ועדת הכספים, כנסת 19, פרוטוקול מספר 18, 2013-04-17 09:30

צחי הנגבי: בוקר טוב.

צחי הנגבי: תמיד רציתי להשתמש בפטיש של ועדת הכספים, נפלה בחלקי הזכות.

צחי הנגבי: אני מודה לכולם.

צחי הנגבי: אנחנו בסבב מינויים של יושבי-ראש ועדות הכנסת, כפתיח לחידוש פעולתה של הכנסת באופן אינטנסיבי בשבוע הבא.

צחי הנגבי: לאחר שמינינו את יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון אנחנו באים אל ועדת הכספים.

יולי יואל אדלשטיין: ולפני זה מינינו את יושב-ראש ועדת הכנסת.

צחי הנגבי: אני לא מיניתי, אבל מונה יושב-ראש ועדת הכנסת.

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, מפני שלא מינינו אף אחד.

צחי הנגבי: סליחה.

צחי הנגבי: הביטוי הנכון, כדברי הוותיק בחברינו - - - מאיר שטרית לא פה?

צחי הנגבי: אתה, לדעתי, אתה זקן חברי הכנסת בחדר הזה.

ראובן ריבלין: אני בעד זה שבוחרים, ואז אני לא דואג.

צחי הנגבי: אז נבחר את יושב ראש-ועדת הכספים, בהתאם להוראות סעיף 106א(1) לתקנון הכנסת: "הוועדה תבחר יושב-ראש מבין חבריה, לפי המלצת ועדת הכנסת.

צחי הנגבי: " ועדת הכנסת ממליצה בפני ועדת הכספים לבחור בחבר הכנסת ניסן סלומינסקי לכהן כיושב-ראש הוועדה.

צחי הנגבי: לפני שנעבור להצבעה אני רוצה לומר מילות הוקרה – לא נאמר "פרידה" כי חבר הכנסת גפני היה אתנו ונשאר אתנו.

צחי הנגבי: עקבתי מקרוב אחריו, בחלק גדול מהקדנציה הקודמת כיהנו במשותף – אני כיו"ר ועדת החוץ והביטחון והוא כיו"ר ועדת הכספים.

צחי הנגבי: אני עזבתי, הוא נשאר.

צחי הנגבי: נדמה לי שהיית בין התורמים המשמעותיים לכך שהכנסת הקודמת נותרה על כנה באופן חסר תקדים - לראשונה מאז 1988, למעלה מארבע שנים.

צחי הנגבי: אני לא יודע אם אתה שמח על כך, אני יודע שאת הכנסת הזאת, לפחות את חלק מתקופתה, היית רוצה לקצר.

צחי הנגבי: בכל מקרה, אני מניח שתישאר בוועדת הכספים ותהיה לעזר ליושב-ראש הנכנס.

צחי הנגבי: היושב-ראש הנכנס, גם הוא חבר כנסת ותיק.

צחי הנגבי: הוא היה בחופשה קצרה, חזר.

צחי הנגבי: אני יכול לגלות שאנחנו אפילו בני אותה משפחה, באיזה שרשור של המשפחה שלי.

צחי הנגבי: היית חבר ועדת הכספים הרבה שנים.

יולי יואל אדלשטיין: אז אל תשתתף בהצבעה, שהמלעיזים לא יגידו.

צחי הנגבי: אני לא יכול להשתתף בהצבעה כי אני לא חבר ועדת הכספים, אז אין לי בעיית ניגוד עניינים.

צחי הנגבי: אם יש מישהו שרוצה לומר משהו לפני ההצבעה אז נשמח.

צחי הנגבי: בבקשה.

ראובן ריבלין: אני מבקש להוסיף ולומר דברים על היושב-ראש היוצא, וגם על היושב-ראש הנכנס שאתה זכיתי לשמש כחבר ועדת הכספים בתקופות רבות.

ראובן ריבלין: אני מוכרח לייחד מספר דברים לאיש גפני וגם ליושב-ראש ועדת הכספים גפני.

ראובן ריבלין: גפני לטש עיניו לוועדת הכספים שנים רבות, שכן חבריו החסידים תמיד לקחו לו את המקום הזה.

