ועדת הכספים, כנסת 19, פרוטוקול מספר 5, 2013-03-04 10:30

משה גפני: בוקר טוב.

משה גפני: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה.

משה גפני: אם אפשר, אני מבקש להירגע.

משה גפני: לא הבנתי למה ההתרגשות, חבר הכנסת ברוורמן?

משה גפני: לא, בגלל שיכול להיות ששנינו באופוזיציה ויכול להיות ששנינו בקואליציה אז בא נמתין.

משה גפני: אמנם בינתיים אני חבר כנסת מוחרם ואתה לא אבל אני יושב ראש הוועדה נכון להיום.

משה גפני: אני אמשיך לנהל את הדיונים עד שנראה מה יהיה הלאה.

משה גפני: אנחנו מתחילים את סדר היום בנושא: חישוב מס מאוחד לבני זוג העובדים יחדיו בעסק משותף – סעיפים 65 ו-66 לפקודת מס הכנסה.

משה גפני: אני מבקש לומר לחברי הוועדה, גם לחברים החדשים וגם לוותיקים וגם לאורחים, מישהו נמצא מהממשלה?

קריאה: - - -

שגית אפיק: אני אסביר.

עמיר פרץ: אנחנו קשובים.

משה גפני: מי שיחתום זה יהיה שלו.

משה גפני: היום אנחנו מניחים.

משה גפני: אני אסביר קודם, עמיר.

משה גפני: רבותי, תמונת המצב היא כזאת בנושא של חישוב מס מאוחד לבני זוג העובדים יחדיו בעסק משותף: אני התוודעתי במהלך דיוני הוועדה, חברי הוועדה ואנוכי.

משה גפני: מדובר באחד החוקים הכי לא - - איך להגיד את זה באופן עדין ופרלמנטרי?

משה גפני: הכי לא ישר מבחינת החוקים במדינת ישראל.

משה גפני: אם בשבוע הבא נהיה באופוזיציה, אני כנראה כבר לא אדבר בלשון עדינה אבל היום אני עדין מדבר באופן מתון.

יעקב פרי: אנחנו נהיה ביחד.

משה גפני: בכל מקרה, נהיה ביחד.

רוברט אילטוב: אתה יכול להתחיל לתרגל.

משה גפני: חישוב המס המאוחד אומר - -

ראובן ריבלין: - - -

משה גפני: בוודאי, בוודאי.

משה גפני: אני מודיע מראש שבין אם אני אהיה בקואליציה ובין אם אהיה באופוזיציה, אני אמשיך את הצעת החוק הזאת בכל מקרה, גם אם אמשיך להיות יושב ראש ועדת הכספים, חבר בקואליציה.

משה גפני: אני מקווה שכך יתחייבו גם כל חברי הוועדה שנמצאים היום בוועדה הזמנית וכל מי שנוכח פה, בין אם הוא יהיה בקואליציה ובין אם הוא יהיה באופוזיציה, שהוא יצביע בעד החוק, גם אם הנהלת הקואליציה תחליט נגד.

משה גפני: אני אמרתי את התחייבותי.

משה גפני: מי שירצה להתחייב גם על הענין הזה כאשר הוא מבקש רשות דיבור – אני אשמח מאד כיוון שהמצב הנוכחי הוא מצב בלתי נסבל.

משה גפני: לא ישר לגבות מס ממי שאיננו חייב במס רק מכיוון שרשות המסים או משרד האוצר מבקש שההכנסות שלו יהיו גבוהות יותר.

משה גפני: מס שהוא איננו מס אמת, מס שגם על פי פסיקות של בית המשפט או יותר נכון על פי אמירות של בית המשפט, המחוקק צריך לשנות את המצב.

משה גפני: המצב הוא כזה שאם שני בני זוג עובדים במקום אבודה אחד וברור לחלוטין שכל אחד עושה עבודה אחרת - -

עמיר פרץ: זה לא במקום עבודה אחד, זה בעסק אחד.

משה גפני: בעסק אחד, לא משנה.

עמיר פרץ: סליחה, אם שניהם עובדים פה, בכנסת.

עמיר פרץ: .. מה פתאום?

מיקי רוזנטל: זה יכול לקרות רק בעסק.

משה גפני: רק בעסק.

קריאה: זה יכול לקרות גם בעסק.

קריאה: זה יכול להיות גם בחברה ציבורית - -

משה גפני: חבר הכנסת רוזנוטל, אתה צודק.

מיקי רוזנטל: אני יודע.

עמיר פרץ: זה רק עצמאים, זה לא של שכירים.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אנחנו נתקלנו בתופעות מאד משונות בענין הזה.

משה גפני: זה נכון שבאופן עקרוני, כאשר שני בני זוג עובדים במפעל או במקום כזה, הם בלאו הכי מקבלים משכורת אבל אנחנו מדברים על משהו אחר, על עסק.

משה גפני: חבר הכנסת פרץ, כדי שלא נגיע לחילוקי דעות, מדובר על עסק.

עמיר פרץ: - - - גם אם הוא פרי לנסר, גם אם יש חשבונית.

עמיר פרץ: שכיר זה שכיר.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: המציאות היא שאם הבעל הוא אדריכל והאישה היא מהנדסת, ברור לחלוטין שהם עושים עבודה והתברר כאן, במהלך הדיונים, גם מהפניות שהגיעו אלי וגם מהדיונים בוועדה, מדובר על מצב שבו האישה יכולה להרוויח עד 49 אלף שקל לשנה והיא צריכה כמובן להצהיר על זה מראש, ואז מחשיבים את הענין כחישוב מס מאוחד.

משה גפני: יש פה כמה דברים שהם נוראיים: הדבר הראשון, זה מה שקרה בינתיים.

משה גפני: לפני שאני מדבר על הנושא עצמו, מה שקרה בינתיים זה שהיתה החלטה של בית המשפט, פסיקה של בית המשפט ב-2003 נדמה לי, שבפסיקה של בית המשפט קיבלו את טענת העותרים.

משה גפני: לאחר מכן היה שינוי בעמדת בית המשפט.

משה גפני: בית המשפט פסק אחרת לאחר שרשות המסים הלכה כמה פעמים לערכאות שונות.

משה גפני: ומה שקרה לאחר הפסיקה האחרונה של בית המשפט, שכמובן הוא אומר שהמחוקק צריך לתת את דעתו מכיוון שזה דבר שאינו ראוי.

משה גפני: רשות המסים התחילה להוציא שומות לזוגות עובדים, ששני בני הזוג עובדים, ופשוט השמיים נפלו עליהם.

משה גפני: הגג נפל על הזוג הזה ששילם מס כחוק.

משה גפני: גם הבעל עובד וגם האישה עובדת, ועוסקים כל השנים בעסק המשותף שלהם ולפתע, בגלל החלטה של רשות המסים, בעקבות זה שהם רצו אחריהם לערכאות שונות בבית המשפט, שהזוג לא ידע ולהיפך, הוא תכנן את העבודה שלו ואת המשכורות שהוא קיבל ואת המסים שהוא שילם על פי פסיקה קודמת של בית המשפט.

משה גפני: יש כאלה שקיבלו מאות אלפי שקלים.

משה גפני: אנשים באו אלי ועמדו ממש חסרי אונים.

