנחנו מדברים.

דב חנין: ברמה הטכנית, כמובן אדוני אתה דייקת, והיועצת המשפטית של הוועדה דייקה בהצגת הדברים, אבל ברמה המהותית אנחנו מדברים פה על סוגיה שהיא חלק מרקמה מאוד מאוד רחבה.

דב חנין: הדיון בנושא התכנון והבנייה בכנסת הקודמת היה אחד הדיונים החשובים, המהותיים והכבדים ביותר שהיו בכנסת.

דב חנין: ועדה של הכנסת עסקה בדיון בנושאים האלה במשך עשרות רבות של ישיבות שהתקיימו אחת לשבוע באופן קבוע בכל יום שלישי.

דב חנין: חוק הווד"לים, שזה החוק שאנחנו עוסקים בו, הוא קטע מתוך רקמה מאוד רחבה, שאם לא מכירים אותה אז אפשר להתייחס לכול טכני, ואם נמליץ או לא נמליץ להאריך או לא להאריך, והכול טכניקה ומה זה משנה מי יהיה שם, ממילא מי שיהיה שם לא מכיר את החומר.

דב חנין: זו טעות מאוד מאוד גדולה, ואני חושב שזו טעות שגם תעלה לנו במחיר יקר.

דב חנין: למשל, אחת הסוגיות המרכזיות שעליה היה הוויכוח בחוק התכנון והבניה, סוגיית הדיור בר-השגה.

דב חנין: ברור לנו היום – מה שאנחנו טענו אבל הממשלה הכחישה – שחוק הווד"לים לא נותן מענה לפתרונות של דיור בר-השגה.

דב חנין: היום זו עמדתה הרשמית של המדינה בפני בית-המשפט העליון.

דב חנין: אלה הן שאלות רציניות מאוד.

דב חנין: הן לא שאלות טכניות, הן לא שאלות קטנות, הן שאלות שצריכות פתרון במסגרת החוק כי מה שהממשלה טענה שנפתר, לא נפתר בכלל.

דב חנין: עובדה שכך טוענת הממשלה בפני בג"ץ.

דב חנין: לכן, אני חושב שאם אנחנו רוצים שהוועדה הזו תעשה עבודה טובה, צריך לאפשר לה הרכב יותר רחב.

דב חנין: אני שמעתי את דברי יושב-ראש הקואליציה אבל אני רוצה להזכיר לו שגם בכנסת הקודמת היו ועדות משותפות גדולות יותר מאשר שמונה, למשל הוועדה שעסקה בתכנון ובנייה.

יריב לוין: היו, במקרים נדירים מאוד.

דב חנין: לא, לא כל כך נדירים.

יריב לוין: מאוד נדירים.

דב חנין: אני לא יודע מה זה נדיר.

דב חנין: אם שליש מהוועדות המשותפות היו יותר גדולות משמונה, זה לא נדיר.

יריב לוין: לא היה שליש.

דב חנין: אתה היית יושב-ראש ועדת הכנסת, לכן אתה אמור לזכור.

דב חנין: אני יכול להזכיר לך כמה מקרים אבל לא ניכנס לזה כרגע.

דב חנין: אני אומר לך, אדוני היושב-ראש, כיוון שהסוגיה הזאת היא סוגיה מאוד מורכבת, מאוד עדינה, הצטבר פה בכנסת הרבה מאד ידע בדיונים הקודמים שהיו – חבר הכנסת מקלב, אני בעוונותי, אנחנו למדנו את הנושאים האלה לפני ולפנים.

דב חנין: הכנסת פשוט מכשילה את עצמה, לא רק את האופוזיציה – כמובן רוצים להכשיל את האופוזיציה – אבל לא רק את האופוזיציה מכשילים פה אלא את עבודת הכנסת.

דב חנין: לכן, אני מצטרף להצעתו של חבר הכנסת הרצוג, בשם האופוזיציה, להרחיב את הוועדה הזאת כוועדה שבאמת עוסקת בסוגיה מיוחדת.

דב חנין: חבר הכנסת לוין, אני לא רואה בזה איזשהו תקדים, אני לא אומר שכל ועדה משותפת צריכה להיות בהרכב של עשרה חברים, אבל הרכב של הוועדה הזו של עשרה חברים יתרום לעבודת הכנסת.

צחי הנגבי: תודה.

פנינה תמנו: יש לי שתי שאלות.

צחי הנגבי: סליחה, אנחנו קבענו מועד להצבעה והוא יהיה עכשיו.

פנינה תמנו: חבל שלא נותנים לחברת כנסת חדשה להשמיע את דברה.

פנינה תמנו: דווקא רציתי הבהרה כלשהי לפני ההצבעה.

צחי הנגבי: לפנים משורת הדין, בבקשה.

פנינה תמנו: תודה-תודה.

פנינה תמנו: הדבר הראשון, הייתי רוצה לדעת מבחינה מהותית מה בעצם הקושי להרחיב את הוועדה.

פנינה תמנו: הדבר השני, האם הוועדה תוכל, מלבד להמליץ, גם באמת לגעת בתכנים של התוכניות המוגשות.

צחי הנגבי: לגבי השאלה השנייה, אין לי מושג.

צחי הנגבי: אולי ארבל שהיתה פה יודעת.

צחי הנגבי: אני מניח שהיא יכולה לעסוק בתכנים כי זה המהות של הדיון.

<ארבל אסטרחן: ברור.

פנינה תמנו: מלבד ההמלצה של התוכניות.

<ארבל אסטרחן: המשמעות של ההמלצה היא לדון בתוכן ולהחליט האם צריך להאריך או לא.

פנינה תמנו: לא.

פנינה תמנו: האם יכולים לבצע שינויים.

<ארבל אסטרחן: שינויים בחוק לא.

צחי הנגבי: מדובר רק על הארכת תוקף תוכניות קיימות.

<ארבל אסטרחן: יכולים להמליץ או לא להמליץ.

דב חנין: זו שוב תשובה טכנית, גברתי היועצת המשפטית.

צחי הנגבי: סליחה, לא קיבלת רשות דיבור.

דב חנין: ועדה יכולה - - -

צחי הנגבי: סליחה, חבר הכנסת חנין.

דב חנין: אני רוצה להעיר.

צחי הנגבי: לא.

צחי הנגבי: אתה יכול לבקש את רשות הדיבור.

דב חנין: אז אני מבקש להעיר.

צחי הנגבי: אני לא יכול לתת לך כי אני במהלך של תשובה לחברת הכנסת תמנו-שטה.