ראובן ריבלין: כאשר הוא עמד על זכותו לשמש כיושב-ראש ועדת הכספים היו הרבה אשר הרהרו האם יהיה כקודמו, שהיה באמת יושב-ראש ועדת כספים לעילא ולעילא, הרב ליצמן, שהפך להיות לשר והתמודד עם גפני על תפקיד יושב-ראש ועדת הכספים.

ראובן ריבלין: שניהם ראו בוועדת הכספים תפקיד יותר חשוב מאשר התפקיד ברשות המבצעת כשרים.

ראובן ריבלין: גפני נכנס לתפקידו ושימש דוגמה גם ליכולת האישית להתמודד עם כל הנושאים אשר עמדו לפניו, ועמדו לפניו נושאים הרי גורל והרי הכרעה, והוא יכול היה להם.

ראובן ריבלין: יותר מכך, הוא שימש כיושב-ראש ועדת הכספים לתפארת הכנסת במובן זה שלא היה עובר אצלו - בעזרת היועצת המשפטית המעולה של הוועדה הזאת - נושא אחד הקשור בציבור שלא היה בא לידי ביטוי במיצוי הדיון הציבורי לעילא ולעילא.

ראובן ריבלין: היה צריך להגיע רגע של הכרעה, ואכן הוא הגיע לאותו רגע של הכרעה לאחר שמיצה את כל הדיונים הציבוריים.

ראובן ריבלין: לא בכדי אלה שתי הוועדות שהן סביב השעון – עם ועדת החוץ והביטחון, שיושב-ראש ועדת הכנסת זכה לשמש בה יושב-ראש מצוין.

ראובן ריבלין: אני מוכרח לומר שגפני העלה את קרנה של הכנסת.

ראובן ריבלין: למרות שלכאורה הוא מייצג איזשהו סקטור במערכת הפוליטית הישראלית, הוא לא רק עמד לצד הממשלה בחובתה לנהל את המדינה אלא גם עמד לצד האזרח כאשר היה צריך להתמודד ולפקח על הממשלה, בלי שום הנחות ובלי שום רצונות לייצר במעמד שיש לו או בתפקיד שיש לו אילו שהם אמצעי לחץ לטובת הסקטור.

ראובן ריבלין: מה שהיה צריך לייצג - הוא ייצג את הסקטור, כפי שעושה זאת כל אחד ואחד מאתנו.

ראובן ריבלין: על כך תבוא על הברכה.

ראובן ריבלין: אני חושב שעשית דברים יפים וגדולים ובאמת תיזכר בתולדות הכנסת כאדם אשר היה ושימש בוועדת הכספים לעילא ולעילא, יחד עם שפירא ויחד עם ליצמן - כדי לא לעשות איזשהן בעיות עם החסידים, אנחנו, המתנגדים.

ראובן ריבלין: סלומינסקי, עומדת לפניך תקופה לא פשוטה, מאבקים, כאשר בוועדת הכספים אנחנו צריכים לדון בנושאים שהם גם נושאים שקשורים בחקיקה – חוק ההסדרים – וגם נושאים הקשורים בדאגה לכל אחד ואחד, יחד עם הדאגה למדינה.

ראובן ריבלין: אני רוצה, בשם כל החברים פה, לברך אותך ולהתפלל בשבילך שתצליח דרכך בעשייתך למען המדינה והארץ.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: תודה.

צחי הנגבי: תודה.

צחי הנגבי: אנחנו נעבור להצבעה.

צחי הנגבי: מי בעד ההצעה לבחור את חבר הכנסת ניסן סלומינסקי לכהן כיושב-ראש הוועדה?

צחי הנגבי: בעד – פה אחד

צחי הנגבי: נמנעים – אין

צחי הנגבי: תודה, פה אחד.

צחי הנגבי: אני מעביר לכבודו את המושב, הפטיש והמיקרופון.

ניסן סלומינסקי: בוקר טוב.