משה גפני: אני אומר לחברי הוועדה: נתאר לעצמנו שפתאום אנחנו חוטפים ממס הכנסה, מבלי שאנחנו יודעים על מה, נופל עלינו תשלום מס של 600 אלף שקל.

משה גפני: מאיפה?

משה גפני: ממה?

משה גפני: למה?

משה גפני: מה חטאי ומה פשעי?

משה גפני: מה עשיתי?

משה גפני: מאיפה אני אביא את הכסף הזה?

משה גפני: אגב, יש פה עוד שני דברים, שדיברנו על זה במהלך הדיונים: הדבר האחד - האישה, כמובן, הופכת להיות פה המשנית, שלא תהיה טעות, עם כל התיקון של החקיקה בענין.

משה גפני: הבעל, כמובן, הוא בעל הבית.

משה גפני: הגבר הכוונה.

משה גפני: האישה יכולה להרוויח 49 אלף שקל לחודש – -

קריאות: לשנה.

משה גפני: - - - 49 אלף שקל לשנה.

ראובן ריבלין: כל אחד לפי הסטנדרטים שלו.

משה גפני: 49 אלף שקל זה גם הרבה כסף לשנה.

משה גפני: בכל מקרה, מדובר שהאישה יכולה להשתכר עד 49 אלף שקל לשנה, שזה פחות משכר המינימום.

משה גפני: הגבר הוא ה"בעל-בית".

משה גפני: האישה צריכה להיות במטבח, ואם היא לא במטבח אז הבעל פשוט לקח אותה כדי לשקר את רשויות המס.

משה גפני: זה המשמעות של החקיקה הקיימת.

קריאה: או להכין קפה.

משה גפני: להכין קפה זה מדי הרבה, צריך ללמוד באוניברסיטה.

משה גפני: על כל פנים, בחלק הזה, זה דבר שפשוט בלתי מתקבל על הדעת בעליל.

משה גפני: מדובר על דבר שהוא לכל הדעות לא ישר, לא נכון, לא צודק ולא צריך לעשות את זה.

משה גפני: עכשיו אני רוצה להגיד לכם גם כחבר כנסת דתי, מה המשמעות של הענין.

משה גפני: הרי מתחת לאדמה יחפשו פתרונות.

משה גפני: מה הפתרונות שיחפשו?

משה גפני: זה כאילו המחוקק אומר להם: אל תחיו יחד.

משה גפני: או שתתגרשו או שאני לא יודע, תחיו באיזו שהיא צורה.

משה גפני: זה דבר שהוא נורא מכל בחינה אפשרית.

משה גפני: הוא נורא מבחינת מעמדן של הנשים, הוא נורא מבחינה דתית ואני מקווה שאני לא מקלקל בזה שזה נורא מבחינה דתית אבל זה נורא מבחינה מוסרית, מבחינה ציבורית ומבחינת המחוקק, הרי זה שגובים מס מאזרחים זה דבר שהוא הכרח.

משה גפני: מדינה לא יכולה להתקיים בלי תשלומי מס זה נכון, אבל מס צריך להיות מס אמת.

משה גפני: האזרח צריך להרגיש שמה שהוא משלם, הוא משלם באמת את מה שהוא חייב לשלם ולא שגובים ממנו כסף רק בגלל שהופכים אותו למסחטת כספים, שנצלו את המצב החוקי הלא ברור הזה.

משה גפני: אני ביקשתי מרשות המסים להמתין עם הגביה, עם תשלום השומות ולכן אני עושה את הישיבה הזאת.

משה גפני: אני ביקשתי מרשות המסים בישיבה כאן - -

עמיר פרץ: אדוני היושב ראש, יש לציין שהיה לך נאום פמיניסטי יוצא מן הכלל.

משה גפני: הוא לא הנאום הראשון אבל זה לא קשור לפמיניסטי.

משה גפני: אני אומר את האמת.

ניצן הורוביץ: מה השיבה לך רשות המסים?

משה גפני: רגע, זה מה שאני עכשיו הולך לומר.

משה גפני: בישיבת הוועדה הקודמת אנחנו ביקשנו מרשות המסים גם במכתב ששלחתי לדורון ארבלי, מנהל רשות המסים, להמתין עם השומות.

משה גפני: היות והכנסת יצאה לפגרת בחירות, לא התאפשר לנו להניח הצעת חוק של הוועדה שתסדיר את המצב החוקי.

משה גפני: אנחנו ביקשנו שתמתינו עם השומות.

משה גפני: היתה הבטחה שלא יגבו ריבית ולא יגבו קנסות ולא יגבו הפרשי הצמדה וכל מה שנלווה לעניין הזה, והיתה איזו שהיא הסכמה שימתינו עם זה.

משה גפני: ימתינו לראות מה הכנסת החדשה תעשה.

משה גפני: בינתיים, התברר שפקידי השומה מגישים שומות.

משה גפני: פקידי השומה מגישים שומות גם עם ריבית והצמדה וקנסות ועיקולים.

משה גפני: זה הדבר שרשות המסים יודעת לעשות היטב, להדביק את העיקול על הדלת, והמצב הזה הוא מצב - -

ראובן ריבלין: לא הוגש ערר?

משה גפני: הוגש ערר אבל בית המשפט לא יכול לקבל את הערר הזה.

משה גפני: אם היו שואלים אותי מראש, הייתי אומר שבית המשפט לא יקבל.

משה גפני: בית המשפט אומר שהמחוקק יחליט.

שגית אפיק: נכון.

זיו שרון: - - -

משה גפני: רגע, אני אאפשר.

משה גפני: עד עכשיו יש לי את הנאום שלך.

משה גפני: ..

משה גפני: אני חוזר על זה כל הזמן.

יעקב פרי: חבר הכנסת גפני, מי מייצג פה את רשות המסים?

משה גפני: בכל מקרה, אני מתכוון היום, אחרי שהחתמנו רבים מחברי הכנסת, אני אבקש היום להשלים את החתימה בענין הזה ולהניח היום על שולחן הכנסת את הצעת החוק, שהיא הצעת חוק לא מתלהמת, לא הולכת אגרסיבי מדי.

משה גפני: היא לא כזאת שהיא יוצרת מצב שרשות המסים צריכה לעמוד על רגליה האחוריות כדי להתנגד לה.

משה גפני: בכל מקרה, אם הצעת החוק מונחת היום, אני חוזר על בקשתי מרשות המסים לעצור את התהליך.

משה גפני: התהליך הזה הוא לא צודק, הוא לא ישר, הוא לא נכון וצריך להמתין אתו.

משה גפני: מי נמצא מרשות המסים?

משה גפני: בבקשה.

עפרי שלו: אני מנהל המחלקה המקצועית ברשות המסים.

עפרי שלו: נפגשנו בפעם הקודמת.

משה גפני: כן, אני זוכר.

משה גפני: ומה אתה אומר?

משה גפני: ממתינים עם השומות?

עפרי שלו: את התהליך שהיה במשרדים, אני לא חושב שהיתה פה איזו רדיפה אחרי הזוגות או משהו כזה.

עפרי שלו: היה פה הליך רגיל של התנהלות אחרי שיש פסק דין של בית המשפט עליון.

קריאה: ההליך הרגיל הוא רדיפה.

שגית אפיק: אבל היתה לכם הנחיה.

שגית אפיק: אתם לא פועלים לפי ההנחיה שלכם?

