ועדת הכספים, כנסת 19, פרוטוקול מספר 6, 2013-03-04 11:15

משה גפני: רבותי, צו תעריף המכס והפטורים ומס קניה על טובין (תיקון מס' 4), התשע"ג-2012.

משה גפני: אנחנו קיימנו דיון לגבי הנושא של הפטורים ממכס בישיבה הקודמת.

משה גפני: אנחנו קיימנו על זה גם דיון בקדנציה הקודמת.

משה גפני: הממשלה קיבלה החלטה או יותר נכון משרד האוצר, להפחית את המכסים בהדרגה ולבטל מכסים מטובין שונים, ממוצרים שונים.

משה גפני: יש מקומות שבהם שהפחתת המכס אכן מוזילה מחירים.

משה גפני: כפי שהיה בעבר, במוצרים גדולים, במוצרים שאכן הפחתת המכס תגיע בסופו של דבר לצרכן.

משה גפני: יש מקרים שבהם הפחתת המכסים לא מורידה מחירים לחלוטין.

משה גפני: יש מקומות שבהם - -

מיכל בירן: יש מקרים שכן?

משה גפני: שזה מפחית מחירים?

משה גפני: כן.

משה גפני: היה בעבר.

מיכל בירן: יש נתונים על זה?

<קריאה: כן, יש.

<קריאה: אם את רוצה, אני לא רוצה להפסיק באמצע - -

משה גפני: אתה לא יכול להתערב.

משה גפני: על כל פנים, בחלק הזה יש התנגשות ברורה בין הרצון להוזיל מחירים לבין הפגיעה בייצור המקומי וכתוצאה מזה, פגיעה בעובדים ישראלים.

משה גפני: יש מקומות שבהם ההתלבטות היא גדולה, את מה אנחנו מעדיפים.

משה גפני: האם אנחנו מעדיפים הוזלת מחירים או שאנחנו מעדיפים את העובדים שעלולים להפסיד את מקום עבודתם.

משה גפני: אני יכול להגיד לכם, אני גרתי באופקים ונסגר שם מפעל "אופ-אר", הוא היה מפעל העוגן של הישוב.

משה גפני: מפעל טקסטיל, שכתוצאה מהסגירה שלו סוף הענין היה שהישוב לא התאושש מאז.

משה גפני: הוא לא התאושש מהסגירה של המפעל ואנחנו עומדים כל הזמן בהתלבטות הזאת.

משה גפני: יש לנו עכשיו צו, שהצו הזה מבטל את המכס על מוצרי טקסטיל.

משה גפני: הצו הזה עולה למדינת ישראל 175 מיליון שקל.

משה גפני: זה המחיר שמדינת ישראל משלמת, אנחנו כולנו משלמים על הפחתת המכס הזה.

משה גפני: אנחנו נהיה המדינה היחידה שלא יהיה מכס על טקסטיל, מסים.

משה גפני: המדינה היחידה, הכי חזקה שיש ביקום.

משה גפני: בכל המדינות האחרות יש מכס.

משה גפני: ממה שאני בדקתי, אין מציאות כזאת, שבן אדם ילך ויקנה חליפה או שיקנה איזה שהוא מוצר טקסטיל, שכתוצאה מהפחתת המכס הוא ישלם פחות שקל אחד.

משה גפני: הוא לא ישלם פחות.

משה גפני: אני הגעתי להסכמה עם שר האוצר כאשר דובר על הפחתת המכסים, שלמשל את השמן לא יפחיתו, את דגי הטונה לא יפחיתו כיוון שזה באמת יגרום לסגירת המפעלים.

משה גפני: לדעתי, הפחתת המכסים על הטקסטיל, אין בה התלבטות.

משה גפני: הפחתת המכסים היא הוצאה כספית של הממשלה.

משה גפני: הוצאה כספית מאוצר המדינה, כשאנחנו אומרים שיש חור תקציבי ובור תקציבי כזה גדול.

משה גפני: הוא לא מוזיל מחירים ובוודאי יפגע בתעשייה המקומית.

משה גפני: לכן, אני מציע שהוועדה תקבל החלטה שהיא מבקשת לבטל את הצו הזה, ואם היא מבקשת לבטל את הצו הזה, לפי הייעוץ המשפטי, לפי מה שאמרה לי היועצת המשפטית של הוועדה, אנחנו יכולים להביא את זה למליאת הכנסת ולאשר את זה במליאת הכנסת, את ביטול הצו.

משה גפני: זה מה שאני מציע לוועדה ואני פותח את הנושא לדיון.

משה גפני: קודם חברי הכנסת.

משה גפני: יעל גרמן, בבקשה.

יעל גרמן: אני לא שלמה עם ההחלטה הזאת.

יעל גרמן: אני חברת כנסת חדשה והנושא הזה, אני לא מתמצאת בו, אני בקשתי קצת ללמוד אותו.

יעל גרמן: אני גם ביקשתי מה-מ.מ.מ להעביר לי את כל החומרים שיש להם.

יעל גרמן: האמת היא שאני גם ביקשתי מה-מ.מ.מ, אם הם יכולים למסור לי נתונים מ-5 השנים האחרונות על אותם מוצרים שהורידו את המכס, ומה באמת עלותם האמיתית.

יעל גרמן: לא קיבלתי, כי כנראה שאין כרגע מחקר כזה אבל אני הבנתי, ואני מאד אבקש שנציג ה-מ.מ.מ שנמצא כאן, עמי, ידבר.

יעל גרמן: אני הבנתי שהדברים לא חד-משמעיים ושלמרות שבאמת אנשים נפגעים, ואני אומרת לכאורה, הרי שבסך הכל, כנראה שהם נקלטים במקומות עבודה אחרים מפני שבסך הכל, כשאנחנו מסתכלים על האבטלה במדינת ישראל, היא הולכת ופוחתת, היא לא הולכת וגדלה.

יעל גרמן: זה מצד אחד.

יעל גרמן: מצד שני, ראיתי בנתונים שכל ענף שבו הורידו מכסים, התייעל בצורה בלתי רגילה.

יעל גרמן: זאת אומרת, הורדת מכסים מביאה להתייעלות של המשק.

יעל גרמן: ובסך הכל, בתמונה הגדולה, אני מבינה וראיתי מהנתונים שהתעשייה, למעשה, נתרמה מכך, נבנתה מכך.

יעל גרמן: לכן, אני ממש לא שלמה עם ההחלטה, זה בלשון המעטה אבל אני אומרת את הכל, כמובן, בעירבון מוגבל, מתוך זה שאני ממש לא מתמצאת בנושא ואני מבקשת מעמי שיאמר את התובנות שלו.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חבר הכנסת עמיר פרץ.

עמיר פרץ: אדוני היושב ראש, אני מאד מודה לך שנתת לי לדבר אחרי דבריה של חברת הכנסת יעל גרמן, כי ודאי שזה מעמיק את הוויכוח שאנחנו נמצאים בו שנים רבות כאן, מה המינון הנכון ומה המידתיות של ביטול הנכסים וחשיפת השוק הישראלי בתחומים רבים, ואיפה זה נעצר.

עמיר פרץ: הרי אנחנו מכירים את הסיפור עם האיש שהיה לו חמור.

עמיר פרץ: אדוני היושב ראש, אתה עם סיפורי הרב שלך - -

משה גפני: עכשיו?

עמיר פרץ: לא, ההוא, בעל הבית שהיה לו חמור, והוא אמר:

עמיר פרץ: אני רוצה לראות כמה אפשר שהחמור יאכל פחות - -

משה גפני: אה, כן.

משה גפני: לא ידעתי על איזה רב אתה מדבר.

עמיר פרץ: - - בהתחלה, הוא ביקש לא להאכיל אותו ביום ראשון.

עמיר פרץ: אחר כך, הוא ביקש לא להאכיל אותו ביום שני.

עמיר פרץ: אחר כך, הוא ביקש לא להאכיל אותו גם ביום שלישי.

עמיר פרץ: בסוף הוא הגיע גם ליום שישי והחמור מת.

עמיר פרץ: זה המצב שלנו היום בנקודה זו עם ענף הטקסטיל.

עמיר פרץ: אני חושב שהחשיפה הגיעה לדרגות שזו בושה וחרפה.

עמיר פרץ: יש מפעלים בשדרות, גברתי, חברת הכנסת יעל גרמן, שהיו אלפי מועסקים בטקסטיל.

עמיר פרץ: מטבע הדברים, העסק הלך והצטמצם ונשאר מפעל אשפרה אחד, שצובע בדים.

עמיר פרץ: הדבר המדהים שהוא עושה את זה ברמות שאין מה להשוות בכלל.

עמיר פרץ: אני אומר לכם, שהפתיחה הזאת ליבוא בלתי מבוקר לחלוטין, גם התחנה הזאת של להגיע למכס, יוצרת איזו בקרה מסוימת של רמת האיכות.

עמיר פרץ: אני פגשתי יבואנים אחרי שביטלנו לחלוטין את כל המכסים על ענף העץ ועל ענף הפורמייקה.

עמיר פרץ: לחלוטין ביטלנו.

עמיר פרץ: פגשתי יבואנים שהיו תעשיינים והוא אומר לי: תשמע, מה אני אגיד לך?

עמיר פרץ: אני כל כך מודה לכם.

עמיר פרץ: אני מרוויח פי 4 ואין לי כאב ראש של העובדים אבל, הוא אומר לי, אני מביא לכם סחורה לקויה, שתדע.

עמיר פרץ: אין יכולת לאף אחד במדינה, לא למכון התקנים ולא למכונים אחרים לעמוד בהיקפים האלה ולבחון את רמת האיכות.

עמיר פרץ: הוא אומר לי: שתדע, ובכוונה אני נותן את הסיפור של ענף העץ.

עמיר פרץ: הוא אומר לי: תדע לך, היום מייצרים בסין ובמקומות אחרים את הסיבית המסוימת הזאת, כשחלק גדול שיווקתי.

עמיר פרץ: ..

עמיר פרץ: אני לא אציין שמות כי אני אגמור יבואן שלם, והוא היה הגון אתי.