ניסן סלומינסקי: ראשית, אני רוצה להודות לכל חבריי בוועדה שבחרו בי, וכמובן, ליושב-ראש הכנסת וליושב-ראש ועדת הכנסת, שעזרו לגלגל את העניין ולהביא את זה עד הלום.

צחי הנגבי: יושב-ראש הקואליציה.

ניסן סלומינסקי: יריב לוין.

ניסן סלומינסקי: יש עוד הרבה שהיו שותפים, אם אתחיל לפרוט אז בטח אפספס ואז יהיה יותר גרוע.

ניסן סלומינסקי: אני, לפחות, יכול לשבח את היושב-ראש הקודם.

ניסן סלומינסקי: צריך לדעת שבדרך מנכ"לים של משרדי ממשלה או כל מיני מנהלים, אם הם לא מצליחים - הם מודחים, ואם הם מצליחים – הם ממשיכים.

ניסן סלומינסקי: שלא יישמע כאילו היושב-ראש הקודם לא הצליח ובגלל זה התחלף.

משה גפני: לא, לא.

משה גפני: כולם יודעים את הסיבה.

ניסן סלומינסקי: כן, אני אומר.

יצחק כהן: מה הסיבה, ניסן?

יצחק כהן: מה הסיבה?

ניסן סלומינסקי: פה הסיבה היא לא - - -

יצחק כהן: הסיבה היא שמידרתם ציבור שלם.

יצחק כהן: זו הסיבה.

יצחק כהן: תגיד את האמת, אתה איש אמת.

ניסן סלומינסקי: אנחנו עכשיו בברכות, למה לקלקל?

ניסן סלומינסקי: עוד יהיה לנו מספיק זמן.

ניסן סלומינסקי: בסך הכול אני משבח אותו, שהוא לא התחלף בגלל שהוא לא היה מתאים.

יצחק כהן: תגיד מה הסיבה שהוא בחוץ.

יצחק כהן: אנחנו יודעים מה הסיבה.

ניסן סלומינסקי: בגלל שהתחלף השלטון.

יצחק כהן: לא, בגלל שמידרתם אותו.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: למה אתה לא שר היום או סגן שר?

ניסן סלומינסקי: מה הבעיה - - - ?

יצחק כהן: בגלל שהחרמתם אותנו, זו הסיבה.

ניסן סלומינסקי: בגלל שהתחלף השלטון.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה מאוד לשבח, להצטרף לדבריו של רובי ושל כל האחרים על הפעילות הטובה, הראייה הרחבה של היושב-ראש הקודם והאינטנסיביות שלו.

ניסן סלומינסקי: אני לא רוצה להגיד חוש הומור, אני לא יודע אם זו ברכה.

משה גפני: זה טוב.

משה גפני: במצבים רציניים חוש הומור זה טוב.

משה גפני: סתם חוש הומור – לא.

ניסן סלומינסקי: נכון שמצד שני גם הדאגה למגזר, כי בסך הכול הוא נציג ציבור והמגזר שלח אותו.

ניסן סלומינסקי: אבל זה לא הפריע לו להסתכל בראייה רחבה.

ניסן סלומינסקי: אני חושב שאתן לך את זכות הדיבור, חבר הכנסת גפני.

משה גפני: אדוני יושב-ראש הכנסת, אדוני יושב-ראש ועדת הכנסת, אדוני יושב-ראש הקואליציה, אדוני יושב-ראש ועדת הכספים, ראשית, אני מברך אותך על המינוי הזה – סליחה, על הבחירה, לא המינוי.

משה גפני: אני לא יודע אם בבית היהודי זה כמו הליכוד, אם זה מינוי או בחירה.

ראובן ריבלין: יגיעו עוד ימים שבכנסת ימנו.

ראובן ריבלין: עכשיו אנחנו עוד בדמוקרטיה פרלמנטרית.

ניסן סלומינסקי: היו אצלנו פריימריס, כך שציבור רחב בחר.

משה גפני: ניסן, אני מברך אותך על הבחירה שלך לתפקיד החשוב הזה של יושב-ראש ועדת הכספים.

משה גפני: אתה לא חדש בוועדה הזאת.

משה גפני: היית פה, נדמה לי, שתי קדנציות.