שגית אפיק: היתה הנחיה להוריד הפרשי הצמדה וריבית.

עפרי שלו: אני חושב שזו טעות.

עפרי שלו: לפחות ממה שאני מבין מהתיקים שאני נפגשתי בהם, הרי פרסמנו נייר שאומר את זה באופן מפורש.

עפרי שלו: המדיניות של להוריד ריבית מתקיימת במשרדים.

עפרי שלו: אנחנו אפילו הרחבנו את ההקלות לגבי 66 רטרואקטיבית בנובמבר, הוציאו נייר נוסף והרחיבו את ההקלות.

עפרי שלו: כלומר, כן הלכו פה לקראת.

עפרי שלו: נכון שיש התנהלות במשרדים מכיוון שיש - -

משה גפני: היה מדובר על זה שריבית והצמדה מורידים.

עפרי שלו: הורידו.

עפרי שלו: לפי מה שידוע לי, הורידו.

עפרי שלו: מיישמים את מה שנאמר בנייר, אם אני זוכר טוב, מיולי ובנייר בנובמבר, מיישמים את זה במשרדים.

משה גפני: רק שניה, תעצור דקה.

משה גפני: יש פה זוג שקיבל שומה?

משה גפני: בבקשה.

שחר שקורי: הבוקר החבר'ה קיבלו.

שחר שקורי: אני קיבלתי הוצאה לפועל - -

משה גפני: רק רגע, שניה.

משה גפני: אני מבקש התייחסות רק למה שהוא אמר.

משה גפני: שם לפרוטוקול ומה קיבלת.

שחר שקורי: שחר שקורי, אני מנהל את המאבק הזה, בין המובילים.

שחר שקורי: אני קיבלתי הוצאה לפועל, לא רק את מלא הריבית ומלא ההצמדה, ויש לכם מסמך כרגע עד ה-1 במרץ, אתם מורידים את כל ההטבות.

שחר שקורי: אתם יודעים שהכנסת, לא יהיה לה זמן להעביר את החוק.

שחר שקורי: ב-1 במרץ איימתם על האנשים, שמי שלא חותם יקבל גם את הריבית וגם את ההצמדה - -

קריאה: אולי תפרט איזה הטבות?

שחר שקורי: מס הכנסה, רשות המסים אמרו שמ-2008 עד עכשיו, מי שסוגר שומות, יקבל עד ה-1 במרץ הטבה של הורדת ריבית והצמדה בלבד.

שחר שקורי: הם השאירו את - - של שכר המינימום.

שחר שקורי: כרגע, אני מקבל הרבה מיילים מהחברים שלנו.

שחר שקורי: בהוצאה לפועל יש לנו עיקולים.

שחר שקורי: אי אפשר לנהל עסק כזה בדבר כזה.

שחר שקורי: אני בעצמי רק שילמתי להם 330 אלף שקל.

יעקב פרי: שחר, אולי תגיד אם אתה יכול מה אתם?

יעקב פרי: אתה ואשתך, יש לכם עסק משפחתי?

שחר שקורי: אנחנו 10 שנים עובדים ביחד באותו עסק.

שחר שקורי: ב-2007, אחרי קלס - -

משה גפני: קלס – הכוונה לעתירה שהוגשה ב-2003.

שחר שקורי: אחרי שהוא זרק את זה למחוזי, שהמחוזי יחליט, אני הלכתי לבית המשפט וזכיתי בנושא הזה.

שחר שקורי: זכיתי ועשיתי חישוב מס בנפרד.

שחר שקורי: אחרי שהם ערערו לבית המשפט העליון והם זכו, הם רדפו אותי.

שחר שקורי: הקרן היתה 148 אלף שקל.

שחר שקורי: הם הוסיפו עלי 330 אלף שקל ורק לפני חצי שנה שילמתי.

שחר שקורי: עכשיו הם באים אלי עוד פעם, עוד 220 אלף שקל שאני אשלם להם על 2008-2010.

מיקי רוזנטל: זאת לא השאלה, סליחה.

מיקי רוזנטל: מיוני, מההחלטה, מההתחייבות של מס הכנסה, האם השיתו עליכם ריבית על הסכום או לא?

מיקי רוזנטל: התשובה פשוטה: כן או לא?

משה גפני: שניה, דקה.

משה גפני: היועצת המשפטית, אני רוצה שתסבירי.

שגית אפיק: אולי רק נגיד מה היתה ההנחיה של רשות המסים: 1.

שגית אפיק: לאחר שהוועדה הזאת קיימה דיון ביולי, הודיע דוקטור חיים גבאי שרשות המסים בכל זאת תיתן שורת הקלות לאותם זוגות.

שגית אפיק: ההקלה הראשונה היא הסיפור של ה-49 אלף, שאפשר לעשות עליהם חישוב נפרד.

שגית אפיק: לפי החוק, כדי לעשות חישוב נפרד צריך לבקש בתחילת השנה את החישוב הנפרד.

שגית אפיק: באה רשות המסים ואמרה: אני נותנת הקלה, תוכלו לבקש על הסכום הזה בדיעבד גם אם לא פניתם וביקשתם לגביו חישוב נפרד.

שגית אפיק: מדובר בזוגות שביקשו חישוב נפרד על כל הסכום.

שגית אפיק: 2.

שגית אפיק: אמרה רשות המסים: אני מבטלת את הקנסות, נכון עפרי?

שגית אפיק: ואת הפרשי ההצמדה והריבית ביחס ל-3 השנים - -

עפרי שלו: הפרשי הצמדה אני לא בטוח.

משה גפני: הפרשי הצמדה לא.

משה גפני: קנסות וריבית.

קריאות: רק ריבית, לא הפרשי הצמדה אבל זה לא נעשה בפועל.

יעל גרמן: וללא תנאי.

יעל גרמן: בלי להתנות את זה.

שגית אפיק: בלי להתנות את זה.

שגית אפיק: זאת היתה בעצם ההתחייבות.

שגית אפיק: יושב ראש הוועדה מאז קיבל פניות מהרבה זוגות - -

קריאה: עם התניה של חתימה על הסכם, סליחה שאני מתפרץ.

משה גפני: לא, לא.

שגית אפיק: לפי ההנחיה, לא היה תנאי שצריך לחתום על הסכם עם פקיד השומה ולסגור את התיק.

קריאות: עד ה-1 במרץ, עד השבוע שעבר.

קריאות: מי שלא חתם, שום הקלות.

קריאות: יצאה הנחיה מתוקנת.

עפרי שלו: לא, ה-1 במרץ זה הנייר השני.

שגית אפיק: במה שאנחנו מחזיקים אין.

קריאה: יצאה הנחיה מתוקנת.

שגית אפיק: אנחנו לא קיבלנו את ההנחיה המתוקנת.

שגית אפיק: במה שהוגש לוועדה בזמן הדיון לא היתה התניה.

משה גפני: לי אמר מנהל רשות המסים שימתינו עם הענין הזה.

משה גפני: לי זה נאמר.

משה גפני: פה אין שום התניה.

משה גפני: זה אמנם מסמך פנימי שלכם אבל יש איזו התחשבות בעובדה שמבחינה ציבורית יושבת ועדת הכספים שנמצאת בקשר כל הזמן אתכם.

משה גפני: היתה פה הסכמה פה אחד להמתין עם זה, לראות מה הכנסת תאמר.