עמיר פרץ: הוא אמר לי: אני שיווקתי למשפחה מסוימת והם התחילו להתלונן על כאבי ראש, כל המשפחה.

עמיר פרץ: אז הסתבר, שהם קנו קונטיינר שלם וריהטו את כל הבית והסתבר, שהתרכובת הזאת, של אותו עץ שהגיע, היתה תרכובת שהיו בה תערובת של רעלים ושל פסולת ושל דברים שכאלה.

עמיר פרץ: אתה לא יכול לבחון איכות, אתה יכול לבחון איכות של מוצר סופי ולא של ממה מורכב עץ מסוים.

עמיר פרץ: עכשיו לגבי טקסטיל: תשמע, אני אומר לך שזאת שערורייה.

עמיר פרץ: למה?

עמיר פרץ: אתה רואה כל מיני חברה שעושים בתוך סך מוצרי היבוא שלהם, שמים רוכסן תוצרת הארץ, וכל המוצר הסופי שלו, כדי שהמוצר יקבל בכלל מעמד אחר.

עמיר פרץ: אנחנו דוחפים שוב את האנשים האלה לרמאויות מיותרות.

עמיר פרץ: אין טעם יותר.

עמיר פרץ: אף יבואן היום לא נמצא במצב שהוא אומר: בגלל שלא ביטלתם לי עד הסוף את המכס, אני לא יביא.

עמיר פרץ: הם מביאים.

עמיר פרץ: הרווחים שלהם, ברוך השם, חבל על הזמן.

עמיר פרץ: עובדה שהתעשייה הישראלית לא עושה את הכל להחליף את התעשייה בתחליפי יבוא.

עמיר פרץ: אין לנו פה מצב של שוק של יבואנים שעומד להתמוטט שאנחנו אומרים שאם לא נעזור להם, הם לא יביאו.

עמיר פרץ: הם מציפים את הארץ.

עמיר פרץ: לכן, צריך לעצור פה ואני תומך בהחלט בהצעה שלך - -

משה גפני: התחרות בלאו הכי קיימת.

עמיר פרץ: - - קיימת.

עמיר פרץ: אין שום בעיה.

משה גפני: חברת הכנסת מיכל בירן, בבקשה.

מיכל בירן: יעל, נראה לי שיש פה מצב שצריך לנקוט עמדה עכשיו, אחרת יהיו תוצאות.

מיכל בירן: אני מבינה את הצורך שלך וגם אני הייתי רוצה שיהיו יותר נתונים אבל נראה לי שפה מדובר אחרי הפחתה.

מיכל בירן: למישהו יש נתונים שזה התגלגל לצרכן?

מיכל בירן: אני אשמח - -

עמיר פרץ: הלוואי וזה יתגלגל לצרכן.

עמיר פרץ: אין ספק שהמחירים ירדו אבל כשאני שואל את עצמי ואת ילדיי, האם עדיף לי 5 חולצות ברמה כזאת שכל התעשייה מתמוטטת או 4 חולצות ברמה יותר גבוהה, תאמיני לי שאם תשאלי את האזרחים הישראלים הם יגידו: אנחנו מוכנים לשלם קצת יותר.

מיכל בירן: אבל אני לא רואה שהתעשייה מתמוטטת, אני רואה שהתעשייה צומחת.

<קריאות: איפה?

מיכל בירן: לפי הנתונים שיש בידיי.

<קריאות: אבל לא הטקסטיל, תעשייה אחרת.

יעל גרמן: נכון, הטקסטיל לא אבל סך הכל התעשייה ולכן, אני אומרת שהאנשים שנפלטים מהטקסטיל נפלטים לתעשייה אחרת.

<קריאות: לא, ממש לא.

משה גפני: אני אוציא החוצה.

משה גפני: פה לא מדברים בלי רשות דיבור.

משה גפני: יעל, מאיפה את קוראת?

יעל גרמן: אני קוראת ממסמך שקיבלתי ממרכז המחקר והמידע, המחלקה לפיקוח תקציבי ולכן, אני ביקשתי שעמי ידבר.

משה גפני: למה לא העברתם לנו את זה?

עמיר פרץ: חברת הכנסת גרמן, רק משפט אחד אומר לך: תיקחי לדוגמה את המגזר הדרוזי, חברת הכנסת גרמן.

עמיר פרץ: ככל שבסטטיסטיקה מספר המועסקים גדל בישראל, המגזר הדרוזי, רוב האנשים שלו לא יכולים לצאת לעבודה בגלל המסורת שהמפעל צריך להיות ליד הבית.

עמיר פרץ: אין מה לעשות.

עמיר פרץ: מאז שהטקסטיל בהתמוטטות, יש שם מצב של אובדן הכנסה של בן זוג שני, שאת יודעת שזה המפתח ליכולת משפחה להתמודד.

עמיר פרץ: לכן, הסטטיסטיקות פה הן שאלה מאד בעייתית.

יעל גרמן: בא תראה אם אחוז האבטלה עלה שם.

יעל גרמן: אולי הם נקלטו במקומות אחרים וזאת לא הסיבה.

משה גפני: יעל, מיכל בירן באמצע רשות דיבור.

מיכל בירן: אני אומרת שדבר ראשון, אני מסכימה אתך, חבר הכנסת פרץ, שגם אם זה מתגלגל להוזלת מחירים צריך לחשוב על המידתיות אבל אפשר קודם לברר את הסוגיה העובדתית, אם ההוזלה של המכס הורידה את המחיר לצרכן?

משה גפני: רבותי, יש לי תרעומת רבה על הענין הזה שה-מ.מ.מ מוציא מסמך ולא מעביר אותו לוועדה.

משה גפני: מה זה הדבר הזה?

יעל גרמן: אני חושבת שהוא העביר את זה לכולם.

משה גפני: יעל, תאמיני לי שאת סדרי עבודת הכנסת אני מכיר.

משה גפני: את יותר חכמה ממני אבל אני, יש לי יותר ניסיון.

יעל גרמן: ממש לא...

משה גפני: יש לי יותר ניסיון ומהניסיון, אסור שיהיה דבר כזה.

משה גפני: התקיימה ישיבה על הצו הזה ב-20.2.

משה גפני: היה מספיק זמן בכדי ללמוד את הענין הזה, להוציא נייר כזה ולהעביר לנו.

משה גפני: הייתי גם לומד אותו.

משה גפני: אין לי שום ענין לכאן או לכאן.

משה גפני: אני רואה את מכלול הדברים לנגד עיניי ואני יודע, הרי בסופו של דבר הוועדה הזאת היתה זו שנלחמה נגד סגירת מפעלים כל הזמן.

משה גפני: אנחנו עומדים מול הבכיות של האנשים, אנחנו יודעים מה התוצאה של הדבר הזה.

משה גפני: עכשיו קיבלתי שוב מכתב מנעלי "בריל", ששוב יש שם סכנת סגירה.

<שגית אפיק: - - -

משה גפני: על כל פנים, אני לא מקבל את הגישה הזאת אבל לא רלוונטי.

משה גפני: אני הולך לפי הסדר.

משה גפני: רמזי גבאי, יושב ראש איגוד תעשיות הטקסטיל, אני מבין שחלק יהיו בעד וחלק יהיו נגד.

משה גפני: בבקשה.

<רמזי גבאי: כבוד היושב ראש, חברי כנסת נכבדים, חברי כנסת חדשים, נושא הטקסטיל היה פה בוועדה הרבה שנים ובאמת נעשתה חשיפה גדולה של ענף הטקסטיל לאורך השנים ואני מלווה אותו לאורך השנים.

<רמזי גבאי: החשיפה הזאת הביאה לירידת מחירים משמעותית כי המכס ירד מ-100% ו-150% ו-200% והביאה אותו ל-12%.

<רמזי גבאי: באמת היתה התייעלות, המחירים ירדו.

<רמזי גבאי: ההתייעלות התבטאה בזה שמפעלים נסגרו, כמו שאמר חבר הכנסת פרץ, בעיקר בפריפריה, אופקים, קרית גת, שדרות, דימונה.

<רמזי גבאי: יושב פה ראש עיריית דימונה, כל המפעלים נסגרו - -

משה גפני: הוא לא ראש עיריית דימונה, הוא חבר כנסת.

עמיר פרץ: ראש עיר נשאר תמיד ראש עיר.

מאיר כהן: אני תמיד גאה להיות ראש עיריית דימונה.

<רמזי גבאי: - - נשאר מכס של 12%.

<רמזי גבאי: אני רוצה להסביר לחברת הכנסת גרמן מה המשמעות של מכס של 12%, לפני שנגיע לענין הזה.

<רמזי גבאי: ניקח דוגמה: קחי מחיר יבוא של חולצה שלצורך הענין עולה 20, 25 שקל מחיר היבוא.

<רמזי גבאי: מכס של 12% זה שני שקלים.

<רמזי גבאי: מקובל בענף ההלבשה שמקדם המכירה של המוצר הוא פי 3 או פי 4 בחנות, כולל מע"מ.

<רמזי גבאי: את חושבת שהמחיר של המוצר ירד בשקל או שניים, הוא ירד בשקל או שניים כאשר המכס עלה בשני שקלים?

<רמזי גבאי: תאמיני לי, המחיר לא ירד.

<רמזי גבאי: ב.

<רמזי גבאי: קרה בחודשים האחרונים דבר: הדולר ירד ב-10%, המכס על ההלבשה כבר ירד בצו הראשון על חלק מהמוצרים ב-12%.

<רמזי גבאי: כלומר, בערך 20% ירדו מהמוצרים.

<רמזי גבאי: מחירי ההלבשה, לפי הלמ"ס, לא ירדו בחודשים האחרונים בכלל.

<קריאה: זה לא נכון.

משה גפני: רמזי, שניה.

משה גפני: אמרתי שבכניסה, בשער פולומבו, אין שלט בדבר שקר טרחה.

משה גפני: מותר בבניין הזה להגיד - -

עמיר פרץ: לא, נראה כאילו הוא משקר...

משה גפני: אתה חושב שאני אשאיר אותו שכאילו שהוא משקר?

משה גפני: תשמע, בבניין הזה מותר להגיד הכל.