דב חנין: אז אנא השב ואחריך.

צחי הנגבי: עכשיו, לעניין השאלה הראשונה שלך.

צחי הנגבי: אנחנו מקימים ועדות משותפות חדשות לבקרים.

צחי הנגבי: אני התנסיתי בכך בחמש השנים כשכיהנתי כיושב-ראש ועדת החוץ והביטחון, אנחנו ניהלנו ועדות משותפות – גם עם ועדת החוקה לעניינים מסוימים, גם עם הוועדה לביקורת המדינה לעניינים מסוימים, גם עם ועדת הכספים לעניינים מסוימים.

צחי הנגבי: הן היו מצומצמות, זאת היתה המטרה.

צחי הנגבי: זה נכון, כפי שציין חבר הכנסת חנין, יש חריגים, יש מקרים, מתי-מעט.

צחי הנגבי: חברי הכנסת הם מאוד מאוד עסוקים בכל הוועדות, מוסיפים על זה ועדות משנה ומוסיפים על זה ועדות משותפות.

צחי הנגבי: קשה מאוד להגיע למיצוי, והתוצאה היא שהוועדות האלה מתפקדות ללא אנשים.

צחי הנגבי: זו המגמה הכללית.

צחי הנגבי: בסך הכול, גדר הוויכוח פה הוא האם ארבע-שתיים או חמש-שלוש, בהקשר של אופוזיציה קואליציה.

צחי הנגבי: יש שני חברים מאוד מנוסים באופוזיציה, לפי ההרכב שהוצע – גם חבר הכנסת דוד אזולאי, גם חבר הכנסת אבישי ברוורמן.

צחי הנגבי: אני יכול לומר לכם שאם שני החברים האלה, עם תחילת דיוני הוועדה, יבואו – או מטעמם חבר הכנסת הרצוג – ויאמרו לי שלפי פעולת הוועדה הם חייבים שיהיה עוד נציג אחד לקואליציה ולאופוזיציה, אני אשקול בחיוב להעלות מחדש את הנושא הזה.

יצחק הרצוג: למה שלא נסכם על זה עכשיו ברוח טובה?

צחי הנגבי: לא, זאת רוח טובה.

צחי הנגבי: זאת ההצעה שלי ברוח טובה.

מאיר פרוש: גם אם המרכז מטעם האופוזיציה, חבר הכנסת הרצוג, מבקש ממך – אתה חייב כקואליציה, מה שהחלטתם - - -

צחי הנגבי: לא, אני לא אמרתי מי.

מאיר פרוש: זה גם לא דחוף כל כך.

מאיר פרוש: למה לא לתת את ההידברות?

מאיר פרוש: קבעת זמן להצבעה – אין לך כרגע זמן – תקבע זמן להידברות.

צחי הנגבי: אין בעיה.

צחי הנגבי: אני קבעתי את המודל.

צחי הנגבי: הוועדה הזאת תתחיל לעבוד, ואני הבטחתי - - -

מאיר פרוש: למה?

צחי הנגבי: לא נתווכח על קוצו של יו"ד.

יצחק הרצוג: עד מתי הצו מאריך את החוק?

יריב לוין: 5 במאי.

יריב לוין: זה דחוף, אין ברירה.

צחי הנגבי: זאת הבעיה.

צחי הנגבי: ולכן אנחנו נחליט, אני מבקש שזה יהיה בהסכמה, לא חושב שפה צריך להיות קואליציה-אופוזיציה.

מאיר פרוש: למה שאני אסכים?

מאיר פרוש: אתה לא מסכים לדחות את זה, אז למה שאני אסכים להצביע בעד?

מאיר פרוש: ישיבה ראשונה של ועדת כנסת, הקואליציה לא תיאמה בכלל עם האופוזיציה.

מאיר פרוש: למה שאני אסכים?

צחי הנגבי: לא חייב.

מאיר פרוש: כי יהדות התורה היא סיעה שבאה לישיבות?

צחי הנגבי: תודה.

צחי הנגבי: אני מעלה להצבעה את ההרכב.

אורי מקלב: אם זה משהו לא מהותי, מה אכפת לכם?

אורי מקלב: אם זה כל כך לא מהותי, מה יקרה?

אורי מקלב: הרי היא הנותנת.

אורי מקלב: הרי אם אתה אומר שזה משהו לא מהותי, משהו טכני, אז עוד אחד, אז מה הבעיה?

אורי מקלב: לשני הצדדים התשובה הזאת.

צחי הנגבי: מי בעד, ירים את ידו?

צחי הנגבי: מי נגד?

צחי הנגבי: מי נמנע?

דב חנין: אני כמובן נגד, אבל אין לי זכות הצבעה.

דב חנין: בעד – 9

דב חנין: נמנעים – אין

צחי הנגבי: ההצעה אושרה.

מאיר פרוש: זו סתם פגיעה ביש עתיד.

מאיר פרוש: הם אומרים שהם באים עם פוליטיקה חדשה, הם חושבים לבוא לוועדות.

מאיר פרוש: למה אתה חושש לרגע שאי-אפשר להכניס שני חברים נוספים מיש עתיד, וגם מהאופוזיציה?

אברהם מיכאלי: פוליטיקה חדשה.

אברהם מיכאלי: שיתחילו לעבוד, נראה אותם.

צחי הנגבי: כיוון שהייתי הרבה שנים באופוזיציה, אני מבין אותך.

צחי הנגבי: זה באמת לא נושא של קואליציה ואופוזיציה.

מאיר פרוש: יש עתיד אומרים שהם פוליטיקה חדשה.

מאיר פרוש: יבואו לעבוד, אז תן להם אפשרות.

פנינה תמנו: כבר ישן כל פעם לנגן על הפוליטיקה החדשה.

יפעת קריב: אם אפשר מילה, דיברת על יש עתיד.

יפעת קריב: אחת החוויות היותר קשות שלי כאזרחית מהשורה כשהגעתי לוועדות הכנסת בעבר זה לראות את הוועדות ריקות מחברי כנסת.

יפעת קריב: מגיעים אזרחים, מדברים, משמיעים את קולם.

מאיר פרוש: אבל תמיד ראית את הדתיים שם.

יפעת קריב: רק לסיים ולומר - כשיש עומס של ועדות, הכנסת לא נראית טוב בעיני הציבור.

יפעת קריב: בואו נהיה ממוקדים, יעילים, זאת פוליטיקה חדשה.