משה גפני: יכול להיות שידה של רשות המסים תגבר בכנסת הנוכחית והיא לא תאפשר לעשות חוק והיא תגבה את מאות אלפי השקלים הללו, וריבית והצמדה וקנסות והכל.

משה גפני: אבל להמתין.

משה גפני: לאפשר לנבחרי הציבור כדי לומר את דברם.

משה גפני: הרי היה ויכוח בבתי המשפט.

משה גפני: יש ערכאה אחת שאמרה שאתם צודקים ויש ערכאה אחת שאמרה שאתם לא צודקים.

משה גפני: כל הערכאות בבתי המשפט, גם בעליון וגם במחוזי, כל האחרים אמרו שהמחוקק צריך לתת את דעתו, אי אפשר להמשיך לחיות בצורה הזאת.

משה גפני: האם אפשר להמתין עד שנחליט מה עם החוק הזה?

משה גפני: אני מבין שאתה לא מוסמך להגיד את זה.

משה גפני: צר לי שזו תמונת המצב מבחינת רשות המסים.

משה גפני: בסדר.

משה זלמן פייגלין: מדוע שהוועדה לא תקרא לשר האוצר לכאן?

משה גפני: בסדר, היא תקרא.

יעל גרמן: מנהל רשות המסים.

שגית אפיק: עפרי, אבל המצב בפועל הוא שמבחינת

שגית אפיק: כם אתם כן מורידים כרגע את הפניות?

עפרי שלו: היתה תגובה של דורון ארבלי לבג"ץ שיצא בזמנו.

עפרי שלו: ברגע שיקבע מה שיקבע ויהיה חוק חדש, נניח והחוק גם יחול רטרואקטיבית, רשות המסים תישם את מה שיאמר לה המחוקק.

משה גפני: תודה רבה.

יעל גרמן: אבל בינתיים.

יעל גרמן: ..

משה זלמן פייגלין: חבר הכנסת גפני, ברשותך מילה: הרושם המתקבל כאן על ידי בכל אופן, אחרי שישבתי גם בנפרד עם הזוגות, לא רק שרשות המסים החליטה לתת למחוקק לומר את דברו, את הזמן לומר את דברו ולבצע את תפקידו אלא להיפך.

משה זלמן פייגלין: לנצל את הזמן עד שיאמר את דברו כדי להכניס את ידו הארוכה לכיסיהם של הזוגות.

יעל גרמן: נכון.

משה גפני: תשמע, אתה חבר כנסת חדש.

משה גפני: לי לקח 24 שנה להגיד את מה שאמרת אבל אמרתי את זה.

צור גינת: אני מרשות המסים.

צור גינת: הרשות פועלת על פי חוק, ושומות שלא תעשנה בזמן מתיישנות.

צור גינת: אלמלא טיפלנו בזה נכון לסוף השנה, זה היה חוב אבוד.

צור גינת: לנו אין סמכות לאבד את החובות של המדינה.

משה גפני: אני לא מסכים עם זה לחלוטין.

צור גינת: זאת עובדה.

משה גפני: היתה החלטה של הוועדה.

משה גפני: עם כל הכבוד, אנחנו רשות מרשויות המדינה.

משה גפני: מותר בהסכמה להגיע למצב כזה שהמקרה הזה הוא חריג.

משה גפני: היתה גם הנחיה משפטית בענין הזה.

משה גפני: זו פעם ראשונה שנאמר הדבר הזה והוא היה צריך להיאמר פה לפני חצי שנה והוא לא נאמר.

משה גפני: אם היה נאמר, היינו יכולים לעשות אז, כשדיברנו, כשהכנסת עבדה, היינו יכולים לעשות הוראת שעה למצב ביניים שבו לא חייבים לעשות את השומות אבל נניח לענין הזה.

קריאה: יש גם סמכות להאריך בעוד שנה.

אבישי ברוורמן: אנחנו מדברים פה מול הפקידים.

אבישי ברוורמן: הייתי יושב ראש ועדת הכספים והפקידים האלה, אין להם סמכות.

אבישי ברוורמן: הם לא עושים את הדברים האלה והשיחות האלה הן שיחות בטלות.

אבישי ברוורמן: התפקיד של הממונה או שר האוצר לתת להם את ההוראה אחרת שום דבר לא יקרה.

משה גפני: טוב, נלך לפי הסדר.

משה גפני: חבר הכנסת עמיר פרץ.

עמיר פרץ: אדוני היושב ראש, ברור לחלוטין שאנחנו נמצאים פה באיזה בסבך של בירוקרטיה, שפוגעת באופן קשה מאד באותם עסקים.

עמיר פרץ: חלקם הגדול זה עסקים קטנים שיכולים להתמוטט.

עמיר פרץ: אנחנו יודעים שזה אחד הסקטורים החשובים ביותר בייצור מקומות עבודה.

עמיר פרץ: אם שני בני הזוג האלה יתמוטטו, ברור שיש להם אולי עוד שני עובדים שכירים שנמצאים בעסק שלהם - -

קריאה: ומה עם הילדים?

משה גפני: שניה.

משה גפני: יש לי בקשה אליכם: אנחנו יכולים להפוך את זה להפנינג, כולם פה מסכימים עם כולם.

משה גפני: מדובר על ועדת הכספים של הכנסת, מדובר על החלטות שצריכות להתקבל.

משה גפני: אם זה תתחיל להיות מין אווירה כזאת שכולם מוחאים כפיים וכולם מדברים האחד עם השני, אנחנו גם הופכים את הדיון ללא רציני.

משה גפני: הדיון הזה הוא אחד הדיונים הרציניים.

משה גפני: אין דיבורים באמצע.

משה גפני: אם מישהו רוצה לדבר, הוא צריך לצאת החוצה, שידבר בחוץ.

משה גפני: אנחנו עכשיו בפתח של כנסת חדשה.

משה גפני: אנחנו בפתח של הצעת חוק, אנחנו בפתח של דיון מול רשות המסים.

משה גפני: לטובת כולכם ולטובת כולנו, הדיון הזה צריך להיות רציני והוא לא יכול להיות דיון שנמחא כפיים.

משה גפני: אנחנו לא בהייד-פארק ולא בכיכר ולא באיזה שהוא מקום שאנחנו עושים מחאה חברתית.

משה גפני: הריבון הוא כאן, אנחנו אלה שמחליטים.

משה גפני: אנחנו אלה שמחוקקים והדיון צריך להיות רציני ואני מבקש לא להפריע באמצע.

משה גפני: בבקשה עמיר.

עמיר פרץ: לכן, אדוני היושב ראש, יש פה בעיה.

עמיר פרץ: עצם העבודה שנציג רשות המסים נמצא כאן והוא אומר בצורה כנה את דבריו אבל מה שאתה מציע היא הצעה בעייתית מאד.

עמיר פרץ: נניח שהיה לך עסק, אתה מציע שהוא ישלם רטרואקטיבית אבל עד שיגמרו התהליכים הוא כבר לא קיים כי אתה מניח שאתה תחזיר להם רטרואקטיבית את ה-300 אלף שקל שאין לו.

עמיר פרץ: איך הוא מתקיים?

עמיר פרץ: הרי לפעמים העסקים האלה נמצאים על כרעי תרנגולת.