משה גפני: במקרה שלו, אני חושב שהוא אומר אמת לחלוטין אבל מותר לכל אחד להגיד כל דבר ואנחנו בסופו של דבר נשפוט ונצביע.

משה גפני: אסור להתפרץ באמצע אלא אם כן אתה עובר פריימריז או מועצת גדולי התורה או עובר את יאיר לפיד או את איבט ליברמן או את בנט.

משה גפני: בבקשה.

<רמזי גבאי: בעיקר לחברי הכנסת החדשים, מילה על תעשיית הטקסטיל: חברת הכנסת גרמן, זה מאד חשוב לי - -

יעל גרמן: אני מתנצלת.

<רמזי גבאי: העובדים בתעשיית הטקסטיל, זאת האיכות הנמוכה ביותר של העובדים במשק.

<רמזי גבאי: אין להם אלטרנטיבה תעסוקתית.

<רמזי גבאי: מה שאמר - -

מאיר כהן: אלה העובדים עם המיומנויות הכי פשוטות.

מאיר כהן: זה נרשם בפרוטוקול.

מאיר כהן: אבא שלי עבד בטקסטיל - -

<רמזי גבאי: גם אני בא משם וזה בסדר.

משה גפני: אתה צודק.

<רמזי גבאי: אני מקבל את ההערה.

<רמזי גבאי: אין להם אלטרנטיבות תעסוקתיות.

<רמזי גבאי: מה שקרה בקרית מלאכי, מה שקרה באופקים, מה שקרה בשדרות, בדימונה, זה אנשים שהפכו להיות הגרעין הקשיח של המובטלים.

<רמזי גבאי: שאיש מכירות עוזב את מקום העבודה שלו, יש לו הרבה אלטרנטיבות - -

מאיר כהן: יש 750 מובטלים בדימונה, אנשים "סיבי דימונה" ו"כיתן דימונה" משנות ה-50 וצפונה, שאי אפשר בשום פנים ואופן להחזיר אותם למעגל העבודה.

מאיר כהן: אי אפשר.

<רמזי גבאי: חבר הכנסת כהן, אלה מפעלים שנסגרו במהלך הזה של החשיפה מ-100% ו-150% ל-12%, שהביאו להורדת מחירים.

<רמזי גבאי: אבל הגענו לנקודה של 12%.

<רמזי גבאי: מה-12% האלה באה ועדת טרכטנברג ואמרה שצריך להוריד מכסים.

<רמזי גבאי: האוצר בא ואמר: אנחנו צריכים כך וכך סכום כסף להוריד את המכסים.

<רמזי גבאי: ואז בא הטקסטיל ואמרו: בואו נוריד משהו מהטקסטיל.

<רמזי גבאי: הבהרתי ואמרתי כאזרח מן השורה: תראו, רבותי, השקל הזה, כמו שאמר חבר הכנסת גפני, לא הוריד את מחיר המוצר.

<רמזי גבאי: לעומת זאת, הפגיעה שתהיה בתעשייה המועטה שנשארה בסדר גודל של 10,000 עובדים במפעלי הטקסטיל, ואפרופו מה שאמר חבר הכנסת פרץ בנושא הדרוזים: לולא חוק הטקסטיל הביטחוני, שהיום נותן אלפי מקומות עבודה במגזר הדרוזי בתחום הטקסטיל, הקטסטרופה במגזר הדרוזי היתה הרבה יותר גדולה ממה שהיא היום.

<רמזי גבאי: ה-12% מכס האלה שנשארו היום שומרים על אותה כמות עובדים שנשארה, שומרים על המפעלים.

<רמזי גבאי: היה מכס של 12% שוויוני לכולם.

<רמזי גבאי: בעקבות אותה ועדה וטעות שנעשתה, הוחלט על הורדת מכסים ושוב, לא להוריד את ה-12% ל-10% כי רצו לספק את רצון האוצר, אני קורא לזה, להוריד כמה עשרות מיליונים לכבוד טרכטנברג אלא נעשתה הורדה לא דיפרנציאלית.

<רמזי גבאי: הורידו את מחירי המוצרים ל-0 ולמחירי הבדים לא הורידו בכלל את המכס.

<רמזי גבאי: כלומר, יש היום מצב, ויושבים פה עשרות יצרנים, אנשים קטנים עם 5 עובדים, 10 עובדים, שיש להם מגזרות קטנות אבל מעבר לזה יש להם גם מתפרות אצל הדרוזים, בגדה ובכל מיני מקומות והם מעסיקים הרבה מאד אנשים.

<רמזי גבאי: בעצם נוצר מצב, ויושב פה חברי מ"פוקס" שאני מאד מכבד אותו.

<רמזי גבאי: הוא מביא היום את המוצר בלי מכס בכלל והם, שרוצים להתמודד, הם לא יכולים להתמודד כי עבורם עדין יש מכס של 12%.

<רמזי גבאי: זאת אומרת, נוצר עיוות על עיוות.

<רמזי גבאי: מה שאני בא ואומר, רבותי - -

<הראל ויזל: - - -

<רמזי גבאי: שניה אחת, תשמע אותי עד הסוף: אני אומר דבר כזה: רבותי, אני מבקש אם אפשר לא לגעת ב-12%, אז התעשייה הזאת תרוויח.

<רמזי גבאי: אבל אם אין ברירה והאוצר מחייב הורדה של המכס, בבקשה תורידו באופן שווה על כל תעשיית הטקסטיל.

<רמזי גבאי: אז תעשו במקום 12 10, אבל אל תעשו את העיוות וכן, בבקשה תנסו לשמור על ה-12%.

<רמזי גבאי: דרך אגב, אני מוכרח לומר בחדר הזה, אני מצטט את אנשי המכס:

<רמזי גבאי: במצב שישנו היום, ושידעו פה כל היצרנים, המכס לא בודק טקסטיל בנמל.

<רמזי גבאי: כולם 0 כי המכס אמר לי: אנחנו לא יודעים לבדוק בכלים שיש לנו היום.

<רמזי גבאי: לכן, הבקשה שלי: אני מאד מבקש, אם חברי הכנסת יסכימו, להשאיר את ה-12% ולוותר על עשרות מיליונים.

<רמזי גבאי: סך הכל ההכנסה נכסים מטקסטיל בשנה זה 500 מיליון שקל ב-12%.

<רמזי גבאי: אם רוצים להוריד את ה-500 מיליון האלו – בבקשה.

<רמזי גבאי: אני בענין הזה לא יכול לקבוע אבל אנחנו מבקשים: או 12% או משהו מעט פחות מ-12% אבל אחיד לכולם.

<רמזי גבאי: גם על הלבשה, גם על הבדים ועל הכל.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: הראל ויזל, מנכ"ל "פוקס".

<הראל ויזל: קודם כל, תודה רבה ומזל טוב לחברת הכנסת החדשה וגם חברי הכנסת האחרים.

<הראל ויזל: היא הציגה את עצמה כחברת כנסת.

<הראל ויזל: רק דבר אחד: גם כשהיה מכס, גם 12 גם 50 גם 100 גם 200 – אף פעם לא בדקו את הסחורה שלנו במכס, את הטיב שלה.

עמיר פרץ: אני לא דיברתי על זה - -

משה גפני: אבל עם כל הכבוד, מה זה נוגע ל"מזל טוב"?

<הראל ויזל: קודם כל, לה מגיע "מזל טוב" - -

עמיר פרץ: אין קשר.

עמיר פרץ: אני דיברתי על הנושא של - -

<הראל ויזל: אנחנו מדברים על הטקסטיל ואתה דיברת על העצים.

עמיר פרץ: באיכות הדגשתי שאני מדבר על ענף העץ.

מיכל בירן: אפשר להגיע לענין?

משה גפני: רבותי, אין לנו את כל הזמן שבעולם.

משה גפני: אתה בעד או נגד?

<הראל ויזל: אני בעד.

<הראל ויזל: קודם כל, אני היבואן הכי גדול במדינת ישראל - -

משה גפני: אז אתה רוצה שלא יהיה מכס.

<הראל ויזל: דקה, תן לי להשלים את הדברים: אני מייבא בממוצע 100 אלף פריטים ביום.

<הראל ויזל: זה אומר שאני מוכר בערך 100 אלף פריטים ביום, ואני גם מייצר כ-20 אלף פריטים ביום במדינת ישראל.

<הראל ויזל: אני היצרן הכי גדול במדינת ישראל.

<הראל ויזל: אני מעסיק כ-4000 עובדים ואני הייתי פה גם כשהיה מכס של 200%, כשרמזי התנגד להוריד את המכס גם כשהיה 200% ל-100%.

<הראל ויזל: הוא חבר שלי, אז נכון שהוא אומר היום שמ-12 אני לא רוצה שירד.

<הראל ויזל: גם כשהיה 200 הוא רצה שיהיה 200 וכשהיה 100 הוא רצה שיהיה 100.

<רמזי גבאי: - - -

משה גפני: רמזי, עם כל הכבוד, אתה לא מנהל אתו דיאלוג.

משה גפני: תאמר לנו, לחברי הוועדה.

<הראל ויזל: אני אומר לחברי הוועדה, אני מנסה להסביר.

<הראל ויזל: עוד דבר אחד: דברו פה ואמרו שהדולר ירד ולמרות שהדולר ירד, המחירים לא ירדו.

<הראל ויזל: אז הדולר ירד מ-3.35 לפני שנה ל-3.70 היום וזאת ירידה גדולה.

<הראל ויזל: אחת הירידות הגדולות שראיתי.

<הראל ויזל: אני רוצה להסביר דבר אחד: אצלנו הנושא שקוף, אני חברה ציבורית שנסחרת בבורסה ומפרסם פעם ברבעון תוצאות.

<הראל ויזל: הרווח הגולמי שלנו באופן קבוע נשאר 60%.

<הראל ויזל: הרווח הסופי הוא בין 5% ל-7%.

<הראל ויזל: אני מוכר מיליארד וחצי שקל במדינת ישראל ומרוויח בין 5% ל-7%.

<הראל ויזל: מכובד, כשהרווח הגולמי ההתחלתי הוא 60%.

<הראל ויזל: כשהמחיר היה 200% מכס והוא 60% כשהמחיר 0.