משה גפני: עברת את הבעיות של ועדת הכספים.

משה גפני: כאשר יש ימים טובים אז זה יותר טוב, כאשר יש ימים פחות טובים אז זה פחות טוב, אבל היא ועדה שנוגעת בכל תחומי החיים של אזרחי מדינת ישראל, של משרדי הממשלה, של החברות הממשלתיות.

משה גפני: כל הקדנציה הייתי יושב-ראש ועדת הכספים.

משה גפני: מאוד נהניתי כאן.

משה גפני: לא ייצגתי שום מגזר, לא ייצגתי שום סקטור.

משה גפני: לא תפסו אותי אף פעם בדבר כזה.

משה גפני: יכול להיות שבחדרי חדרים עשיתי.

משה גפני: ..

משה גפני: אבל כל הדברים של מגזר וסקטור הם פשוט לא נכונים.

משה גפני: כל נושא שהובא לכאן לדיון נדון לגופו של עניין, כאשר גם האחריות כלפי המדינה עמדה לנגד עינינו וגם טובת האזרח, שזה היה הדבר החשוב ביותר.

משה גפני: נכנסנו לתחומים שוועדת הכספים לא בדיוק היתה צריכה לעסוק בהם, כמו טיפול במפעלים שעמדו להיסגר, מובטלים שהיו אמורים לצאת לרחוב.

משה גפני: הוועדה קיבלה הרבה מאוד שבחים על הטיפול שלה בכל הדברים.

משה גפני: משרדי הממשלה קצת פחות.

משה גפני: הם היו מעדיפים שפחות נתעסק בחוקים הממשלתיים.

משה גפני: אמרו: כבר הכנו את זה שנתיים, כל המשרדים כבר עברו על זה, אז בשתיים-שלוש ישיבות תתחילו לשנות דברים?

משה גפני: ושינינו.

משה גפני: פעמים רבות גם הודו לנו על זה ששינינו, מכיוון שכאן בוועדה הכול פתוח, הכול עומד בביקורת ציבורית וחברי הוועדה גילו אחריות רבה מאוד.

משה גפני: טיפלנו בכל הדברים האלה.

משה גפני: הוועדה הזאת בנויה הרבה מאוד על היושב-ראש שלה.

משה גפני: אם אהיה חבר הוועדה, וכנראה אהיה, אני מבקש ממך להמשיך בדרך הזאת וגם לשכלל אותו ולשפר אותה - לדאוג לאזרח.

משה גפני: הממשלה זה לא ניתן למשה בסיני, גם שם טועים, גם שם עושים דברים טובים.

משה גפני: המגמה צריכה להיות מגמה שהוועדה תבחן א הדברים ותפקח.

משה גפני: זאת עבודתה על-פי החוק, על-פי התקנון – היא צריכה לפקח על עבודת הממשלה.

משה גפני: בסופו של דבר, היא זאת שמחוקקת.

משה גפני: לא הממשלה מחוקקת.

משה גפני: הממשלה מציעה, מביאה את זה למליאת הכנסת ולאחר מכן זה עובר לוועדה.

משה גפני: אני מכיר את הרצון שלך גם לדאוג לתורה, גם לדאוג למה שהיום די נמצא בשוליים של השיח הציבורי.

משה גפני: אני יודע שהדברים האלה מאוד חשובים לך.

משה גפני: אתה צריך לדאוג לכולם.

משה גפני: אני מאוד מקווה.

משה גפני: בי אתה יכול לראות חבר שיסייע לך בכל מה שלגופו של עניין, אם זה יהיה לטובת הציבור.

משה גפני: אתה תוכל לראות בי יריב אם, חס וחלילה, תיכנע לתכתיבים של הממשלה בדברים שהם אינם טובת הציבור.

משה גפני: אתה תראה בי יריב, לא אישי אבל ציבורי.

משה גפני: אני לא מתכוון לוותר כמלוא הנימה בדרך שלי.

משה גפני: אני כבר 25 שנה בכנסת, בדרך הזאת אני הולך כל הזמן.

משה גפני: הנושא הוא טובת הציבור, טובת העניין, טובת המדינה וטובת האזרחים.