עמיר פרץ: מספיק ששנה אחת יש להם חוסר הכנסה והעסק הזה איננו קיים.

עמיר פרץ: לצערי הרב, אנחנו מתייחסים בצורה קלת דעת, ההדק קל מדי.

עמיר פרץ: אתה יודע שהעסקים האלה מחזיקים מאות אלפי שכירים.

עמיר פרץ: קל יותר כשמפעל עם אלף איש מתמודד כשסוגרים אותו או לא סוגרים אותו, הזעקה היא גדולה.

עמיר פרץ: פה יש מקבץ של אלפים רבים אבל בסוף, זה אחד מהיסודות החשובים ביותר של המשק הישראלי.

עמיר פרץ: אני חושב שמה שמציע לכם כאן היושב ראש זאת הצעה הוגנת.

עמיר פרץ: אני מציע שתיקחו אותה לדיון ברשות המסים, לדחות את הענין בחודשיים שלושה, הכל נדחה.

עמיר פרץ: המדינה מתנהלת לפי תקציב של 1 חלקי 12.

עמיר פרץ: פרויקטים מהחשובים ביותר, בניית כבישים, מחלפים, דברים מדהימים נדחים כי מתחשבים במצב הפוליטי הקיים.

עמיר פרץ: אין שום סיבה שאתם לא תתחשבו במצב הפוליטי הקיים ותתנו לנו את הארכה הזאת של החודשיים כדי להצליח לתקן את החקיקה, כי לא צריכים לבוא אליכם בטענות כי אתם מיישמים את דבר המחוקק.

עמיר פרץ: אוקי, המחוקק קיים כדי לתקן לקונות.

עמיר פרץ: יש פה לקונה וכולנו צריכים להתמודד אתה בצורה הגונה ולא להטיל את הנטל על החבר'ה האלה, שכל מה שהם עושים הוא שהם רוצים לעבוד קשה ולהרוויח כמו כולם.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: עידית מאחד הזוגות, בבקשה.

עידית ריקלין: שמי עידית ואני חצי ממשרד "בנדק-ריקלין אדריכלים".

עידית ריקלין: אני רציתי להאיר את הנושא קדימה.

עידית ריקלין: אני מבינה את מצוקת הזוגות, אני במצוקה כבר 20 שנה.

עידית ריקלין: בעוונותיי, הכרתי שותף שהפך להיות גם שותף לחיים.

עידית ריקלין: אני לא יודעת אם אתם מודעים מה זה לעבוד עם שותף.

עידית ריקלין: שמעתי כל מיני דעות שזה פאן גדול.

עידית ריקלין: זה הרבה ויכוחים שלוקחים לבית ולעבודה וזו פרנסה טובה לפסיכולוגים.

עידית ריקלין: אני משלמת מס מאוחד כבר 20 שנה.

עידית ריקלין: לא זכיתי ב"קלס" כי מס הכנסה החליט שאני לא מתאימה ל"קלס", כי אנחנו עובדים שנינו באותם פרויקטים.

עידית ריקלין: אני מצטערת שהייתי תמימה וקשה לי להחליף את השותף עכשיו.

עידית ריקלין: המוניטין שלי זה השמות שלנו.

עידית ריקלין: אנשים באים למשרד שלנו בשביל המוניטין של שנינו.

עידית ריקלין: אני לא יכולה להפריד את זה עכשיו ולהגיד שאחד אדריכל X ואחד אדריכל Y. שאחד עובד בפרויקט X ואחד בפרויקט Y. לכן, חשוב לי מאד, מעבר לדיון של העבר, שחשוב לא פחות, הדיון לעתיד וגם הפרנסה לעתיד שלי.

עידית ריקלין: נתקלתי בנושא נוסף בסעיף מספר ה2ב, שמדובר שאין אפשרות להכנסה נוספת.

עידית ריקלין: פנו אלי לתת הרצאות במקצוע שלי, ללמד אדריכלות סטודנטים במכללה.

עידית ריקלין: השכר הוא שכר זעום, בדיחה.

עידית ריקלין: בשנה הכי טובה זה היה 10,000 שקל.

עידית ריקלין: מדובר על בין 5000 ל-10,000 שקל בשנה.

עידית ריקלין: זה דורש ממני מאמצים, להגיע פעם בשבוע להרצאה של 3 שעות, להכין הרצאה ולא משלמים על זה.

עידית ריקלין: הסיבה שהסכמתי להצעה הזאת היא מפני שבמקצועות החופשיים יש משמעות כשאתה מרצה.

עידית ריקלין: יש לזה ערך במוניטין שלך.

עידית ריקלין: פנה אלי מס הכנסה ואמר לי: קיבלת את הגרושים האלה, גם ההכרה של ה-48 אלף שהם מגוחכים, הלכו לך.

עידית ריקלין: אם אפשר - - אני חושבת שהוא עוול נוראי.

משה גפני: החוק קובע את זה, גברת עידית ריקלין.

משה גפני: אנחנו, בהצעת החוק שאנחנו מניחים, בחישוב של 49 אלף שקל, נכללת כל הכנסה אחרת שיש לך.

משה גפני: אנחנו מבטלים את הסעיף הזה בהצעת החוק שאנחנו מניחים.

משה גפני: את צודקת לגמרי, זה פשוט מגוחך.

משה גפני: חבר הכנסת רובי ריבלין, יושב ראש הכנסת לשעבר.

ראובן ריבלין: הכנסת הקודמת כבר נזקקה לשאלה הזאת ולבעיות שאת מעוררת.

ראובן ריבלין: שני שותפים נכנסו לעסק, שניהם בעלי יכולת שווה, כל אחד יותר טוב מהשני והם מתחתנים.

ראובן ריבלין: הדברים האלה הם דברים שקורים.

ראובן ריבלין: מטבע הדברים, צריך לבוא ולקבוע את החישוב הנפרד בהתאם לנסיבות כי יש כאלה שמנצלים את הנושא של חישוב נפרד לצורך העשרת הקופה המשפחתית, ויש כאלה שהם באמת שותפים וצריך להתחשב בהם למרות ולא רק בגלל שהם נשואים זה לזה.

ראובן ריבלין: אני מוכרח לומר שיש לי תהייה לאוצר: אתה בא ואומר שהיא באמת יכולה להיות גם תוצאה שבה אנחנו נחוקק חוק שיהיה הרטרואקטיבי.

ראובן ריבלין: אני לא יודע מה היה קורה בכנסת הקודמת אם החוק הזה היה בא לידי ניסיון להעבירו.

ראובן ריבלין: כמעט אין לי ספק לגבי הכנסת הזאת, מה יהי גורל הצעת חוק כזאת.

ראובן ריבלין: אם אתם מבינים שהצעת חוק כזאת יכולה להיות רטרואקטיבית, ושרק בנסיבות הענין ובנסיבות הפוליטיות שהכנסת טרם גיבשה ממשלה ולכן עדין אין לנו מי שיעביר את החוקים האלה, אבל אתם לוקחים זאת בחשבון לומר: קודם תשלמו ואחר כך נחזיר לכם, זה דבר שלא מתקבל על הדעת.

ראובן ריבלין: אינו מתקבל על הדעת.

ראובן ריבלין: יחד עם זאת, אני מוכרח לומר לכל חברי הכנסת, שיש פה שאלה רצינית ביותר.