<הראל ויזל: מה זה אומר?

<הראל ויזל: הכל מתגלגל לצרכן ולראיה, אפשר לבדוק את המחירים שלי היום, לפני חודש, לפני חצי שנה ולפני שנה.

<הראל ויזל: אני מפרסם אותם.

<הראל ויזל: המחירים יורדים כל הזמן כמו שהמכס יורד כל הזמן.

<הראל ויזל: אני מוכר יותר מכולם למעוטי יכולת.

<הראל ויזל: החנות שלי בשדרות היא חנות דגל שלי ובאופקים ובבאר שבע, ואני קונה בזול ומוכר בזול, ואין שום קשר למה שאומרים, שכשיורידו מכסים, לא יורדים המחירים.

<הראל ויזל: המכסים של הטקסטיל ירדו בינואר הזה מינואר בשנה שעברה בגלל הורדת המסים ב-10%, וזו עובדה.

<הראל ויזל: המדד הזה התפרסם.

<הראל ויזל: זאת אומרת, כל ילדי מדינת ישראל קונים טרנינגים לבתי הספר ב-10% יותר זול, כשגם אם תעלה את זה ב-10%, טרנינג בחו"ל עולה בחו"ל 4,5 דולר.

<הראל ויזל: בארץ זה עולה 18 דולר.

<הראל ויזל: יעלו את ה-12% ובארץ הם לא יוכלו להתחרות בי.

<הראל ויזל: אז יעלה לי במקום 4 דולר 4.20.

<הראל ויזל: פה זה 18.

<הראל ויזל: מה זה אומר?

<הראל ויזל: שכל תושבי מדינת ישראל ישלמו את ה-4.20, ישלמו יותר כשהם לא מתחרים בי.

<הראל ויזל: זו פופוליסטיקה פשוטה.

<הראל ויזל: וממה בא החוק הזה?

<הראל ויזל: בא אחד שקראו לא טרכטנברג או משהו כזה, בעקבות ההפגנות על יוקר המחיה.

<הראל ויזל: הוא ישב וחשב איך הוא יכול לעזור לתושבי מדינת ישראל.

<הראל ויזל: ואחרי שהוא ישב ובאו גאונים ועברה חצי שנה, הוא בא והמליץ להוריד את המכס כדי לעזור לאנשים.

<הראל ויזל: ועכשיו, בגלל 2000 או 1000 או 3000 יצרנים, שאגב, כל המפוטרים עובדים אצלי בחנויות - -

<קריאות: - - -

<הראל ויזל: דרך אגב, להיות מוכר - -

משה גפני: תעזוב את זה, נו, בחייך.

עמיר פרץ: עם כל הכבוד, אין לך מובטל אחד.

<הראל ויזל: אתה צריך לנהל את הישיבה, אתה לא מנהל.

עמיר פרץ: לא, אני אפריע לך, מותר לי.

עמיר פרץ: לך אסור להפריע לי ולי מותר.

עמיר פרץ: תפסיק עם הפופוליזם הזה.

<הראל ויזל: אני?

עמיר פרץ: אתה, כן.

עמיר פרץ: תפסיק עם זה.

עמיר פרץ: אין לך מובטל אחד מהטקסטיל.

<הראל ויזל: - - -

עמיר פרץ: אין לך מובטל אחד מהטקסטיל שעובד אצלך בחנויות.

עמיר פרץ: אצלך עובדים אנשים צעירים, וטוב שעובדים אצלך.

עמיר פרץ: אנחנו מדברים על אותם בני 50 שאיבדו את מקום עבודתם, את כבודם, את יכולתם.

עמיר פרץ: ובסוף, לא הכל רבע שקל יותר, רבע שקל פחות.

עמיר פרץ: גם כבודם של בני האדם שווה משהו במדינה הזאת.

<הראל ויזל: עוד לא סיימתי.

משה גפני: אני נותן לך עכשיו לסיים.

<הראל ויזל: אני עוד לא מסיים.

משה גפני: לא, אין לך את כל הזמן שבעולם.

<הראל ויזל: תסמן לי מתי אתה רוצה שאני אסיים.

משה גפני: אז כנס לסיכום.

<הראל ויזל: סיכום: קודם כל, אני מתקן אותך.

<הראל ויזל: עובדים אצלי עשרות מפוטרים ב"פוקס הום", שזו רשת של יותר מבוגרים.

<הראל ויזל: עשרות מפוטרי טקסטיל ואני יכול לתת לך רשימת שמות.

<הראל ויזל: כמו כן, אני לא חושב שעובד בחנות, מנהל משמרת בחנות, מנהל חנות או מנהל אזור, העבודה היא פחות מכובדת, יותר חשובה או הדם שלו פחות חשוב מעובד במפעל טקסטיל.

עמיר פרץ: מי אמר את זה?

משה גפני: עמיר, תעשה לי טובה...

עמיר פרץ: מי אמר את זה?

עמיר פרץ: גם אני, אם הייתי מנהל חנויות, לא הייתי מקבל את בני ה-60 מדימונה לנהל את החנות, וזה בסדר מה שאתה עושה.

עמיר פרץ: העבודה הזאת חשובה לצעירים האלה, אבל תפסיק לעשות מניפולציות.

<הראל ויזל: אני לא עושה מניפולציות ואני מעסיק בנות 60 מדימונה ואופקים ושדרות אצלי בחנויות.

עמיר פרץ: טוב, בסדר.

עמיר פרץ: תפסיק כבר עם זה.

עמיר פרץ: אתה איש עסקים מצליח, מרוויח, כל הכבוד.

עמיר פרץ: אנחנו לא נגדך.

עמיר פרץ: אנחנו בעד איזון נכון, זה הכל.

<הראל ויזל: הוכח חד משמעית שכל ירידה יורד המחיר.

<הראל ויזל: לצערי, אין תעשיית טקסטיל בארץ.

<הראל ויזל: כשאני רוצה לייצר משהו בארץ לפעמים אין תופרות, אין מפעלים, אין כלום.

<הראל ויזל: לפעמים אני רוצה לייצר מהר.

<הראל ויזל: אני רוצה לייצר את הכמויות הגדולות בארץ בשביל להגיב מהר, אין לי עם מי לדבר.

<הראל ויזל: סגרו אותם לפני 10 שנים.

<הראל ויזל: תתעוררו! אין לי איפה לייצר אלא אם אתם רוצים מענקי ממשלה, להקים במקום טכנולוגיה והייטק מפעלים, אז אני אתכם.

<הראל ויזל: אין לי איפה לייצר גם אם אני רוצה.

משה גפני: תודה רבה.

<דן אלחרר: שלום.

<דן אלחרר: אני יצרן קטן, אני מעסיק 7 עובדים.

<דן אלחרר: רציתי לענות לחברת הכנסת יעל, אם אפשר.

משה גפני: שנייה, בא נעשה סדר, אני כבר מתחיל לאבד שליטה פה על הכל.

משה גפני: אתה לא עונה לחברת הכנסת גרמן.

משה גפני: תאמר את דעתך לגבי ההצעה שעומדת כאן על סדר היום: הצו על הטקסטיל.

<דן אלחרר: רציתי להגיד שאנחנו, עוד לפני ה-12%, יצאנו ב- OECD ב-2011, הענף הכי תחרותי במדינת ישראל.

<דן אלחרר: התחרות קיימת.

<דן אלחרר: זה לא ענף עם קרטל, שצריכים לראות מכסות בשביל שהוא יהיה תחרותי.

<דן אלחרר: אין קרטל, אנחנו הכי תחרותיים.

<דן אלחרר: כמו כן, אם אנחנו אמורים להיות תחרותיים, איזה כלים נתנה לנו המדינה אם היא לא הורידה לנו על הבדים ועל האביזרים.

<דן אלחרר: כרגע, עכשיו, לא מחר או מחרתיים.

<דן אלחרר: היום.

<דן אלחרר: לפני שבוע שחררתי בד, אני משלם מכס על הבד.

<דן אלחרר: אני מביא ריצ'רץ' לחולצה שמיוצרת בישראל, היד רועדת לי כי אני יודע שהמתחרה שלי לא משלם ואני רושם את הצ'ק.

<דן אלחרר: אני נתקל בשכן שלי, שעבר להיות יבואן.

<דן אלחרר: הגזרן שלו בא אלי עם דמעות, בוכה, תעסיק אותי בחצי משרה.

<דן אלחרר: אמרתי לו: איך אני יכול?

<דן אלחרר: את היתרון היחסי הקטן שעוד יש לי, והוא צודק, שבהרבה דברים אין לי יתרון אבל אותם דברים שעוד יש יתרון, חלק גדול מהם נעלם בגלל התקנה החדשה.

<דן אלחרר: עד שתחליטו ועד שתעשו, אני לא יודע כמה יישארו לזה.

<דן אלחרר: אנחנו כרגע משלמים מס.

<דן אלחרר: 2.

<דן אלחרר: אני העברתי לחלק מחברי הכנסת, שחור על גבי לבן, שהיבואן הסיני מודה שהוא מקבל 13% עזרה מהמדינה על כל דולר יצוא.

<דן אלחרר: איך אני אמור להתחרות אם הוא מקבל מהמדינה שלו הטבת שער 13%, אני על הבד והאביזרים משלם מכס והיבואן שמביא את אותו מוצר, נכנס ב-0.

<דן אלחרר: זה פשוט לא רציונאלי וזה קורה כבר חודשיים.

<דן אלחרר: מי שעשה את זה, אני לא יודע מה שהוא עשה, הוא בטוח לא בקי בחומר.

<דן אלחרר: 3.

<דן אלחרר: אם רוצים לתת הטבה לצרכן של 500 או 600 או 700 מיליון שקל, אני בטוח שתוכלו למצוא המון תחומים אחרים שהצרכן יקבל את ההטבה, אם זה מציגים או אני לא יודע מה, אבל אין תעשיה.

<דן אלחרר: אם זה פלאפון, אם זה צמיגים.

<דן אלחרר: יש הרבה דברים שניתן לתת מתנות לצרכן בלי שאלפי עובדים ילכו הביתה.