יצחק הרצוג: מאה אחוז, נראה את הסיעה שלך, אין בעיה.

יפעת קריב: אני מבטיחה לך שתראה את זה.

החוק הבאות: 1.

החוק הבאות: הצעת חוק שירות ביטחון (הוראת שעה) (תיקון מס' 15), התשע"ג-2013

צחי הנגבי: הנושא השלישי על סדר-יומנו הוא בקשת הממשלה להקדמת הדיון בהצעות החוק הבאות, יש לנו שבע כאלה, אנחנו נעבור אחת-אחת.

צחי הנגבי: הראשונה היא הצעת חוק שירות ביטחון (הוראת שעה) (תיקון מס' 15).

צחי הנגבי: מי מן הממשלה יציג את הנימוק?

יריב לוין: שירות ביטחון זה צריך להיות משרד הביטחון.

צחי הנגבי: משרד הביטחון.

צחי הנגבי: אנא שיקראו להם, אנחנו נעבור לדיון במספר 2.

דוד רותם: משרד המשפטים גם יכול.

צחי הנגבי: זה הארכת תוקף שירות ביטחון, אבל כרגע אנחנו מתקדמים.

צחי הנגבי: (המשך בעמוד 28 בפרוטוקול).

צחי הנגבי: הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירות) (הוראת שעה).

צחי הנגבי: מי אמור להציג?

צחי הנגבי: תציג את התיקון, זה בסך הכול שינוי של יומיים.

<רון אלמוג: רון אלמוג, הלשכה המשפטית, משרד הפנים.

<רון אלמוג: השנה, המועד האחרון להגשת רשימות נופל על חג סוכות.

<רון אלמוג: אנחנו מבקשים לתקן בהוראת שעה לבחירות האלה, להקדים את המועד להגשת רשימות ביומיים כך שיהיו שני ימי חול מלאים להגיש את הרשימות.

<רון אלמוג: בגלל שלוח הזמנים של הבחירות כבר מתחיל – הבחירות הן באוקטובר – אנחנו מבקשים להקדים את הדיון בהצעה כדי שהמועדים יהיו ידועים וברורים לכולם ולא לחכות לרגע האחרון עם קביעת המועדים.

צחי הנגבי: האם מישהו רוצה להתייחס?

צחי הנגבי: תודה.

צחי הנגבי: אני עובר להצבעה על בקשת הממשלה בעניין זה.

צחי הנגבי: מדובר רק על הקריאה הראשונה.

צחי הנגבי: דרך אגב, בכל המקומות, ארבל, מדובר על קריאה ראשונה.

צחי הנגבי: מי בעד?

צחי הנגבי: מי נגד?

צחי הנגבי: בעד – פה אחד

צחי הנגבי: בקשת הממשלה אושרה.

צחי הנגבי: הצעת חוק המאבק בתופעת השכרות (הוראות שונות ותיקוני חקיקה).

צחי הנגבי: מי אמור להציג?

<יואל הדר: יואל הדר, המשרד לביטחון פנים.

<יואל הדר: מדובר על מה שקוראים "חוק האלכוהול".

<יואל הדר: החוק נדון לפני שלוש שנים בוועדה משותפת לוועדת הפנים והגנת הסביבה ולוועדת החוקה.

<יואל הדר: נחקקו בו כל מיני סעיפים שנוגעים לאפשרויות של שפיכת אלכוהול במקומות ציבוריים, ולאחר מכן בחוק שנחקק יותר מאוחר לגבי רישוי עסקים ניתנה אפשרות שלא למכור אלכוהול בין השעות 23:00 ל-06:00 בבוקר.

<יואל הדר: החוק הוכיח את עצמו גם מבחינה מהותית – יש לנו שני סקרים שמוכיחים שיש ירידה בצריכה מופרזת של אלכוהול על-ידי קטינים, שזה היה אחד הדברים העיקריים של החוק.

<יואל הדר: היו הרבה מאוד הצעות חוק פרטיות שנדונו במסגרת הוועדה, שגם כן הוכנסו פנימה בצורה כזו או אחרת.

<יואל הדר: אנחנו חושבים שהחוק מאוד הוכיח את עצמו, זו היתה הוראת שעה, ולכן אנחנו היום רוצים להפוך את זה להוראת קבע.

<יואל הדר: הבעיה היא שהוראת השעה פוקעת ב-5 במאי, ולכן יש לנו צורך להפוך את זה להוראת קבע בדחיפות מרבית כדי שלא יהיה מצב שלא נוכל להמשיך לבצע את הפעילות.

צחי הנגבי: תודה.

צחי הנגבי: אני מניח שאין מתנגדים למאבק בתופעת השכרות.

צחי הנגבי: מי בעד?

צחי הנגבי: מי נגד?

צחי הנגבי: בעד – פה אחד

צחי הנגבי: אושר.

יצחק הרצוג: אני רוצה להחמיא למשרד לביטחון פנים, אדוני, על העבודה המקצועית בהגשת החומר על החוק הזה, והעובדה שהוא נוכח פה, להבדיל ממשרדים אחרים.

צחי הנגבי: תעביר בבקשה את המחמאה לשר הקודם ולכל השרים שקדמו לו.

דוד רותם: כשרציתי לאסור מכירת אלכוהול בכוסות בתחנות דלק, המשרד לביטחון פנים התנגד.

צחי הנגבי: תבוא אתם חשבון במועד אחר.

<יואל הדר: יש דיון בוועדה, אפשר להעלות את זה.

צחי הנגבי: הצעת חוק פיקוח אלקטרוני על משוחררים בערובה ומשוחררים על תנאי ממאסר (הוראת שעה) (תיקון מס' 3), התשע"ג-2013.

<יואל הדר: מדובר בהוראת חוק, זוהי הוראת שעה שגם כן פוקעת באותו מועד בגלל הכנסת.

<יואל הדר: היום, מי שמטפל באיזוק האלקטרוני זה שירות בתי הסוהר, הוא בעצם מנהל את היחידה הזאת.

<יואל הדר: יש לנו כוונה להשאיר את זה בידי השב"ס אבל ליצור מנגנון קצת יותר אפקטיבי, לטעמנו, בנושא האיזוק האלקטרוני.

<יואל הדר: אנחנו עובדים על חוק רציני יחד עם משרד המשפטים ומשרד אחרים רלוונטיים.

<יואל הדר: בשלב זה אנחנו מבקשים להאריך את הקיים בשנה על מנת לסיים את כל הדיונים בינינו, יש גם דיוני תקציב שקשורים לעניין הזה.