ראובן ריבלין: אם החוק יהיה רטרואקטיבית, יש מאות של עסקים משפחתיים ששלמו מס הכנסה וכולם יבקשו את הכסף עכשיו בחזרה.

ראובן ריבלין: זה דבר שהוא בבחינת מעמסה לא פשוטה על המערכת.

ראובן ריבלין: זאת אומרת, אותם אנשים שלא נכפה עליהם אלא שהם הבינו את ההיגיון של החוק, שבו באמת צריך לעשות חישוב משותף משום שהנסיבות הן כאלה.

ראובן ריבלין: אני נמצא בדילמה - -

קריאה: יעשו קיזוז.

ראובן ריבלין: אני לא אומר שיעשו קיזוז, הצדק צריך להיות שלם.

ראובן ריבלין: אני לא רוצה להתייחס כרגע לגוף ההצעה.

ראובן ריבלין: נדמה לי שבעיקרון, הצעה כזאת תתקבל על ידי הכנסת הנוכחית גם אם הממשלה תלחץ לחץ גדול.

ראובן ריבלין: ואם אכן מדובר פה בנושא שבו ועדת הכספים תדון כהרף עין ואנחנו נוכל להתייחס אליה, אם אתם יודעים שחוק כזה יכול להתקבל והוא יכול להיות רטרואקטיבי, אני מבקש מרשות המסים וממשרד האוצר לעכב כל פעולה כשאין כאן שוויון בין הכוחות – מדינת ישראל מול האזרח.

ראובן ריבלין: אפשר לבוא ולקבוע דברים שאין עליהם מחלוקת או שהם במחלוקת חלקית אבל אי אפשר בשום פנים ואופן לבוא ולומר מצד אחד שהחוק יהיה רטרואקטיבית וקרוב לוודאי שכך הוא מוצע, ומהצד האחר לבוא ולומר: קודם תשלמו, אחר כך נחזיר לכם.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אהוד רצאבי, בבקשה.

מיקי רוזנטל: שאלה: אין לנו מסד נתונים, קראתי את הכל.

מיקי רוזנטל: אין פה מספר לגבי כמה אנשים מדובר ואיזה היקף כספי מוטל על הפרק כי זה מאד מהותי.

ראובן ריבלין: זה אלמנטרי.

ראובן ריבלין: הם לא אומרים אבל זה מאות מיליונים.

משה גפני: חבר הכנסת רוזנטל, אני נהנה כל פעם מחדש כשאני אומר "חבר הכנסת רוזנטל".

משה גפני: במקום שתעמוד לי עם המצלמה שם מאחורה, תהיה אתנו בתוך הבעיה.

משה גפני: אני רוצה להגיד לך שמה שאמרת, אמרת את אחד הדברים הנכונים ביותר שאמרו בכנסת מאז הקמתה.

משה גפני: מי שצריך להביא את הנתון הזה זה רשות המסים.

משה גפני: רשות המסים אפילו את סגן מנהל רשות המסים היא לא שלחה.

מיקי רוזנטל: אז אני מבקש - -

משה גפני: בסדר, אני אדרוש את זה מהם.

משה גפני: קיבלתי את דבריך.

משה גפני: בפעם הראשונה שביקשת ממני משהו, קיבלתי.

משה גפני: מנהל הוועדה, תפנה למנהל רשות המסים ותאמר לו שחברי הוועדה מבקשים לדעת באיזה היקף כספי מדובר וכמה זוגות כאלה יש.

משה גפני: עכשיו תראה מתי תקבל תשובה.

משה גפני: תמתין.

שגית אפיק: כמה בקשות הגישו לחישוב נפרד לאורך כל השנים, מ-2003 - -

משה גפני: ננסח את זה, בסדר גמור.

משה גפני: אהוד רצאבי, בבקשה.

משה גפני: אם אפשר, בתמצית.

משה גפני: נשיא לשכת ארגוני העצמאים, בבקשה.

משה גפני: בקצרה אהוד.

1050: סדום ועמורה נהרסו משום שלא נמצא צדיק אחד, וגם זה שניצל, היתה לו פרוטקציה דרך קרוב משפחה שלו אצל אלוהים.

ראובן ריבלין: זה לא עזר לאשתו...

1050: לא עזר לאשתו אבל תראה מה עושים פה לנשים.

1050: המצב שבו בתפיסה של החוק של היום, שקודם כל כולם גנבים ורק אחר כך נמצא את היוצאים מן הכלל ונלך לקראתם זו גישה שגויה וזה לא נכון, זה לא מודרני.

1050: אולי זה היה פעם נכון.

1050: זה גם מאלץ את כל האנשים לחפש איזה שהם פתרונות לא לגיטימיים של לא להתחתן, של ליצור עסקים נפרדים, זה נותן הרבה פרנסה ליועצים למיניהם.

1050: כפי שאמר חבר הכנסת פרץ, אני, כנשיא לה"ב, מייצג את העסקים הקטנים שרובם או חלקם הנכבד ביותר הם עסקים של תא משפחתי, של בעל עם אישה, של ילדים וכן הלאה.

1050: כולם מדברים על החשיבות של התא המשפחתי של העסקים הקטנים בכלכלה הישראלית, 98% וכן הלאה.

1050: והנה, יש לנו פה חוק שאנחנו רבים אתו כבר שנים על שנים שלא מוצא את הפתרון ואין מי שיבוא וירים את הענין זה.

1050: אין לי ספק שהנושא הזה חייב למצוא פתרון, ופתרון מהיר.

1050: מצד שני, באה נציבות מס הכנסה ואומרת: רבותי, זה החוק.

1050: מה, אתם רוצים שאני אעבור על החוק?

1050: מה שבלי גורם - -

משה גפני: זו לא טענה נכונה אבל לא חשוב.

משה גפני: הם רצו לבתי משפט.

1050: זה מה שהם העלו בבג"ץ ואני, כאזרח ששומר חוק ומציית לחוק, אני חושב שזה דבר שנופל לפתחה של הכנסת ולפתחה של הממשלה.

1050: עפרי וצור, שיושבים כאן, אני חושב שידם כבולות.

1050: אני חושב שהדבר הזה נמצא בידיים של הממשלה ומעל לכל בידיים של המחוקק, ויפה שעה אחת קודם לשנות את המצב ולבטל את הקנס נישואין הזה שקיים כי זה בלתי אפשרי כך.

1050: תודה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חברת הכנסת פניה קירשנבאום.

ראובן ריבלין: אתם ניסיתם להעביר חוק כזה.

עמיר פרץ: אדוני היושב ראש, אני מבקש ממך: מכיוון שכולנו בסוף נגיע למעמד של חברי כנסת לשעבר, תדגיש שהוא היה חבר כנסת לשעבר.

משה גפני: אמרתי שחבר הכנסת אהוד רצאבי הוא חבר כנסת לשעבר.

משה גפני: הוא היה חבר בוועדת הכספים ומכיוון שהיית חבר כנסת לשעבר, אני מרשה לעצמי להתעמת אתך לגבי החוק מה שאמרת, שלא הרימו את הכפפה.

משה גפני: ברגע שזה הגיע אלי, אני לא ידעתי מזה קודם, הרמתי את הכפפה.

1050: אני רוצה לספר אנקדוטה קטנה על יו"ר ועדת הכספים לשעבר, חבר הכנסת ליצמן, שכל פעם שאני הייתי מגיע היה נהנה לשאול אותי: רצאבי, מה מזג האוויר?