משה גפני: אני באמת מברך אותך מכל הלב שתצליח, בגלל שההצלחה שלך היא ההצלחה של כולנו.

משה גפני: כפי שאמרתי, אסייע לך בכל מה שאפשר.

משה גפני: גם אם יהיו לך בעיות מול הממשלה, אני בשקט אוכל לעזור לך.

משה גפני: תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: לפני שאני אגיד את הדברים אני רוצה שיושב-ראש הכנסת יאמר כמה מילים.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: קודם כול, ברכות.

יולי יואל אדלשטיין: המון הערכה, כמו ששמענו מכולם, ליושב-ראש היוצא והמון ברכות הצלחה ליושב-ראש הנכנס.

יולי יואל אדלשטיין: לגבי חשיבות הוועדה אין מה להרבות מילים.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת הנגבי ואנוכי עוברים בין הוועדות, יש לי חשש סביר שמבחינת נוכחות של חברי הכנסת אנחנו כרגע בשיא.

יולי יואל אדלשטיין: עד עכשיו לא זכינו בוועדות האחרות, ויש לי חשש שגם בוועדות הבאות לא נזכה לראות אותו מספר חברי כנסת שמשתתפים, וזה אומר את הכול לגבי המעמד והחשיבות של הוועדה הזאת.

יולי יואל אדלשטיין: מילה אחת אני כן רוצה לומר באופן כללי, כי שמענו את זה כבר מפי כל הדוברים.

יולי יואל אדלשטיין: לא יודע, אולי זה עדיין לא עבר לי מהטקסים הממלכתיים - לא רק בטקסים הממלכתיים אני אומר שזו לא בושה לייצג מגזר ולייצג סקטור.

יולי יואל אדלשטיין: זאת לא בושה.

יולי יואל אדלשטיין: מי שלא אוהב את הציבור ששלח אותו ואת העם שלו ואת המדינה שלו, שהוא אוהב אחרים והוא אינטרנציונליסט אמתי.

יולי יואל אדלשטיין: בדרך כלל זה בדיוק הפוך.

יולי יואל אדלשטיין: לכן מה שצריך לוודא שיהיה בוועדה הזאת זה לא שמישהו מייצג ציבור ונלחם למען ציבור מסוים כאן במדינת ישראל, אלא שבאותה הזדמנות חגיגית הוא לא מקפח ציבורים אחרים ויש לו אוזן קשבת גם לציבור אחר, שהוא לא מייצג, ואולי פחות נלחם או על מישהו אחר נלחם.

יולי יואל אדלשטיין: מהיכרותי עם פעילות הוועדה עד כה ומהיכרותי את היושב-ראש הנכנס, ניסן סלומינסקי, אני חושב שזה מה שיהיה כאן ובעיניי, לפחות, זה מה שצריך להיות.

יולי יואל אדלשטיין: כן, מאבק לפעמים על תקציב, אבל בסופו של דבר אם תצליח, כמו שהצליחו לא מעט מקודמיך, לנווט את זה נכון, לייצג את הציבור ששלח אותך אבל גם לא לקפח ולא לשכוח ציבורים אחרים, אז תבוא ברכה גם על הוועדה, גם על הכנסת וגם על עם ישראל.

יולי יואל אדלשטיין: בהצלחה.

ניסן סלומינסקי: תודה.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה להודות ליושב-ראש הכנסת וחברי, היושב-ראש היוצא של ועדת הכספים.

ניסן סלומינסקי: אראה בו עזר.

ניסן סלומינסקי: כתוב "עזר כנגדו", אז הוא צודק – זה יהיה ברוב הפעמים עזר, ואני מניח שיהיו גם פעמים שזה יהיה כנגדו.

אלעזר שטרן: זכה – עזר; לא זכה – כנגדו.

ניסן סלומינסקי: ההגדרה היא רק מה זה נקרא "זכה" אצל כל אחד.

ניסן סלומינסקי: חבריי, אנחנו נמצאים בפני תקופה לא פשוטה.