<יואל הדר: ההוראה פוקעת ב-5 במאי, אנחנו מבקשים להאריך את זה בשנה.

<יואל הדר: זאת המטרה של החוק הזה.

משה זלמן פייגלין: האם אתה יכול להסביר את החוק?

<יואל הדר: הקיים?

משה זלמן פייגלין: כן.

<יואל הדר: הוא מאוד פשוט.

<יואל הדר: מי שמנהל את האיזוק האלקטרוני זה שב"ס.

<יואל הדר: הוא חל על משוחררים בערובה ועל אסירים בשליש האחרון.

<יואל הדר: לגביהם, השופט יכול להחליט לשים אותם באיזוק אלקטרוני ולא לנקוט במעצר.

משה זלמן פייגלין: משפט מעצר בפועל.

<יואל הדר: במקום מעצר בפועל בבית כלא, הוא שם אותם בבית אבל עם איזוק אלקטרוני.

<יואל הדר: זה לא מעצר בית אלא יש איזושהי אינדיקציה אם הוא עוזב את המקום.

<יואל הדר: הבעיה היא שיש לנו הרבה מאוד הפרות באיזוק האלקטרוני, ולכן אנחנו צריכים לשפר את המנגנון הקיים.

<יואל הדר: המנגנון, לא מבחינה תקציבית – הוא חוסך גם מבחינת זכויות אדם, במקום לשים מישהו בבית המעצר, אפשר לשים אותו בבית.

<יואל הדר: זה גם כן נותן איזשהו מענה לבעיה שאי-אפשר לשחרר אותו חופשי בגבולות המדינה.

צחי הנגבי: תודה.

צחי הנגבי: אני אעלה את בקשת הממשלה להצבעה.

צחי הנגבי: אני מציין לפרוטוקול שאני נמנע, מטעמי ניגוד עניינים.

צחי הנגבי: מי בעד?

משה זלמן פייגלין: ברשותך, אני אסביר ששאלתי את השאלה ששאלתי משום שמבחינתי, יש הבדל מהותי בין להרחיב את המעצר אל הבית לבין להגביל את החופש עם האזיק האלקטרוני, וזה מה שרציתי כאן להבין.

משה זלמן פייגלין: אם מדובר במצב שהבן אדם הוא ממילא עצור, זה בסדר גמור.

<קריאות: - - -

צחי הנגבי: תודה.

צחי הנגבי: אנחנו עוברים להצבעה בנושא שעכשיו נדון.

צחי הנגבי: מי בעד?

צחי הנגבי: מי נגד?

צחי הנגבי: מי נמנע?

צחי הנגבי: בעד – רוב

צחי הנגבי: נמנעים – 1 (חה"כ צחי הנגבי)

צחי הנגבי: אני נמנע.

צחי הנגבי: תודה.

צחי הנגבי: הצעת חוק לתיקון פקודת הרוקחים (מס' 23) (הוראת שעה).

צחי הנגבי: מי מציג את בקשת הממשלה?

צחי הנגבי: בבקשה.

<נילי חיון דיקמן: נילי דיקמן, הלשכה המשפטית, משרד הבריאות.

<נילי חיון דיקמן: ב-1 במאי צריך להיכנס לתוקפו חוק תיקון לפקודה שמחייב שינוי באריזות של תרופות.

<נילי חיון דיקמן: בשל קשיים בהיערכות חברות התרופות יש חשש שיהיו קשיים באספקה של תרופות עם כניסת החוק לתוקף.

<נילי חיון דיקמן: הוראת השעה הזאת נועדה לאפשר המשך שיווק של תרופות בתנאים מסוימים ומי שיעמוד בהם יוכל להמשיך לשווק אריזות גם אם לא הותאמו לפי הוראות הסימון.

<נילי חיון דיקמן: מדובר על הוראת שעה לתשעה חודשים, והמשך השיווק הוא מדורג.

<נילי חיון דיקמן: אנחנו צריכים להעביר את זה לפני ה-1 במאי.

באסל גטאס: אבל אין שום סנקציה על חברות התרופות?

<נילי חיון דיקמן: מדובר בהסדר שאומר שחברות התרופות ישלמו היטל, ומשרד הבריאות ייטול על עצמו את ההנגשה הראשונית של אריזות התרופות שנועדו להיעשות.

מאיר שטרית: אנחנו לא דנים פה בחוק.

<נילי חיון דיקמן: התיקון קובע הוראות סימון בשפות הרוסית והערבית על גבי אריזה של תרופה.

<נילי חיון דיקמן: היות והם לא הספיקו לשנות את האריזות, אנחנו מאפשרים להם – למי שיבחר – לשלם היטל, כפי שקבוע בהוראת השעה, ומשרד הבריאות ייקח על עצמו את ההנגשה.

פנינה תמנו: אבל זה לא משהו מכוון או התנגדות של החברות.

פנינה תמנו: זה פשוט תקופת זמן כלשהי.

<נילי חיון דיקמן: יש להם מלאים.

<נילי חיון דיקמן: זה לתקופה של חצי שנה.

<נילי חיון דיקמן: הם מדברים על כך שבתקופה הזאת הם יוכלו לסיים את ההיערכות שלהם.

<נילי חיון דיקמן: נזכיר, שהחוק הזה כבר הוארך.

<נילי חיון דיקמן: הוא היה צריך להיכנס לתוקף באוגוסט 2012, כבר הארכנו להם בתשעה חודשים, לכן מדובר בהארכה נוספת פשוטה.

צחי הנגבי: תודה רבה.

צחי הנגבי: מי בעד?

צחי הנגבי: מי נגד?

צחי הנגבי: מי נמנע?

צחי הנגבי: בעד – פה אחד

צחי הנגבי: תודה.

צחי הנגבי: הצעת חוק סדר הדין הפלילי (עצור החשוד בעבירת ביטחון) (הוראת שעה).

צחי הנגבי: מי אמור להציג אותה?

<נעמה פויכטוונגר: נעמה, משרד המשפטים.

<נעמה פויכטוונגר: הוראת השעה לגבי עצור החשוד בעבירת ביטחון קובעת כמה הוראות מיוחדות שנוגעות למעצר של עצור שחשוד בעבירת ביטחון, בעיקר הארכה מוגבלת, אבל הארכה מסוימת של ימי מעצר לצורכי חקירה, עוד כמה סמכויות שאם יהיה צורך אני ארחיב לגביהן.