<דן אלחרר: גם אצלנו וגם ברשות, אנחנו כל יום מקבלים מהם שהם על הגדר.

<דן אלחרר: החברה ברשות הפלסטינית, יישאר להם לעבור את הגדר.

<דן אלחרר: אין עוד ענף שמביא את העבודה עד אליהם.

<דן אלחרר: הם ממורמרים.

<דן אלחרר: אתם צריכים לקחת בחשבון 300,400 חיילי מג"ב שיהיו על הגבול.

<דן אלחרר: 20 אלף איש יש שם, חצי מהם בדרך החוצה.

<דן אלחרר: דבר אחרון, לסיכום: כשמדברים על חנויות, חנויות זה משחק סכום אפס.

<דן אלחרר: אם חנות תעסיק 100 עובדים ומחר היא תסגור, אותה בחורה תקנה את זה בחנות אחרת.

<דן אלחרר: זה לא שמחר אם הוא מוריד את המחירים לרבע מחיר, לא יבואו לפה מטוסים מסעודיה לקנות בגדים.

<דן אלחרר: אבל אם אני, הקטן, הולך הביתה, שעושה 50 או 40 אלף חולצות בחודש, במקומי בא יבואן עם מחסנאי אחד.

<דן אלחרר: כרגע אני מעסיק חלקית אנשים שתופרים וגוזרים ומדפיסים, ונהגים שלוקחים את זה מהמתפרה אלי, ותדמיתן שעושה לי דוגמאות, ובחורה שיושבת בבית ועושה דוגמאות לאישור.

<דן אלחרר: עשרות אנשים.

<דן אלחרר: במקומי, יבואן ומחסנאי אחד.

<דן אלחרר: זה הכל.

<דן אלחרר: אם סוגר חנות, תפתח חנות אחרת.

<דן אלחרר: זה משחק שהוא אפס.

<דן אלחרר: אם כרגע יש במדינת ישראל 100 אלף מוכרים, זה לא משנה מה יבוא ומה ילך, יהיה 100 אלף מוכרים.

<דן אלחרר: אבל אם התעשייה סוגרת, זה 8,9 אלף שחסרים בתוך מדינת ישראל.

<דן אלחרר: 20 אלף שיהיו על הגדר להיכנס לעבוד בחקלאות ובבניין.

עמיר פרץ: אתה מצביע היום?

עמיר פרץ: תרשום אותי.

משה גפני: אי אפשר לרשום.

אבישי ברוורמן: אדוני היושב ראש, אני חושב שהדיון כאן מאד מאד חשוב, ואולי כדאי ללכת אחורה ולראות את ההיסטוריה של תעשיית הטקסטיל בישראל.

אבישי ברוורמן: אחד הדברים בכלכלה הוא שיש גם אכזריות.

אבישי ברוורמן: האכזריות נובעת מהאכזריות של השוק, שדברים משתנים.

אבישי ברוורמן: הקימו את תעשיית הטקסטיל.

אבישי ברוורמן: אנחנו זוכרים בעבר את פולק וכל הדברים שהיו.

אבישי ברוורמן: ואז הגיעו למסקנה, זה היה שמפלגת העבודה הובילה, מפא"י, שלישראל אין אפשרות להתחרות בייצור הטקסטיל עם מדינות אחרות והיתרון היחסי שלה כבר לא שם.

אבישי ברוורמן: לכן, בהדרגה ודי במהירות, יושב פה צבי לביא, שהוא בשבילי הזיכרון הקולקטיבי של כל מה שהיה, והחליטו לחסל את תעשיית הטקסטיל ברובה, וההחלטה בכלכלה, עם כל הכאב, בנויה על תחלופה.

אבישי ברוורמן: כשאתה רוצה לפתח תעשיות אחרות, יש תנודה של עובדים ממקום למקום.

אבישי ברוורמן: לכן, מבחינת התהליך, זה התהליך ההיסטורי שקרה בישראל, וכמו שאמר מר ויזל, הראל, היום כמעט וכבר אין תעשיית טקסטיל בישראל.

אבישי ברוורמן: אנחנו יודעים איפה תעשיית הטקסטיל, היא בסין ובמקומות אחרים.

אבישי ברוורמן: זה תהליך היסטורי ואי אפשר למנוע תהליכים כאלה.

אבישי ברוורמן: מי שרוצה לסגור את עצמו באוטרקיה, שכך הוא יגן על הדברים האלה, תהיה מדינה נחשלת, ואם היינו נשארים עם תעשיית הטקסטיל, לא היו פה דברים אחרים.

אבישי ברוורמן: זאת נקודה אחת.

אבישי ברוורמן: הצרכנים, כמובן, הרוויחו מהנושא הזה בגדול, מכיוון שהייצור בסין הוא הרבה יותר זול.

אבישי ברוורמן: מי מפסיד?

אבישי ברוורמן: מפסידים חלק מהעובדים והיצרנים, שחלקם עברו אבל נשארו לנו מספר קטן מאד, שהוא לא כל כך גדול, של אותה קבוצה שאמרנו, באוכלוסייה הדרוזית, חלק מהאוכלוסייה היהודית, שבהם יש עסקים קטנים שבשיקול הכללי, התועלת הכללית של מדינת ישראל, אנחנו אומרים, כמו שנאמר כאן, שעדיף לנו שבמקומות האלה יישארו עדין עובדים.

אבישי ברוורמן: שלא נלך לגזירה טוטאלית להעביר את הייבוא לסין ומר הראל ויזל צודק בחלק גדול מהניתוח שלו.

אבישי ברוורמן: לכן, אנחנו הולכים פה לנושא הפשרה.

אבישי ברוורמן: הפשרה אומרת שבקריטריון - - מר פרץ, אתה מפריע לי.... אני רוצה להתייחס לנושא, שהוא מאד מאד חשוב.

<קריאה: - - -

אבישי ברוורמן: יפה.

אבישי ברוורמן: אבל אני אומר את הדברים לעומת מה שהיה פה, ואתה יודע שבנו את ישראל על תעשיית טקסטיל.

אבישי ברוורמן: אני לא אחזור לג'ימי לוי ואני לא אחזור לאחרים.

אבישי ברוורמן: התעשייה הזאת נעלמה ונשארה תעשייה קטנה, כי ישראל החליטה שהיא עוברת לדברים אחרים.

אבישי ברוורמן: זה כוח כללי.

אבישי ברוורמן: עכשיו, נשארה תעשייה ויש לנו שאלה מאד פשוטה: האם אנחנו מגנים על הצרכנים או מגנים על היצרנים.

אבישי ברוורמן: אנחנו, בהצעת החוק של גפני רוצים להגיע לפשרה - -

הראל ויזל: תורידו להם - -

אבישי ברוורמן: לא, לא.

אבישי ברוורמן: אני אתן לך דוגמה: בבנק העולמי בזמנו, היתה השאלה הזאת כי היתה גישה לגבי מסחר בינלאומי, גישה מאד מאד צרה של גישת שיקאגו ששלטה בעולם שאמרה שכל מה שאנחנו עושים, אנחנו מורידים מכסים ומשווים את המחירים המקומיים למחירים בינלאומיים.

אבישי ברוורמן: אני פיתחתי אז גישה שיושמה בהרבה ארצות, שבכל תהליך כזה, אתה בודק מה קורה להיצע, לתקבולים, לחלוקת ההכנסה כי גם זה שיקול ולא תמיד אתה משווה.

אבישי ברוורמן: לכן, ההצעה שמציע מר גפני, ואני שמעתי גם את מר רמזי גבאי, לפשט את התהליכים אבל להתחשב באוכלוסייה שקיימת כרגע.

אבישי ברוורמן: כרגע, אם נחסל את כל העובדים, ההערה היחידה שאני לא מסכים אתך, הראל, שהתחלופה היא כזאת, כפי שציינת.

אבישי ברוורמן: אתה ציינת שהתחלופה היא 1:1.

אבישי ברוורמן: שכל עובד שיפוטר בדימונה או אצל הדרוזים, הוא ייסחר על ידי מר ויזל.

אבישי ברוורמן: אני טוען שחלק גדול מהאנשים האלה, וזאת הנקודה היחידה שאנחנו חלוקים - -

<הראל ויזל: אבל לא אמרתי את זה.

אבישי ברוורמן: כך אני שמעתי אותך, אז טעיתי, אבל זאת היתה ההקשבה שלי.

אבישי ברוורמן: אמרת שהאנשים האלה - - ולכן, המקרה הזה, בשיקול של המערכת, חשוב להסתכל על התעסוקה המקומית של העסקים הקטנים ושל העובדים ולכן, במקרה הזה, לא הולכים לגישה הפשטנית שאומרת רק תוריד מכסים.

מיכל בירן: מה עמדתך בשורה התחתונה?

אבישי ברוורמן: השורה התחתונה, אני מקבל את ההצעה הזאת.

אבישי ברוורמן: זאת פשרה בלבד.

אבישי ברוורמן: על פני זמן קשה לי לראות שתעשיית הטקסטיל בעוד 10 שנים תתקיים בישראל.

אבישי ברוורמן: אני מאחל לכם בהצלחה אלא אם תהיה מתוחכמת מאד אבל בטווח הקצר, המשמעויות של העובדים של העסקים הקטנים ושל המשפחות, לא מצדיקות את השינוי הקטן במכס.

אבישי ברוורמן: כמובן שהשינוי הוא שתמיד הצרכנים מרוויחים אבל חוץ מהצרכנים יש לנו גם חלק מהיצרנים והעובדים ולכן, זאת הפשרה.

מיכל בירן: אי אפשר שאנחנו נגן פחות מהסינים.

אבישי ברוורמן: הסינים זה משהו אחר.

משה גפני: תודה .

משה גפני: ניסן סלומינסקי, בבקשה.

עמיר פרץ: אדוני, אפשר הצבעה?

משה גפני: כבר, כבר.

ניסן סלומינסקי: אדוני היושב ראש, חברי חברי הכנסת, אני חושב שהדיון פה, למרות שהוא על טקסטיל, הוא למעשה מבטא את חילוקי הדעות הקוטביים שיש בכנסת ואולי בחברה בכל הנושא.