1050: הוא גם היה עונה – ללא שינוי.

1050: אולי בגלל זה אני "לשעבר", אני לא יודע.

1050: יש עתיד.

משה גפני: ה"בעל בית" בכל זאת נשאר יהודי.

1050: זה הכל בגלל העבודה.

משה גפני: כמה שזה נכון.

משה גפני: חברת הכנסת פניה קירשנבאום.

פניה קירשנבאום: כבוד היושב ראש, חבריי חברי הכנסת והאורחים, כנראה שאני עדין תמימה אחרי 4 שנים כי כשבאוגוסט ניהלנו פה דיון על הנושא הזה, הייתי בטוחה שמיצינו את רוב הדיון.

פניה קירשנבאום: דיברנו וחזרנו פחות או יותר על הדברים שנאמרו פה, על המצוקה של הזוגות.

פניה קירשנבאום: ראינו את הזוגות שהעסק שלהם קרס ואישה נאלצה לעזוב את מקום העבודה האחר כדי להצטרף ולעזור, וראינו איך העסקים פורחים ואיך כל המפה משתנה.

פניה קירשנבאום: שמעתי עכשיו, כשחבר הכנסת פרץ אמר שאנחנו נלחמים על 1000 מקומות.

פניה קירשנבאום: אז בהחלט, אנחנו נלחמים על 1000 מקומות, על 100 מקומות, על 50 מקומות עבודה.

פניה קירשנבאום: אנחנו שוכחים שבעסקים קטנים ובינוניים במדינת ישראל מועסקים כ-2 מיליון איש, והם בדיוק עמוד התווך הכלכלי של מדינת ישראל.

פניה קירשנבאום: אז למה אני טוענת שאני עדין תמימה?

פניה קירשנבאום: כי הייתי בטוחה שאנחנו הריבון, ואנחנו מכוונים את היד הזאת.

פניה קירשנבאום: ואם אנחנו אומרים: תעצרו את התהליך כי אנחנו הולכים עם החקיקה, אז יש מישהו שמבין שזאת הכוונה של המחוקק.

פניה קירשנבאום: סיטואציה פוליטית כזאת או אחרת שנקלענו אליה או שאנחנו נמצאים בה, אבל מישהו שקרא את הפרוטוקולים, מישהו שהיה שותף מלא לדיונים האלה פה, בוועדה הזאת, היה צריך להבין את הלך הרוח שהיה פה.

פניה קירשנבאום: אני מתפלאת ואומרת: האם לא הבהרנו את עצמנו נכון?

פניה קירשנבאום: אבל כבר הנחנו ואנחנו מניחים חוק וכולם מבינים שזאת הכוונה, אז למה אנחנו צריכים לשבת פה בהרגשה שאנחנו נתפסים בפני הרשויות כמבצעים?

פניה קירשנבאום: עוד מילה אחת: זה שוב מוכיח שאנחנו נמצאים בשלטון הפקידים שבעצם מנהלים את הכנסת, את השרים ודברים אחרים, ואני חושבת שאולי אנחנו צריכים לשקול לא רק את החקיקה בנושא חישוב מס מאוחד אלא גם את החקיקה בשינוי שיטת הממשל או התנהלות פקידותית לגמרי.

פניה קירשנבאום: האם אנחנו רוצים שהשרים יכוונו, שהכנסת תכוון או שנמשיך להיות מנוהלים על ידי הפקידים.

ראובן ריבלין: ברגע שיש חוק, הדרך היחידה שלנו היא לשנות אותו זה על ידי חוק אחר.

פניה קירשנבאום: אנחנו מודיעים שאנחנו החלטנו לשנות את החוק וכשאמרנו שזאת ההחלטה של המחוקק והחוק נוסח והונח ורק בגלל שיצאנו לבחירות היינו צריך להניח אותו מחדש, זה מעבר להכרזת הכוונות, זאת העשייה כבר.

פניה קירשנבאום: אז אפשר היה לעצור את התהליך ולהגיד: אוקי, נעכב את התהליך ולא נטרטר משפחות בדרך הזאת.

פניה קירשנבאום: תודה.

משה גפני: תודה.

משה גפני: גליה בן דור.

גליה בן דור: אני בעלת תואר שני במנהל עסקים.

גליה בן דור: עשיתי מספר תפקידים בהייטק.

גליה בן דור: תפקיד אחרון שלי: הייתי מנכ"לית של חברה של שירותים הנדסיים, 50% בעלות פרטית ו-50% בעלות ממשלתית.

גליה בן דור: במשבר גיל 40 החלטתי שאני קצת מחפשת את עצמי ורוצה משהו אחר אחרי שבאמת הגעתי ועשיתי הרבה תפקידים.

גליה בן דור: החלטתי ביחד עם בן זוגי מיכאל להקים חברה משותפת.

גליה בן דור: היה לנו חלום, נסענו לתערוכה בארצות הברית והצגנו את המוצג שלנו, ראינו שיש ביקוש, בנינו את החברה והתחלנו אפילו לייצא.

גליה בן דור: אני מדברת על משהו מאד חדש, זה מה-1 בינואר ויש לנו כבר מפיצים בקנדה וביוון ובספרד ובכל העולם.

גליה בן דור: באתי לרואה החשבון שלו ואמרתי: בא, אני רוצה לפתוח חברה והוא אמר לי: את יכול להרוויח 4000 שקל.

גליה בן דור: אמרתי לו: מה זאת אומרת 4000 שקל?

גליה בן דור: הוא אמר לי: זה מה שאת יכולה להרוויח.

גליה בן דור: אמתי לו: אבל הרווחתי הרבה יותר, הרווחתי עשרות אלפי שקלים.

גליה בן דור: אני יודעת שאני עסק חדש אבל אני לא רוצה להרוויח 4000 שקל.

גליה בן דור: הוא אמר לי: לכי תתייעצי.

גליה בן דור: הלכתי והתייעצתי, וכל התשובות שקיבלתי מכל היועצים, שזה רואי חשבון ועורכי דין וכולם אמרו לי: תתגרשי.

גליה בן דור: זאת התשובה הרשמית.

גליה בן דור: תתגרשי, תקימי חברות פיקטיביות, תחליפי תלושים עם חברות אחרות, זה מה שזוגות אחרים עושים.

גליה בן דור: זה חוק במדינת ישראל, תעברי על החוק.

גליה בן דור: אני אמרתי שאני לא רוצה לעבור על החוק, וזאת הסיבה שאני פה היום, וזאת הסיבה שכל הזוגות נמצאים פה היום כי יש מספיק שעוברים על החוק.

גליה בן דור: אני רוצה שתדעו, חברי הוועדה וחברי הכנסת, שמעתי מספיק סיפורים על החלפות תלושים ועל חברות שהיא עושה חברה כזאת והוא עושה חברה כזאת, וכל סוף חודש הם מוציאים תלושים אחד לשני ומוציאים חשבוניות אחד לשני.

גליה בן דור: אבל אנחנו פה כי אנחנו לא רוצים להסתתר ואנחנו לא רוצים לזייף ולא רוצים לרמות, ואנחנו גם לא רוצים שיראו אותנו כאילו אנחנו רמאים.