<נעמה פויכטוונגר: אני רוצה להגיד כמה מלים על הצורך כרגע בהארכת הוראת השעה.

<נעמה פויכטוונגר: הוראת השעה היתה אמורה לפקוע בדצמבר 2012.

<נעמה פויכטוונגר: כמו שהוזכר פה קודם, מכוח חוק-יסוד: הכנסת, סעיף 38, היא מוארכת אוטומטית עד ל-5 במאי.

<נעמה פויכטוונגר: הכוונה היא להפוך את ההסדר להסדר של קבע.

<נעמה פויכטוונגר: זה כבר פרק בתוך הצעת חוק המאבק בטרור, שעבר קריאה ראשונה בכנסת הקודמת ואנחנו מקווים שתוחל עליו רציפות בקרוב.

<נעמה פויכטוונגר: מכיוון שהצעת חוק המאבק בטרור עדיין לא קודמה, הגענו למצב שהוראת השעה עומדת לפקוע.

<נעמה פויכטוונגר: אם זה מה שיקרה בלי שהחוק יוארך מבעוד מועד, נהיה במצב שאין לשב"כ את הסמכויות המיוחדות שנדרשות לו לצורך חקירה של חשודים בעבירת ביטחון.

<נעמה פויכטוונגר: גם אציין, שהוראת השעה קובעת חובת דיווח של שר המשפטים לכנסת אחת לשישה חודשים לגבי היקף השימוש בסמכויות לפי החוק הזה.

<נעמה פויכטוונגר: הנתונים שהועברו עד היום לכנסת מלמדים שהשימוש שנעשה בסמכויות האלה הוא מאוד מצומצם.

<נעמה פויכטוונגר: השב"כ עושה בהן שימוש במשורה לגבי אחוז מאוד קטן מהנחקרים שלו.

דוד רותם: זה לא השב"כ, זה בתי-המשפט.

<נעמה פויכטוונגר: חלק זה סמכויות של גורמי חקירה, הרוב זה בתי-המשפט.

באסל גטאס: מהן הסמכויות?

<נעמה פויכטוונגר: כמו שאמרתי, הקבוצה הראשונה של סמכויות נוגעת להארכה מוגבלת של ימי מעצר לצורכי חקירה לפני הבאת העצור בפני שופט – 48 שעות.

<נעמה פויכטוונגר: כמובן, החוק גם קובע מי הדרג שמאשר כל הארכה.

<נעמה פויכטוונגר: הארכה עד 72 שעות, באישור ראש אגף החקירות בשב"כ, כשהעילה היא רק שהפסקת החקירה, לא לפגוע פגיעה ממשית בחקירה שיש בה כדי לסכל מניעת פגיעה בחיי אדם.

<נעמה פויכטוונגר: זאת עילה שחוזרת על עצמה כמעט לכל אורך החוק.

<נעמה פויכטוונגר: עד 96 שעות, רק באישור בית-המשפט.

<נעמה פויכטוונגר: הבקשה שהוגשה בהסכמת היועץ המשפטי לממשלה.

<נעמה פויכטוונגר: אני לא יודעת עד כמה לפרט.

<נעמה פויכטוונגר: זאת הקבוצה הראשונה של הסמכויות.

<נעמה פויכטוונגר: יש עוד הארכה מסוימת של ימי מעצר לפני הגשת כתב אישום – גם כן בהחלטה של בית-משפט בלבד, עם עילות מיוחדות.

<נעמה פויכטוונגר: יש עוד סמכות חריגה שניתנה לבית-המשפט העליון להאריך בתנאים מסוימים מעצר של חשוד, שלא בנוכחותו, בנסיבות שבהן הפסקת החקירה לצורך הבאת החשוד להארכת המעצר עלולה לפגוע פגיעה ממשית בחקירה, כשיש הסתברות קרובה לוודאי שהפסקת החקירה תמנע מאתנו לסכל פגיעה בחיי אדם.

<נעמה פויכטוונגר: אני כן אציין שהוראת השעה בגרסתה המוקדמת יותר הובאה לדיון בבית-המשפט העליון.

<נעמה פויכטוונגר: בית-המשפט העליון בשנת 2009 הורה על בטלותו של אחד הסעיפים בהצעת החוק.

<נעמה פויכטוונגר: בעקבות ההוראה הזאת נערכה איזושהי רוויזיה גדולה בחוק הזה.

<נעמה פויכטוונגר: בשנת 2010, אחרי דיונים ארוכים בוועדת חוקה, הוכנסו הרבה מאוד תיקונים בחוק, כל הסמכויות מאוד צומצמו, כל הדרגים המאשרים - - -

דוד רותם: כן.

דוד רותם: בוז'י היה זה - - -

צחי הנגבי: תודה רבה.

צחי הנגבי: אדוני יושב-ראש ועדת החוקה, אתה תומך?

דוד רותם: כן.

צחי הנגבי: תודה.

צחי הנגבי: בוז'י אפילו תומך.

צחי הנגבי: הוא עשה את העבודה.

יצחק הרצוג: עשינו את העבודה הזאת יחד.

משה זלמן פייגלין: אני לא אתמוך בהצעה הזאת, אני אהיה חייב להימנע.

משה זלמן פייגלין: חוק כזה שעוסק בזכויות אדם, לא יכול להיות שנתבקש להצביע עבורו בלי לקבל את החוק בצורה מסודרת.

מאיר שטרית: אנחנו לא מצביעים על החוק.

צחי הנגבי: אנחנו לא מצביעים על החוק.

צחי הנגבי: אנחנו מאפשרים לממשלה להקדים את הדיון.

אברהם מיכאלי: מדובר על הקדמת דיון.

אברהם מיכאלי: תבוא לוועדת חוקה, תתנגד.

צחי הנגבי: רבותי, חבר הכנסת פייגלין צודק.

צחי הנגבי: אם היינו דנים בגופו של החוק, אכן.

צחי הנגבי: אנשים פה קיבלו לפי מה שאני מבין את החומר בשעה 09:52.

משה זלמן פייגלין: מדובר כאן בהארכה.

יריב לוין: לא הארכה.

יריב לוין: רק לקצר את המועד, שאפשר יהיה לדון בו היום ולא בשבוע הבא.

צחי הנגבי: אני אסביר.

צחי הנגבי: היו אכן חוקים שדיברו על הארכת תוקף.