ניסן סלומינסקי: מצד אחד, אנחנו מרגישים שאנחנו פראיירים בהרבה מאד תחומים, שמשלמים סכומי ענק על כל מיני דברים.

ניסן סלומינסקי: מצד שני, אנחנו באמת לא רוצים לגרום לאבטלה.

ניסן סלומינסקי: בדילמה הזאת של מה עדיף על מה, יהיו חילוקי דעות גדולים.

ניסן סלומינסקי: יש כאן שתי שאלות: שאלה אחת:

ניסן סלומינסקי: האם הדבר הזה יגרום לאבטלה או לא?

ניסן סלומינסקי: מצד שני, האם הדבר הזה יגרום להורדת מחירים או לא?

ניסן סלומינסקי: אם אני אדע את התשובה לשתי השאלות האלה אז אני אדע למה להצביע.

ניסן סלומינסקי: כי אם זה לא יגרום לאבטלה, אז מה הבעיה?

ניסן סלומינסקי: אם זה לא גורם להורדת מחיר, אז בשביל מה אנחנו עושים את זה?

ניסן סלומינסקי: אין לי את הנתונים אז על מה אני אצביע כאן?

ניסן סלומינסקי: אם יבוא מישהו מהאוצר, ואני מניח שהאוצר כן רוצה, אז בוודאי שהוא אסף נתונים אחרת מה, הוא סתם החליט?

ניסן סלומינסקי: אם יבוא מישהו מהאוצר או לחילופין מה-מ.מ.מ ויציג לנו נתונים, אני אדע איך להתייחס לזה.

ניסן סלומינסקי: אחרת, אני בדילמה מה להעדיף.

ניסן סלומינסקי: זה יגרום לאבטלה, חלק אומרים שכן וחלק אומרים שלא.

ניסן סלומינסקי: יוריד מחיר או לא?

<הראל ויזל: אף אחד לא אומר שלא.

משה גפני: לא, לא, מה זה?

<הראל ויזל: המחיר תמיד ירד - -

משה גפני: קובי בוזו, אתה יכול להגיד משפט לגבי הענין הזה?

משה גפני: אתם בדקתם האם יהיו - -

<קובי בוזו: לא, אבל אני רוצה לתת סקירה על מה שעשינו.

<קובי בוזו: בעצם בהתחלה, אנחנו יישמנו את החלטת הממשלה שהיתה ב-30 באוקטובר 2011.

<קובי בוזו: היא קבעה שצריך להפחית מכסים.

<קובי בוזו: אנחנו קיבלנו מהתמ"ת ומהתאחדות התעשיינים רשימה של פרטי מכס, שאנחנו נבטל את המכס לאפס.

<קובי בוזו: ב-22 בנובמבר, אנחנו פרסמנו את הרשימה להערות הציבור וביקשנו תגובות, מעין שימוע כזה.

<קובי בוזו: נושאים שקיבלנו בהם הערות ואמרו לנו: את זה תורידו וכו', אנחנו באמת יישמנו והורדנו.

<קובי בוזו: בסוף התגבשה רשימה שקיבלנו אותה מהתמ"ת ומהתאחדות התעשיינים, ואת הרשימה הזאת אנחנו - -

ניסן סלומינסקי: מה היה השיקול שלכם?

ניסן סלומינסקי: להוריד מחיר?

ניסן סלומינסקי: בדקתם אבטלה לעומת זה?

ניסן סלומינסקי: קיבלתם רשימה, מה היו הקווים המנחים שלכם?

ניסן סלומינסקי: זה מה שינחה אותי להצביע ואני מניח שגם את האחרים אז תנו לנו את זה.

ניסן סלומינסקי: לא קיבלתם רשימה, מה זה עוזר לי?

<הראל ויזל: אני הייתי בוועדה הזאת ואני יכול להגיד לך בדיוק.

משה גפני: אתה לא מדבר, אני אוציא אותך.

משה גפני: אסור לעשות דבר כזה, עם כל הכבוד.

משה גפני: אני איש פשוט, אני לא נבהל מזה שאנשים מתפרצים באמצע.

<מני הסה: אני אוסיף כמה דברים, אני עורך דין מני הסה, רשות המסים.

<מני הסה: אני ליוויתי את התהליך הזה.

<מני הסה: התהליך, כמו שאמרו כאן, התחיל בעצם מוועדת טרכטנברג, שהמליצה בצורה הרבה יותר קיצונית על הפחתה של כל מוצרי הצריכה במדינת ישראל ל-0% בשנה אחת, כשאני מפנה אתכם לעמוד 175 לוועדה, להמלצות ועדת טרכטנברג, שבסופו של דבר, כמו שאנחנו יודעים, התהליך היה הרבה יותר מעודן, הרבה יותר מרוכך, וזאת בעקבות החלטת הממשלה שהיתה באוקטובר 2011.

משה גפני: עורך דין הסה - -

<מני הסה: אני מגיע לזה כי אני משיב לוועדה על השאלות שלה.

משה גפני: ועדת טרכטנברג לא חשובה.

משה גפני: מה שחשוב זה השאלות שנשאלו.

משה גפני: האם יש הוזלת מחירים והאם יש אבטלה.

יעל גרמן: זה חשוב מאד למה ועדת טרכטנברג קבעה את זה כי אלה נתונים, כמו שחבר הכנסת סלומינסקי סובר, שבאמת תהיה ירידת מחירים.

משה גפני: בבקשה, זאת השאלה.

משה גפני: את זה הוא צריך להגיד.

<מני הסה: אכן.

<מני הסה: ועדת טרכטנברג שיכללה, ואנחנו גם קראנו את דבריה וגם לפני גיבוש החלטת הממשלה, שמיד נגיע אליה, גיבשו מכלול את נתונים.

<מני הסה: כמובן שקלו גם את השיקולים של היצרנים וגם את השיקולים של היבואנים וגם בדגש נרחב, בעקבות המחאה, את השיקולים של הצרכן הסופי במדינת ישראל.

<מני הסה: הם המליצו שתוך שנה, מיום החלטת הוועדה, כל המכסים על מוצרי צריכה, אני לא מדבר על מוצרי חקלאות ואחרים אלא על מוצרי תעשייה וצריכה יגיעו לאפס מוחלט.

<מני הסה: אחר כך יהיו דיונים בין המשרדים.

<מני הסה: אחר כך היתה החלטת הממשלה שקבעה איזה שהוא מתווה מסוים בשים לב ואולי עם דגש נוסף על הסכמי הסחר של מדינת ישראל, שמושפעים גם כן מהדברים האלה.

<מני הסה: ואז הוועדה קבעה שבנתיב מסוים יורידו מיד 25% מהכנסות המדינה בכלל ממכסים לאפס מיד, שיהיה איזה מתווה שעד 2017 פחות או יותר, היו שם שני מתווים, עד 2017 כל המכסים על מוצרי צריכה ותעשייה ירדו לאפס.

<מני הסה: כשבדרך, לשר האוצר יש שיקול דעת להחליט על איזה מוצרים יורידו בדרך.

<מני הסה: כחלק מזה החליטו שבשלב הראשון, באופן מידי, ב-1.1.2012 יורידו מכסים לאפס ב-444 מיליון שקלים.

<מני הסה: זאת החלטת הממשלה מאוקטובר 2011.

<מני הסה: איך גובשה הרשימה הזאת?

<מני הסה: ישבו במשרד התמ"ת, שר התמ"ת, התאחדות התעשיינים וגם חברינו כאן, והחליטו מה תהיה הרשימה הזאת, בשים לב בעיקר למוצרים שבהם אין ייצור מקומי.

<מני הסה: לא רק, אבל בעיקר אלה שאין ייצור מקומי כי ל-444 מיליון היו צריכים להגיע בכל מקרה.

<מני הסה: גם כאלה שיש בהם ייצור מקומי, אז מוסיפים לרשימה.

<מני הסה: זה היה בעצם התיקון הראשון שעליו דיברנו, והתיקון הזה נעשה כבר בינואר 2012.

קריאה: הוועדה קבעה במנגנון לבדוק אם אכן יורדים מחירים?

<מני הסה: הם לא קבעו מנגנון לראות האם יורדים המחירים ד-פקטו בשטח.

<קריאה: למה?

<קריאה: למה לא קבעו את זה?

ניסן סלומינסקי: הרי זו המטרה העיקרית, נכון?

ניסן סלומינסקי: הורדת מכסים גורמת למדינה הפסד כספי.

ניסן סלומינסקי: אם לא תקבל בסוף את מה שאתה רוצה והמחירים לא ירדו, אז מה הרווחנו?

ניסן סלומינסקי: המדינה הפסידה, סגרו אולי מפעלים ושום דבר לא עזר.

יעל גרמן: דרך אגב, יש לך מסמך שמראה שהיתה ירידת מחירים של 23% ואני העברתי לך אותו כרגע.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות.

ניסן סלומינסקי: אני שואל אותם אבל.

ניסן סלומינסקי: הרי לא יכול להיות שוועדה, אנחנו יודעים שלפעמים הורידו את המע"מ וזה לא השפיע שום דבר על המחיר של הקוטג' - -

<רמזי גבאי: העבירו לי מסמך על ירידת מכס של 20% ב-10 שנים.

<רמזי גבאי: אמרתי, המחירים ירדו הרבה יותר - -

משה גפני: רגע, רמזי.

משה גפני: רבותי.

מיכל בירן: - - -

משה גפני: מה זה הדבר הזה?

משה גפני: באמת.

משה גפני: עורך דין הסה, אני מבקש תשובה לשאלה אחת, אני לא רוצה את הדיון הזה יותר.

משה גפני: הבנתי את ההרצאות האלה, אין מה לעשות עם 175 מיליון שקלים.

משה גפני: אחרי זה תבואו לפה ותדרשו קיצוצים ואני לא יודע מה.

משה גפני: תעני לי לשאלה הזאת: היה צו בתחילת 2012.

משה גפני: האם אתה יכול להגיד לוועדה האם היו הפחתות מחירים לצרכן, כן או לא.

משה גפני: הוזלת מחירים.