ניסן סלומינסקי: התקציב שיוגש לנו יהיה, אני חושב, התקציב הכי קשה שמדינת ישראל הגישה אי פעם.

ניסן סלומינסקי: אני חושב, אני לא יודע.

ניסן סלומינסקי: לפחות בשנים האחרונות.

משה גפני: הוא לא חייב להיות כזה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו - אני לא רוצה להגיד קו ההגנה האחרון, אבל בממשלה לא תמיד יש להם זמן.

ניסן סלומינסקי: למשל, חוק הריכוזית.

ניסן סלומינסקי: אני בטוח שהרבה מאוד משרי הממשלה לא עברו עליו, ואם כן אז הקדישו לזה זמן מועט.

ניסן סלומינסקי: אני חושב שהציבור כולו והכנסת סומכים עלינו, שאם זה חוק מהסוג הזה, אם זה תקציב או חוק ההסדרים, נעבור עליו מילה במילה, שורה בשורה.

ניסן סלומינסקי: סומכים עלינו כדי שנעשה את זה ולכן זמן ההשקעה שלנו יהיה הרבה-הרבה יותר גדול מאשר הזמן שאני חושב שמי שמגיש את החוק - אם זה הממשלה - השקיע בזה.

ניסן סלומינסקי: סומכים עלינו, ואני מתכוון שנעבוד מאוד קשה.

ניסן סלומינסקי: הוועדה היא ועדה מאוד מורכבת.

ניסן סלומינסקי: אם תמיד היו ועדות שהתחלקו ימין או שמאל או כל מיני חלקים, הוועדה הזאת אי אפשר לחתוך אותה בשום חתך מהסוג שהיה רגיל ולכן זה לא יהיה פשוט.

ניסן סלומינסקי: יש שני דברים שיעמדו נגד עיניי, ואקרא לכם את זה מהתנ"ך, שיר המעלות לדוד.

ניסן סלומינסקי: אני חושב שזה התנאי הראשון שנוכל אנחנו לעבוד במשותף.

ניסן סלומינסקי: "ה' לא גבה לבי ולא רמו עיניי ולא הלכתי בגדולות ובנפלאות ממני".

ניסן סלומינסקי: כלומר, ברגע שיהיו לנו, לכל אחד מאתנו – ואני מדבר כרגע לעצמי - את הצניעות ואת הענווה ונבין שאנחנו לא יודעים את הכול ונכבד את השני, תהיה לנו יכולת לתקשר עם השני ולהשתכנע מהשני ובסופו של דבר אני בטוח שנגיע לתוצאה הנכונה.

ניסן סלומינסקי: מה שאין כן ברגע שיש גאווה, אז אין טעם לדיונים.

ניסן סלומינסקי: זה יהיה נר לפחות לרגליי ואני מניח שלרגלי כולנו, שנבין ונכבד אחד את השני.

ניסן סלומינסקי: זו נקודה אחת.

ניסן סלומינסקי: הנקודה השניה קשורה, אני חושב, לתוכן של הדברים.

ניסן סלומינסקי: אנחנו יודעים שכשיש צרה או יש מצב קשה צמים.

ניסן סלומינסקי: אומר הנביא ישעיהו כשהעם שואל אותו: "למה צמנו ולא ראית ענינו נפשנו ולא - - -"

מאיר שטרית: זו ההפטרה של יום כיפור.

ניסן סלומינסקי: פרק נ"ח.

ניסן סלומינסקי: אקרא לכם רק משפט אחד, שאני מקווה שיהיה נר לרגלינו.

ניסן סלומינסקי: המטרה היא לא שהאדם יצום, המטרה היא: "הלוא פרוס לרעב לחמך ועניים מרודים תביא בית כי תראה ערם וכסיתו ומבשרך לא תתעלם: אז יבקע כשחר - - -".

ניסן סלומינסקי: כלומר, אנחנו צריכים לדעת שנהיה פה לכל אותם אלו שאין להם פה, אנחנו נהיה הצעקה או העוצמה לכל אותם אלה שאין להם ונבדוק בשבע עיניים.