צחי הנגבי: החוק הזה, הממשלה מבקשת לפטור אותה מחובת ההנחה כדי שהיא תוכל לבוא במועד מוקדם בפני הכנסת – אולי אפילו השבוע, אולי בשבוע אחרי – בקריאה ראשונה.

צחי הנגבי: לאחר מכן, הדיון המהותי מתקיים כמקובל.

משה זלמן פייגלין: עוד קודם לכן יהיה הדיון בוועדת החוקה?

צחי הנגבי: לא לא.

צחי הנגבי: קודם כול, הממשלה מגישה לכנסת הצעת חוק, אין בה אף פעם דיון מוקדם כי זו הפררוגטיבה של הממשלה.

אברהם מיכאלי: יש דיון במליאה.

צחי הנגבי: יש דיון במליאה, כל אחד יכול להירשם ולדבר, ולאחר מכן אם החוק עובר בכנסת לוועדה הרלוונטית, ועדת החוקה, שם מתחיל הדיון המהותי לאחר קריאה ראשונה.

פנינה תמנו: זו רק הצבעה על פטור מהנחה.

צחי הנגבי: כן.

צחי הנגבי: זה מה שהיא הסבירה עכשיו דקות ארוכות.

צחי הנגבי: לא מדובר על התוקף, על המהות, על הנושאים הספציפיים.

צחי הנגבי: אנחנו מאפשרים לממשלה מעת לעת – בדרך כלל הבקשות הן לא רבות – פטור מחובת הנחה לאחר שהמתינו חודשים ארוכים בגלל מערכת הבחירות.

צחי הנגבי: אם היינו בתקופה רגילה, היו ממתינים כרגיל.

מאיר שטרית: היושב-ראש, הערה לסדר.

מאיר שטרית: בהצעות פה אנחנו לא דנים במהות.

פנינה תמנו: הדיון המהותי עוד בפנינו.

מאיר שטרית: אני מדבר על מהות הדיון בהצעות אלה.

מאיר שטרית: אנחנו לא דנים בהן, לא מפרטים את החוק.

מאיר שטרית: מדובר על הארכה או לא הארכה.

צחי הנגבי: בדיוק.

צחי הנגבי: אנחנו לא דנים וגם לא מבינים.

מאיר שטרית: עוד מעט מגיעים לתקציב, אני מפחד שיהיה פה דיון על התקציב.

צחי הנגבי: מי בעד בקשת הממשלה?

צחי הנגבי: מי נגד?

צחי הנגבי: מי נמנע?

צחי הנגבי: בעד – רוב

צחי הנגבי: נמנעים – 1

צחי הנגבי: תודה.

<יואל הדר: אני אייצג את משרד הביטחון בנושא הראשון.

צחי הנגבי: בבקשה.

צחי הנגבי: אנחנו חוזרים לסעיף הראשון על סדר-היום: הצעת חוק שירות ביטחון.

<יואל הדר: נכון להיום, אפשר לגייס חיילים לכאורה רק לשנתיים וחצי אבל בגלל הוראת השעה שהוארכה מעת לעת – ואדוני יודע זאת מוועדת חוץ וביטחון – היום אפשר לגייס מיועדים לשירות ביטחון לשלוש שנים.

<יואל הדר: מה שמשרד הביטחון מבקש פה זה להאריך את המצב הקיים עד ליולי 2014.

<יואל הדר: אם בדיונים לגבי השוויון בנטל יהיה שינוי בנושא הזה, ודאי שהם ישנו זאת תוך כדי זה.

<יואל הדר: הבעיה שהוראת החוק הקיימת פוקעת ב-5 במאי, לכן יש צורך להאריך את הוראת השעה הקיימת גם כן.

מאיר פרוש: אני מבין שמלכתחילה לא היה מדובר על כך שאתה תציג את החוק, כך שאין לי טענות מיוחדות, אגיד גם למה.

מאיר פרוש: לדעתי, מי שנתן את דברי ההסבר לחוק הזה, לכאורה הוא לא עובד בתלם, כמו שאומרים.

מאיר פרוש: בדברי ההסבר הוא מסביר שהסיבה שיש ירידה בהיקף המתגייסים לצה"ל זה בגלל ירידה בהיקף הילודה ובהיקף העלייה, והמחבר של דברי ההסבר האלו שכח משום מה שיש לנו קואליציה חדשה, כשהבעיה המרכזית בכך זה שוויון בנטל, לא בעיה של ילודה.

מאיר פרוש: אני חושב שהעיקר לוקה בחסר.

צחי הנגבי: דברי ההסבר יתוקנו.

צחי הנגבי: למהות העניין, אתה לא מתנגד.

צחי הנגבי: מישהו מתנגד?

משה זלמן פייגלין: כן.

יצחק הרצוג: פייגלין רוצה להתנגד?

מאיר שטרית: אז הצבעה.

משה זלמן פייגלין: עוד פעם, אבל מה משמעות ההצבעה עכשיו?

<קריאה: הארכת תוקף.

<קריאה: שאפשר להניח את החוק.

<קריאות: - - -

משה זלמן פייגלין: עכשיו אנחנו מצביעים על ההצעה?

צחי הנגבי: אנחנו מאפשרים להעלות את זה במליאה.

מאיר שטרית: הממשלה לא צריכה להניח את הצעת החוק 24 שעות לפני, היא יכולה להביא אותה עכשיו.

<יואל הדר: במקום שזה יעלה למליאה עוד יומיים, זה יעלה היום.

צחי הנגבי: מי שמעלה את ההצעה זו ועדת החוץ והביטחון.

צחי הנגבי: היא צריכה לקבל על כך החלטה והיא כבר קיבלה, אבל היא צריכה להעביר את זה להחלטת המליאה.

צחי הנגבי: המטרה היא לאפשר – אנחנו מאפשרים להעלות את זה במליאה.

מאיר פרוש: אני רוצה רק משפט אחד לומר.

צחי הנגבי: רק שנייה.

צחי הנגבי: חבר הכנסת פייגלין בעניין הזה רוצה לומר משהו?

משה זלמן פייגלין: לא, הבנתי.

מאיר פרוש: במתווה המשותף של יש עתיד עם הליכוד כתוב שיאריכו את זה עד ה-31 בדצמבר 2014, ופה מבקשים עד אוגוסט 2014 או יולי.

מאיר פרוש: אני אומר שנהיה רציניים – לפי מה אנחנו עובדים?

מאיר פרוש: לפי המתווה?

צחי הנגבי: תודה.

צחי הנגבי: אני מודיע לכבודו שהמתווה המשותף יתוקן ברוח הדברים שאמרת.