משה גפני: אני לא יודע, כשאני הולך להשקיע 100 שקל, אני הולך לבדוק מה קיבלתי בתמורה.

משה גפני: אתה מחזיק את הכספים שלי.

משה גפני: אתה, משרד האוצר, מחזיק 175 מיליון שקלים.

משה גפני: הלכת וזרקת את זה להפחתת מכסים והעלית את מחירי הדלק ואת מחירי המים ואת מחירי החשמל ואת מחירי הקוטג'.

משה גפני: העלית את כל הדברים האלה, הורדת את הפיקוח, נתת לזה להשתולל.

משה גפני: תענה לי על ה-175 מיליון שקל, ואני לא מדבר על ה-440 מיליון.

משה גפני: 175 מיליון שקל שעליהם אנחנו דנים, האם היתה הפחתת מחירים לצרכן?

<קריאה: בחודש האחרון.

משה גפני: אני לא שאלתי אותך.

משה גפני: עוד פעם אחת, אני מוציא אותך.

<הראל ויזל: זאת פעם ראשונה שהוא דיבר.

משה גפני: ממך אני מפחד.

משה גפני: בבקשה.

<קריאות: - - -

משה גפני: שנייה.

משה גפני: אני מבקש להפסיק עם זה.

משה גפני: בדקתם היתה הפחתת מחירים?

<מני הסה: אני חייב להסביר: ההפחתה שאדוני מדבר עליה היא הפחתה שנכנסה לתוקף בינואר.

<מני הסה: אין נתונים עדין - -

משה גפני: על מה שנכנס לתוקף בינואר 2012.

<מני הסה: רגע, אני אסביר.

<מני הסה: אנחנו פקידים מקצועיים ואנחנו עושים את העבודה שלנו נאמנה, ואנחנו לא יכולים לבדוק.

<מני הסה: יש תנודות ותנועות שנמצאות בשוק.

<מני הסה: זה נכון שהיתה הפחתה ראשונה בינואר 2012.

<מני הסה: בדרך, היתה אנומאליה בשוק.

<מני הסה: נוצר חוסר איזון.

<מני הסה: למה?

<מני הסה: כיוון שהרשימה הראשונית, וצריך להודות על האמת, לא היתה מושלמת כיוון שהיו, למשל, שני סוגים של חולצות מבדים שונים.

<מני הסה: אחת יקרה כי יש לה מכס ואחת אין, כשאנחנו, נכון, המכס לא יודע לבדוק כל בד בדיוק, האם הוא ארוג או סרוג או כל הסוגים של הבדים, שהאנשים הנכבדים פה יודעים אפילו יותר טוב ממני כי זה תחום עיסוקם.

<מני הסה: לכן, פנו אלינו יבואנים וחנויות ויצרנים ואמרו: אנא תקנו את האנומליה הזאת, ומכאן מגיע ה-175 מיליון.

<מני הסה: זאת אומרת שגם אנחנו לא יכולנו לבדוק באופן נכון, וזאת תשובה אולי ישירה לשאלה, לא יכולנו לבדוק באופן מלא את הנתונים כי אני לא יודע לבדוק בנמל - -

משה גפני: למה לא הפחתתם את המכס על מגבות וכלי מיטה?

<מני הסה: כי היו פניות אלינו, וזה בדיוק השלב שעצרתי לפני כן לבקשתכם.

<מני הסה: לפני ההפחתה הראשונה, בעקבות טרכטנברג, פרסמנו שימוע מאד נרחב לציבור וביקשנו, אנא תגידו לנו מה אתם עושים כי מדובר בהיקף מאד נרחב.

<מני הסה: משרד התמ"ת, לכשעצמו, לא יכול היה בזמן כזה להשתלט על הכל אז אמרנו: בואו תגידו לנו איפה כואב לכם.

<מני הסה: מי שבא ואמר: כואב לי, מי שבא ואמר: אני יצרן, יש לי בעיה, קודם כל שמנו אותו בצד והוא לא נכלל בפנים.

<מני הסה: נכון שבהמשך, עד 2017 לאור החלטת הממשלה, הוא צפוי להיכלל אבל בשלב הראשון הוא לא נכלל.

<מני הסה: במקרה הזה, גם בהפחתה הראשונה וגם בהפחתה השנייה ובמהלך 2012 גם, לא פנו אלינו.

<מני הסה: בשלב שפנו אלינו, אמרו לנו בצורה מאד מפורשת מהתאחדות התעשיינים, שאין פגיעה בייצור המקומי.

משה גפני: עורך דין הסה, הם הגישו בג"ץ על הענין הזה, שהם לא הוזמנו?

<מני הסה: הוגש בג"ץ על ידי שורה של יצרני טקסטיל בישראל, ובאמת זה נדון בבג"ץ.

<מני הסה: ביקשו סעד זמני ובג"ץ לא נתן להם את הסעד הזמני, הוא אמר שאין שום סיבה לתת כאן סעד זמני, והוא מתקיים בבית משפט.

<מני הסה: אבל אני חושב שהבג"ץ עצמו מורכב מכל מיני עניינים אחרים.

<אסי גוטרייך: אני יצרן טקסטיל.

<אסי גוטרייך: קודם כל, אף אחד מהאוצר לא פנה מעולם - - אני גם אחד העותרים ואני גם חבר בהתאחדות התעשיינים.

<אסי גוטרייך: אז קודם כל, אף אחד לא פנה אלינו מעולם ולא אמר לנו שהולכים להוריד, בא נשב, בא נתדיין.

<אסי גוטרייך: שום דבר כזה לא קרה.

<אסי גוטרייך: אף אחד לא פנה אלינו - -

<הראל ויזל: ישבתי אתכם.

<הראל ויזל: ישבתי עם איגוד התעשיינים.

<אסי גוטרייך: אתה לא ישבת אתנו.

<אסי גוטרייך: הראל, הלוואי והיית מייצר 20 אלף - -

משה גפני: עוד מילה שלך ואתה יוצא החוצה.

משה גפני: זה לא בסדר.

<אסי גוטרייך: - - אני אומר שאם הוא היה מייצר 20 אלף פריטים ביום, "נגב טקסטיל" לא היה צריך לסגור את המפעל שלו כי זה מאה טון בדים בחודש.

<אסי גוטרייך: אז קודם כל, הם אל עושים את זה.

<אסי גוטרייך: דבר שני, אף אחד לא פנה אלינו.

<אסי גוטרייך: טרכטנברג גם אמר, דרך אגב, ואני יודע שאתם לא אוהבים לשמוע את השם הזה פה, להוריד 2%, להוריד ל-10%, ואם יהיה הסכם עם סין, סחר, משהו בינלאומי, להוריד לאפס.

<אסי גוטרייך: יש לי את זה פה כתוב.

<מני הסה: זה לא נכון.

<אסי גוטרייך: זה נכון מאד.

<אסי גוטרייך: טרכטנברג אמר להוריד רק 2%, הוא לא אמר להוריד 12%.

<אסי גוטרייך: אז אתם באוצר הלכתם והורדתם לאפס באופן שרירותי.

<אסי גוטרייך: חשבתם שאנחנו שום דבר ואנחנו 15 אלף עובדים במדינה.

משה גפני: תודה רבה.

מיכל בירן: - - -

<אלעד סויסה: שלום וברכה לכולם.

<אלעד סויסה: לי קוראים אלעד סויסה ואני יבואן טקסטיל קטן.

<אלעד סויסה: אני בעיקר מתעסק עם יבוא של בגדי מותגים, למרות שזה נשמע שם מפוצץ זה גם פריטים ב-30,40,50 שקל.

<אלעד סויסה: קודם כל, לשאלתו של כבוד השר, האם היתה הורדת מחירים.

<אלעד סויסה: ..

<אלעד סויסה: סליחה, היושב ראש.

<אלעד סויסה: קודם כל, אני רוצה לספר סיפור: אני במוצאי שבת טיילתי בקניון, במקרה בחנויות של מר ויזל.

<אלעד סויסה: יש הורדת מחירים.

<אלעד סויסה: היא לא יכלה לבוא לידי ביטוי לפני הרבה זמן כי הסחורות שיובאו לארץ במסגרת ההפחתה האחרונה רק נכנסו ב-60 הימים האחרונים.

<אלעד סויסה: זאת אומרת, אי אפשר היה לתמחר אותם בצורה שונה.

<אלעד סויסה: היום המחירים בקניונים הרבה יותר זולים, בפירוש.

<אלעד סויסה: אם אנחנו מדברים פה על הגנה, סליחה, של כמה פזורות של בדואים או כמה ערים בצפון או בדרום, יש פה אפשרות לתת הטבה אמיתית לכל הציבור ולכל השכבות החלשות בארץ כי כשמר ויזל מוכר פריט ב-20 או ב-30 שקלים, אותם שני שקלים שכבודו אמר שהם כלום, כשהם מייבאים סחורה ב-200 מיליון שקל, 12% זה לא 2 שקל.

<אלעד סויסה: 12% זה למעלה מ-20 מיליון שקל שבאים לידי ביטוי בהקצאה לשיווק, בהוספה של מוכרנים, בהוספה של עובדים, בהוספה של עוד הרבה מאד משרות במשק.

<אלעד סויסה: אותם מפעלים יקרים אחרי זה נלחמים על פרנסתם, הם עושים את שלהם.

<אלעד סויסה: גם אני, אם הענף שלי היה נמצא בסכנת הכחדה, הייתי נלחם על פרנסתי.

<אלעד סויסה: הענף שלהם יכחד.

<אלעד סויסה: הם לא נמצאים בתערוכות אופנה בינלאומיות, הם לא נמצאים בתערוכות של טקסטיל בינלאומיות, הם לא נמצאים על המפה בכלל.

<אלעד סויסה: - -

<הראל ויזל: - - -

משה גפני: תעצור בבקשה.

משה גפני: תצא החוצה.

<הראל ויזל: אני אצא, אבל ביקשתי רק שיהיו בשקט.

משה גפני: אל תבקש.

משה גפני: תצא החוצה.

משה גפני: תסכם את הדברים שלך בבקשה.

<אלעד סויסה: אני אסכם את הדברים: עיקר הפגיעה בהוספת המכסים היא בכלל הציבור.