ניסן סלומינסקי: מצד אחד נרצה לקדם את מה שהקואליציה רוצה, את מה שהממשלה רוצה - ליצור תעסוקה, ליצור התפתחות ויצירה; אבל מצד שני, בשבע עיניים נבדוק שבסופו של דבר זה לא מתגלגל על גבם של אותם אלה שאין להם פה.

ניסן סלומינסקי: ואם זה יהיה כך, אנחנו נהיה להם לפה.

ניסן סלומינסקי: אני מניח שאלה שני העקרונות שינחו אותי ואני מקווה שאת כולנו, ואם כך יהיה אז העבודה שלנו תהיה קשה מאוד אבל בסופו של דבר מה שייכנס לוועדה ייצא שונה, אבל שונה לטובה.

ניסן סלומינסקי: ושוב, זה יהיה הרבה פעמים גם בתיאום, וכמו שאמרת, הממשלה גם הרבה פעמים תדע להודות שאכן הוועדה צדקה.

משה גפני: "אמרת" – הכוונה לגפני, בגלל שהפרוטוקול לא רואה.

משה גפני: שיהיה כתוב.

מאיר שטרית: יש עוד פסוק אחד שכדאי - - -

ניסן סלומינסקי: יש עוד הרבה פסוקים.

מאיר שטרית: אחד: אלף יפול מצדך ורבבה מימינך אליך לא יגש.

משה גפני: "רק בעיניך תביט ושִלֻמת רשעים תראה".

ניסן סלומינסקי: אנחנו רשעים לא רוצים שיהיו פה.

ניסן סלומינסקי: מאיר, אנחנו לא קוראים להם רשעים, מקסימום יהיו כאלה שיהיו טועים ואנחנו ננסה לתקן את המעוות.

ניסן סלומינסקי: רבותי, אני שוב אומר שלהערכתי נצטרך לעבוד הרבה יותר קשה.

ניסן סלומינסקי: ביום שני כבר תהיה ישיבה של ועדת הכספים ונדבר גם על סדרי עבודה, שלפחות אני אציע שנעבוד הרבה יותר קשה – או תוספת ימים או תוספת שעות - כדי להתגבר ולהצליח בעבודתנו.

משה גפני: אני רוצה להודות לצוות הוועדה, שבלעדיהם לא הייתי יכול לעשות את העבודה.

משה גפני: אני רוצה להודות לטמיר, מנהל הוועדה, ולמזכירות שהיו לי לעזר.

משה גפני: אני רוצה להודות ליועצת המשפטית של הוועדה, שגית אפיק, לצוות שלה.

משה גפני: כמו שאמר יושב-ראש הכנסת לשעבר, רובי ריבלין, בלעדיה לא היינו יכולים לשנות פה את הדברים.

משה גפני: באמת היה צוות יוצא מן הכלל ואני - - -

ניסן סלומינסקי: אני חושב שהוא מצומצם מדי.

ניסן סלומינסקי: צריך להגדיל אותו.

משה גפני: אני לא יודע.

משה גפני: עם הצוות הזה עבדתי והוועדה הצליחה.

יולי יואל אדלשטיין: שיהיה רשום בפרוטוקול שגם את זה אמרת לגפני ולא ליושב-ראש הכנסת.

משה גפני: אני לא מתערב בעניין הזה.

משה גפני: אני רק רוצה להודות להם על העבודה המסורה.

משה גפני: הם עבדו לצדי באופן יוצא מן הכלל ואני מודה ומברך אותם להמשך עבודה פורייה וטובה.

משה גפני: תודה רבה.

ראובן ריבלין: יישר כוח.

<טמיר כהן: בשם צוות הוועדה: העבודה האינטנסיבית בוועדת הכספים יוצרת קשר מאוד הדוק בין הצוות לחברי הכנסת בכלל ובין הצוות ליושב-ראש הוועדה.

<טמיר כהן: אנחנו נוהגים בפרידה הזאת להעניק שי מצוות הוועדה ליושב-ראש הוועדה היוצא.

<טמיר כהן: זה בשם כולנו, תודה רבה על העבודה המסורה.

משה גפני: תודה.

ניסן סלומינסקי: תודה, אני נועל את הישיבה.