צחי הנגבי: מי בעד הצעת הממשלה?

צחי הנגבי: מי נגד?

צחי הנגבי: בעד – רוב

צחי הנגבי: נמנעים - מיעוט

באסל גטאס: יש לי שאלה.

באסל גטאס: אפילו דברים שאולי הם טריוויאליים לחברים ותיקים שמכהנים הרבה קדנציות, למה אנחנו מקבלים את החומר רק עם הגיענו לכאן?

צחי הנגבי: אני קיבלתי על כך כמה הערות.

צחי הנגבי: הממשלה נתנה לנו מאוחר.

צחי הנגבי: אנחנו נבהיר לממשלה שכשנקבל מאוחר בקשות מן הסוג, אנחנו לא נעביר אותן לדיון בוועדה.

צחי הנגבי: אנחנו דורשים את זה כמה שיותר מהר כדי שלחברים יתאפשר להתעמק בדברים.

מאיר שטרית: הפעם יש הצדקה לממשלה כי רק אתמול היתה ועדת שרים לחקיקה, בלי זה לא יכלו להביא זאת לכנסת.

צחי הנגבי: אבל עכשיו ניכנס לסדר יותר רגוע של הדברים, וזאת הבקשה שלנו מהקואליציה ומהממשלה.

צחי הנגבי: אנחנו מתקדמים עכשיו לסעיף האחרון באותה סדרה.

<קריאה: נצביע.

צחי הנגבי: אני ראיתי הצבעה על העניין הזה.

צחי הנגבי: אם לא, אפשר שוב.

צחי הנגבי: מי בעד הבקשה להקדמת הדיון בחוק שירות ביטחון?

צחי הנגבי: מי נגד?

צחי הנגבי: בעד – רוב

צחי הנגבי: נמנעים - מיעוט

צחי הנגבי: תודה.

צחי הנגבי: אושר.

מאיר פרוש: לסדר.

מאיר פרוש: שני החוקים האלה שרוצים עכשיו להציג הם באמת כבדי-משקל, אם כי ב-2009 כבר היה לנו תקציב דו-שנתי, אבל הם כבדי-משקל לחברי כנסת חדשים או כאלה שכבר שנתיים לא היו פה.

מאיר פרוש: אני חושב שבאמת צריכים לאפשר לנו – לפחות מחר, מחרתיים.

מאיר פרוש: למה היום?

צחי הנגבי: אני מסכים.

צחי הנגבי: לגבי העתיד זה מה שיהיה.

דוד רותם: הם יגיעו לוועדה כשזה יגיע ושם הם ילמדו.

מאיר פרוש: כרגע אתה צריך להחליט, אתה אפילו לא יודע על מה.

דוד רותם: אני לא צריך להחליט, אני צריך להחליט רק על פטור מחובת הנחה.

דוד רותם: אני דן בחוק עכשיו?

מאיר פרוש: איך אמר חבר הכנסת פייגלין?

מאיר פרוש: מה זה עושה ההצבעה?

מאיר פרוש: אני רוצה לדעת האם יש פה סטייה מהדרך שעליה הצהירו הפוליטיקאים בתקופת הבחירות, צריך לדעת.

פנינה תמנו: אני חושבת שזה ברור לכולנו שמדובר בפטור מחובת הנחה.

מאיר שטרית: כל מה שאתה מחליט עכשיו זה רק לאפשר לממשלה להביא את החוק היום למליאה, זה הכול.

מאיר שטרית: אנחנו לא דנים בשום עניין.

צחי הנגבי: רבותי, על סדר-יומנו נותרו שני דברים קטנים – אחד, אני לא מעלה אותו כי אני לא רואה נציג אוצר פה שיכול להסביר לנו את הצעת חוק תקציב המדינה.

צחי הנגבי: אם עד סיום הישיבה הוא יגיע, נחזור לזה, ואם לא אז לא.

צחי הנגבי: אני עובר לסעיף הרביעי על סדר-היום: המלצה לבחירת יושב-ראש לוועדה לפניות הציבור.

מאיר שטרית: לא הבנתי.

מאיר שטרית: אתה רוצה שיסבירו את חוק התקציב?

צחי הנגבי: אני רוצה שנציג האוצר יסביר.

מאיר שטרית: זה רק פטור מחובת הנחה.

דוד רותם: אבל צריך מישהו שיגיד לנו למה צריך פטור.

פנינה תמנו: למה על הסעיף הספציפי הזה צריך להתעכב?

פנינה תמנו: אפשר להצביע על זה.

מאיר שטרית: אמורים להגיש תקציב או-טו-טו, אין זמן.

דוד רותם: אתה רוצה להסביר בשם האוצר?

פנינה תמנו: זה רק פטור מחובת הנחה, אני לא חושבת שאנחנו צריכים הסבר, דיברנו על זה בסעיפים קודמים.

צחי הנגבי: יושב-ראש הקואליציה, מה עמדתך?

יריב לוין: אני אומַר את עמדתי הברורה, והיא היתה עקבית גם בקדנציה הקודמת.

יריב לוין: אני חושב שהממשלה צריכה לכבד את הכנסת, וכשהממשלה מבקשת פטור מחובה הנחה, צריך נציג ממשלה להגיע לוועדה - -

אברהם מיכאלי: צודק.

יצחק הרצוג: לגמרי.

יריב לוין: - - ולהציג את הדברים - -

דוד רותם: אתה בקואליציה או באופוזיציה?

יריב לוין: - - וזה נכון גם כשאני יושב-ראש הוועדה וגם כשאני יושב-ראש הקואליציה - -

פנינה תמנו: מדובר פה רק בפטור מחובת הנחה.

יריב לוין: - - וגם מזווית הראייה של האופוזיציה.

יריב לוין: אני ביקשתי את רשות היושב-ראש, אם הוא יסכים, שבמידה ויבוא נציג האוצר עד שנסיים את הישיבה, מה טוב; לא יבוא, אני אומר – ההחלטה היא של היושב-ראש – עמדתי האישית כיושב-ראש הקואליציה היא שבהיעדר נציג של הממשלה שיבוא וינמק ויסביר את הדברים, ובמידה ויש מחלוקת בין חברי הוועדה שמי מהם - - -

צחי הנגבי: לי אין בעיה למחול על כבוד הוועדה אם הוועדה חושבת שאפשר.