<אלעד סויסה: יכול להיות שבאמת יהיה איזה שהוא מפעל שסגירתו תוקדם בחודש או בחודשיים אבל זה כבר יקרה.

<אלעד סויסה: אם יש אפשרות לבוא ולהמתיק לציבור איזה שהוא משהו, זה באותם X מאות שקלים שיחסכו לכל בית בישראל בקניית אופנה, שהיא בעצם אחד התקציבים השניים בכל משק בית אחרי מזון.

<אלעד סויסה: יש פה אפשרות לתת לציבור מתנה מסוימת, איזו שהיא המתקה מסוימת.

<יאיר שירן: אני מנהל מינהל תעשיות במשרד התעשייה והמסחר.

<יאיר שירן: לבקשתך, אני אתמקד יותר בנקודה אחת שלדעתי היא פרודוקטיבית, בלי לחקור את ההיסטוריה, גם בין השאר מכיוון שאני יחסית חדש בתפקיד: אני חושב שנעשה פה איזה שהוא מהלך.

<יאיר שירן: יכול להיות שראוי לבוא ולבחון את הצורך לבוא ולמצוא איזונים חדשים או טובים יותר בהיבט הזה שאם יש היום מצב שבו שיעור המכס על התשומות ועל חומרי הגלם שונה משיעור המכס על החומרים המוגמרים, יכול להיות שיש פה עיוות מסוים, שמן הראוי לבוא ולבחון אותו.

<יאיר שירן: אנחנו, במשרד התעשייה והמסחר מסתכלים על הנושא הזה ואני מקווה שנוכל לבוא ולהסתכל על זה - -

משה גפני: אתה יודע להגיד תשובה?

<יאיר שירן: תראו, כמו שכבר צוין, הנושא הזה מתנהל בבג"ץ ולכן יש דברים - -

משה גפני: מה נוגע בג"ץ לענין הזה?

משה גפני: אני שואל לגבי דבר פרקטי, מה שחברת הכנסת גרמן שואלת ואחרים.

<יאיר שירן: תראה, איך אומרים?

<יאיר שירן: דברים שאני אומר פה - -

<קריאה: אנחנו מבינים בהסכמי סחר - -

<יאיר שירן: תראו, יש את הסוגיה של הסכמי סחר ולאו דווקא התייחסתי אליה עכשיו.

<יאיר שירן: באופן כללי, יש פה גם אנשים, פרופסורים לכלכלה.

<יאיר שירן: יכול להיות שאם יש פער מסוים בין מחיר שיעור המכס על חומרי הגלם לשיעור המכס על המוצרים המוגמרים, נוצר כאן איזה עיוות שמין הראוי שנבחן אותו.

<יאיר שירן: זה המסר שרציתי להעביר.

מיכל בירן: מעולה.

משה גפני: כן, בבקשה.

<יורם דר: אני יושב ראש חטיבת הקמעונאות ואני מייצג 50 חברות, שזה מעל 100 אלף עובדים.

<יורם דר: דיברו על נתונים - -

<קריאה: אתה מהתאחדות התעשיינים?

<יורם דר: לא, מלשכות המסחר.

<יורם דר: אנחנו צריכים לשים לב לדבר אחד דומיננטי: רק במדד האחרון, שירדו המחירים ב-10%, המחירים במדד האחרון ירדו ב-8.2%, כשהמדד הכללי היה מינוס 0.2.

<יורם דר: אין ספק שהנושא הזה גורם לתחרות.

<יורם דר: ענף הטקסטיל לא יעיל.

<יורם דר: חלקו או רובו נקלט בענף השירותים.

<יורם דר: ענף השירותים מהווה היום קרוב ל-75% מכוח התעסוקה, אז אי אפשר להחזיק תעשייה באופן מלאכותי.

<יורם דר: אם אני לוקח מתחילת הורדת המכסים, שנת 2000, שאז התחילו ונסגרו מפעלים "אתא", "לודג'יה" ואחרים, מדד המחירים לצרכן ירד ב-30%.

<יורם דר: מדד מחירי התשומות בהלבשה ירדו ב-25% ואני חושב שזה מדבר בעד עצמו.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: משפט אחרון.

<צבי ליברמן: ענף הטקסטיל לא נכחד.

<צבי ליברמן: פרופסור ברוורמן תדע, עושים יצוא, אקספורט ממדינת ישראל על המס, מיליארד דולר ב-2012.

<צבי ליברמן: סיימנו את השנה במיליארד דולר ב-2012, אז לא נכחד ולא ייכחד.

<צבי ליברמן: מי שייכחד אולי זה היבואנים, זו המשאלה שלהם.

<צבי ליברמן: טוב שיש לנו חוזים בעתיד.

<צבי ליברמן: לגבי מחירים שירדו או לא ירדו: רבותי, אם מחירים ירדו זה לא בגלל המכס.

<צבי ליברמן: 12% רק נכנס לכיס של היבואנים, וזה בסדר.

<צבי ליברמן: המדינה העשירה 20,30 יבואנים – אהלן וסהלן.

<צבי ליברמן: המדינה הפסידה, הצרכן לא הרוויח, למה ירדו מחירים?

<צבי ליברמן: בגלל מזג אוויר, בגלל תחרות, בגלל שנכנס לפה "זארה".

<צבי ליברמן: בגלל הדברים האלה ירדו מחירים.

<צבי ליברמן: סוף עונה עכשיו - -

<קריאות: מול ינואר שנה שעברה - -

<צבי ליברמן: רק עוד משפט אחד: אני מודיע לכם שפנו אלי יבואנים.

<צבי ליברמן: אני מנהל את ארגון הטקסטיל.

<צבי ליברמן: לפני דצמבר שאלו אותי: צביקה, מתי יורדים במכס?

<צבי ליברמן: אמרתי להם: בינואר.

<צבי ליברמן: הם אמרו: אנחנו מחזיקים את הקונטיינרים בנמל, מחכים שירד המכס ואז נכניס את זה לשוק.

<צבי ליברמן: זה לא שהם הגיעו לפני שבועיים - -

<אלעד סויסה: מה רע בזה?

<קריאות: - - -

יעל גרמן: אדוני היושב ראש, אני רוצה להציע הצעה לסדר.

יעל גרמן: אני התחלתי ואמרתי שיש כמה חברי כנסת חדשים, לפחות כרגע נשארו שניים.

יעל גרמן: אני חושבת שהעלו פה מספר היבטים ואני דווקא - -

משה גפני: את העברת לי פתק ואני הולך להציע לך הצעה.

יעל גרמן: תודה.

יעל גרמן: דבריו של נציג התמ"ת מאד מעניינים.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: מה עמדתך לגבי זה שלא הפחיתו מכסים על הבדים?

<יאיר שירן: כבוד היושב ראש, אמרתי משהו מתוך ידיעה שמאחורי יושבת היועצת המשפטית של המשרד.

<יאיר שירן: זה נושא שהיום גם מתנהל בבג"ץ.

משה גפני: רבותי, חברת הכנסת יעל גרמן, אני לא הולך לקיים דיון נוסף.

<יאיר שירן: אבל העברתי מסר בדבריי.

<יאיר שירן: אני חושב שאפשר להבין.

משה גפני: בסדר, הבנתי.

משה גפני: אני הולך להציע לך הצעה: את מבקשת לדחות שוב את הדיון.

משה גפני: אין אפשרות לדחות שוב את הדיון - -

יעל גרמן: ללמוד את ההיבטים.

משה גפני: אני מציע לך הצעה.

משה גפני: אני אצביע.

משה גפני: קיימנו דיון ואנחנו נצביע עכשיו.

משה גפני: אם אכן ההצעה תתקבל, המשמעות של ההחלטה היא שאנחנו לא יכולים לבטל את הצו, אנחנו יכולים להביא את זה למליאה.

משה גפני: אני אאפשר לך להגיש רביזיה על ההחלטה הזאת ולא אביא את זה למליאה ובמשך שבוע תלמדי את הענין.

משה גפני: לפי דעתי תגיעי למסקנה שאני הגעתי אליה וחברים אחרים.

משה גפני: המשמעות היא משמעות שאם את עומדת על דעתך שאכן מתברר שהיתה הפחתת מחירים וזה לא הועיל לתעסוקה במדינת ישראל, כל הדברים הרעים שיכולים לנבוע כתוצאה מהענין הזה, גם תגידי לי.

משה גפני: יכול להיות שגם אני אשנה את עמדתי ואז נצביע כאן על הרביזיה ונקבל אותה.

משה גפני: במידה ולא, תבטלי בתוך שבוע את הרביזיה ואז נביא את זה למליאה.

משה גפני: לפני זה לא נביא את זה.

משה גפני: מי בעד הצעתי לבטל את צו תעריף המכס והפטורים ומס קניה על טובין (תיקון מס' 4), התשע"ג-2012 ירים את ידו.

משה גפני: בעד ההצעה – 4

משה גפני: נמנעים – 1 ההצעה בדבר ביטול הצו נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: אני נמנע, ואני רוצה יחד אתה להגיש רביזיה.

משה גפני: ועדת הכספים קיבלה החלטה לבטל את צו תעריף המכס.

משה גפני: יש רביזיה של חברת הכנסת יעל גרמן ושל חבר הכנסת ניסן סלומינסקי.

משה גפני: אני מאפשר את הרביזיה הזאת ואני לא מצביע עליה בעוד חצי שעה אלא בעוד שבוע.

משה גפני: במהלך השבוע הזה אני אבקש שאתם תבדקו כי אני בדקתי את זה כבר.

עמיר פרץ: למה לא מחר?

משה גפני: יהיה בסדר, עמיר.

משה גפני: יעל, תקשיבי לי: אני מאפשר לך את השבוע הזה אבל אני מבקש, אם יתברר במהלך השבוע הזה, אני מבקש שתבטלי את הרביזיה גם אם זה יקרה מחר, אחרי שתגיעי למסקנה, אני אביא את זה למליאה.

משה גפני: אני מכריז על הפסקה של רבע שעה ואז נחדש את הדיון בחדר הוועדה על הנושא של סוליות הגומי.

משה גפני: תודה רבה.