אברהם מיכאלי: אנחנו לא מוכנים, אדוני - - -

<קריאות: - - -

יריב לוין: אני אומר, במידה ומי מחברי הוועדה רוצה לשמוע הסבר מנציג הממשלה, אני חושב שבמצב הזה חייבים לדחות את העניין.

יצחק הרצוג: אני רוצה לשמוע.

אברהם מיכאלי: אנחנו רוצים.

מאיר פרוש: אני חושב שבהחלט צריך לשמוע נציג ממשלה.

צחי הנגבי: בסדר גמור.

צחי הנגבי: אנחנו מתקרבים לסיום.

צחי הנגבי: אני רוצה לקרוא את הפסקה הבאה ולקבל את אישור הוועדה: בהתאם להוראות סעיף 106(א)(1) לתקנון הכנסת, ועדה תבחר יושב-ראש מבין חבריה לפי המלצת ועדת הכנסת; בהתאם להוראות סעיף 108 לתקנון הכנסת, בחרה הכנסת ארבע ועדות לעניין מסוים, בהן הוועדה לפניות הציבור.

צחי הנגבי: ועדת הכנסת מחליטה להמליץ בפני הוועדה לפניות הציבור לבחור בחברת הכנסת עדי קול לכהן כיושבת-ראש הוועדה.

צחי הנגבי: אנחנו עוד לא קבענו את ישיבת הוועדה לפניות הציבור אבל קודם כול נדרשת הצבעה בוועדה לעניין זה.

יריב לוין: אני רוצה, אם אפשר, להתייחס במשפט אחד לעניין הזה.

יריב לוין: זו למעשה השלמה של בחירת ראשי הוועדות מטעם הקואליציה, כאשר הנושא הזה אמור היה להיות נדון בשבוע שעבר.

יריב לוין: לבקשתו של יושב-ראש סיעת יש עתיד, עפר שלח, כפי שניתנה כאן לפרוטוקול, הוא נדחה ולכן הוא נפרד משאר המינויים, לא משום סיבה אחרת.

יריב לוין: הודיע לי מנהל סיעת יש עתיד שהם שבים ומבקשים שהנושא הזה יושלם, בהתאם להתחייבויות שלנו כלפיהם, ומכאן הבקשה.

יצחק הרצוג: ואז אם תהיה הצרכה, נבוא שוב.

יריב לוין: זה תמיד, להחליף ראשי ועדות – בהסכמה.

יצחק הרצוג: אני אומר את זה לחברי אברהם מיכאלי.

יריב לוין: ואני מקווה שבמהרה גם נשלים את כל שאר בחירת ראשי הוועדות, ונוכל לצאת לעבודה בצורה מסודרת.

מאיר פרוש: כשאתה אומר שיש לנו התחייבויות, הכוונה אנחנו והליכוד?

מאיר פרוש: הכוונה שלליכוד יש התחייבויות?

יריב לוין: לליכוד יש התחייבות שהוועדה הזאת תהיה בראשה.

יריב לוין: התשובה כן, ודאי, היא כתובה בהסכם הקואליציוני.

אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, אני חושב שהבחירה ליושב-ראש הוועדה לפניות הציבור היא בחירה חשובה מאוד ואני רוצה לחזק את הבחירה – גם את היושבת-ראש ובמיוחד את הוועדה.

אורי מקלב: כפי שאמרת, אדוני יושב-ראש הקואליציה, יש ארבע ועדות שהן אולי ועדות לא סטטוטוריות, ועדות לא חובה.

צחי הנגבי: לעניין מסוים.

אורי מקלב: לעניין מסוים, ואחת מהן היא הוועדה לפניות הציבור.

אורי מקלב: אבל, משום מה, דווקא כלפי הוועדה הזו יצאו בתקופה האחרונה כאלה שמערערים, גם מתוך הבניין הזה, ורואים אותה כוועדה אולי מיותרת.

אורי מקלב: בעיני – ואני חושב בעיני חברי כנסת רבים – הוועדה הזאת היא אומנם ועדה לעניין מסוים אבל היא ועדה חשובה ביותר, היא פעילה מאוד.

אורי מקלב: יש כאלה שאמרו שהמחאה הציבורית עברה מעל הכנסת ולא היתה בכנסת, אז מי שעקב אחרי דיוני הוועדה ודיוני עוד ועדות, ראה שהדבר לא נכון.

אורי מקלב: חלק גדול מהפעילות של המחאה החברתית או נושאים רבים – צרכניים ואחרים, וביורוקרטיה של הממשלה – עברו דרך הוועדה, היא עשתה דברים מאוד מאוד חשובים ושינתה דברים.

אורי מקלב: חוקים נוצרו וחוקקו בעקבות דיונים בוועדה.

אורי מקלב: לכן, לבוא ולהגיד שזאת ועדה שיכולים לוותר עליה ויכולים לצמצם בוועדות, ההוכחה שהוועדה הזאת עשתה דברים ראויים.

אורי מקלב: לכן, במקרה הזה אנחנו כאופוזיציה גם נצביע בעד.

מאיר שטרית: אני רוצה לומר מילה, אדוני, דווקא על רקע דבריו של חבר הכנסת מקלב.

מאיר שטרית: אני רוצה לומר שלדעתי, הוועדה הזאת מיותרת לגמרי, הכנסת לא צריכה לעסוק בעניין של פניות ציבור.

מאיר שטרית: זו תולדה בזמנו שהכנסת רצתה למצוא ג'וב למישהו, לכן מינו ועדת משנה.

מאיר שטרית: אני חושב שאם ועדת כנסת רגילה היתה מזמינה ומטפלת בפניות ציבור באמת – ומביאים לוועדה – גם משרד מפחד מהוועדה.

מאיר שטרית: כשזה רק פניות ציבור - - -

אורי מקלב: היא עשתה לא פחות מוועדת המדע.

מאיר שטרית: הלוואי שחברי הכנסת והשרים יענו לאזרחים על המכתבים שלהם, על הטלפונים שלהם.

מאיר שטרית: זה פניות ציבור הכי טובות.

צחי הנגבי: אני חייב להגיד לך – אני נתקלתי בכמה אזרחים שפנו לוועדה – היתה מרינה סולודקין יושבת-ראש הוועדה – טיפלה בהם בצורה ממש טובה.

צחי הנגבי: מי בעד?

צחי הנגבי: מתנגדים?

צחי הנגבי: בעד – פה אחד

צחי הנגבי: תודה.

צחי הנגבי: מתנגדים – אַין.

צחי הנגבי: תודה רבה, אני נועל את הישיבה.