גליה בן דור: הסיפורים פה הם סיפורים מזעזעים של אנשים שבאו וממש שאלו את האישה איזה קורסים למדת בטכניון, בשביל לראות שבאמת למדת ואת לא הפקידה של בעלך ואת לא מרמה.

גליה בן דור: אז זו הסיבה שאנחנו פה.

גליה בן דור: אני חייבת להגיד לכם שעד שאתה לא נתקל בזה, היושב ראש גפני אמר שזה הובא לידיעתו, כשאתה נתקל בזה אתה אומר שזה לא יכול להיות.

גליה בן דור: הייתי שכירה כל החיים שלי ולא האמנתי.

גליה בן דור: לילה שלם לא ישנתי, פתחתי את הבג"ץ, פתחתי את פקודת מס הכנסה וקראתי וקראתי ואמרתי שזה לא יכול להיות.

גליה בן דור: אני עובדת כבר כמעט 20 שנה ולא יכול להיות שזה החוק במדינת ישראל.

גליה בן דור: אני מבקשת מכם גם לשנות את החוק, גם להתייחס לענין הרטרואקטיביות וגם לא להתייחס אלינו כרמאים, כי אנחנו לא מרמים.

גליה בן דור: בגלל זה אנחנו פה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: זה חוק מנדטורי, אגב.

משה גפני: חבר הכנסת יריב לוין, שהיה שותף ליוזמה בענין הזה.

יריב לוין: תודה, אדוני היושב ראש.

יריב לוין: אני מוכרח לומר שאני שומע את מה שקורה כאן, בדיון הזה, עם הרבה תסכול.

יריב לוין: נדמה לי שאם היינו רוצים להשתתף באולימפיאדת האטימות אז הנושא הזה היה יכול לייצג אותנו שם בצורה מכובדת.

יריב לוין: ותראו את התהליך: יש הוראת חוק מנדטורית, שאין שום סיכוי שהיתה מתקבלת היום בכנסת ישראל אפילו בצורה קרובה לצורה הקיימת.

יריב לוין: היא אומרת שורה שלמה של דברים שהם חמורים כל אחד בנפרד ובוודאי כולם ביחד.

יריב לוין: היא גם הופכת את כולם לגנבים, היא גם אומרת לך: תרמה כדי לשרוד, היא גם פוגעת במעמד האישה, היא גם פוגעת בעיקרון של גביית מס אמת והיא עושה עוד דבר אחד שהוא בעיניי אולי החמור מכל: היא פוגעת פגיעה אנושה בערכי המשפחה.

יריב לוין: היא באה ובעצם אומרת לאנשים: אם אתם רוצים לחיות, להקים בית בישראל כזוג נשוי, תשלמו על זה מחיר.

יריב לוין: אנחנו, מדינת ישראל, מעודדים אתכם לחיות בכל מיני צורות אחרות רק לא לחיות כזוגות נשואים.

יריב לוין: אגב, זאת לא הוראה יחידה כזאת.

יריב לוין: משום מה, בתחום המסים אנחנו משופעים בקו חשיבה מוזר כזה, גם בנושא של מיסוי עסקאות במקרקעין אנחנו מכירים בדיוק את אותה תופעה עם הפטורים ועם נושאים אחרים.

יריב לוין: עכשיו אני אומר משהו בהתייחס לדברים שאמר חבר הכנסת לשעבר, רצאבי, שאנחנו לא צריכים לבוא בטענות לאנשי רשות המסים.

יריב לוין: אני מוכרח לומר שיש לי כלפיכם טענות קשות מאד.

יריב לוין: רבותי, כשאתם יושבים בתפקידיכם ברשות המסים אתם נאמנים של הציבור כולו ושל מדינת ישראל.

יריב לוין: אתם צריכים לחשוב מה נכון לעשות עבור מדינת ישראל.

יריב לוין: קודם כל, אני מציע שאולי תשמע אותי.

יריב לוין: זה אולי לא יועיל אבל אני מעריך שגם לא יזיק.

יריב לוין: תסלחו לי על הנאיביות אבל אני חושב שאתם, כאנשי המקצוע, יש לכם קודם כל תפקיד לנסות לחפש איפה יש הוראות בחוק שאינן נכונות ואינן טובות ובעייתיות, ולבוא לממשלה ולכנסת ולהציע לנו לתקן את החוק מראש, כמה מוזר שזה ישמע.

יריב לוין: ולא להגיד: טוב, זה החוק כשנוח לנו או כשנראה לנו שנגבה פה קצת כסף, אז נישאר עם זה כמו שזה.

יריב לוין: הרי כשאתם רוצים לתקן משהו, אתם יודעים טוב מאד לעשות את זה.

יריב לוין: אני ישבתי על חוק ההסדרים בקדנציה הקודמת בוועדת הכנסת וראיתי את הלהיטות והנחישות.

יריב לוין: אחר כך, אתם רצים לנהל משפט.

יריב לוין: מישהו הכריח אתכם לנהל משפט?

יריב לוין: הרי היה ויכוח על הפרשנות.

יריב לוין: אז יכולתם לפחות לבוא ולהגיד: אתם יודעים מה?

יריב לוין: יש ויכוח?

יריב לוין: ההוראה בעייתית?

יריב לוין: אנחנו נקל איפה שרק אפשר.

יריב לוין: לא.

יריב לוין: הלכתם לנהל משפטים וערעורים כדי להוציא החלטה שהיא החלטה לא צודקת בעליל, ודחקתם את בית המשפט למקום שלא השארתם לא ברירה אלא לתת לכם את הפסיקה הזאת, שעכשיו אתם אומרים: מה נעשה?

יריב לוין: יש לנו פסיקה של בית משפט, אנחנו לא יכולים לעשות כלום.

יריב לוין: עכשיו, אנחנו ראינו את המצב הזה, הזועק לשמים, ויזמנו את התיקון הזה, שאנחנו כבר עוסקים בו חודשים ארוכים.

יריב לוין: יכולתם לתמוך בו.

יריב לוין: אתם עדין יכולים לתמוך בו.

יריב לוין: תאמינו לי, שאם תודיעו שאתם תומכים בו נוכל להעביר אותו בקלות כאן אבל עשיתם אז ואתם עושים הכל גם היום כדי להכשיל אותו.

יריב לוין: זאת האמת.

יריב לוין: אז זאת לא איזו גזירת גורל שנחתה עליכם ואתם רק נאלצים באופן פקידותי, טכני, לממש אותה.

יריב לוין: זאת מדיניות שאתם מכתיבים.

יריב לוין: אתם עושים במקביל עוד דבר שהוא בעיני מעשה שלא יעשה: אתם אפילו לא מנסים למצוא את השביל שבו תוכלו לפחות לבוא לאותם אנשים שלא ידעו שבתום לב, שבאופן הגון דיווחו אמת וניהלו את עסקיהם באופן אמתי ועכשיו נדרשים לשלם סכומים שהמשמעות המידית שלהם היא פשוט קריסתם הכלכלית המוחלטת.

יריב לוין: אגב, גם בזה, על כל בית כזה שיקרוס נשלם אחר כך בתשלומי רווחה ובתשלומים אחרים פי כמה מהסכומים האלה שתצליחו לגבות כאן.

יריב לוין: אם זה לא מספיק, אדוני היושב ראש, אז אנחנו גם מנהלים את כל הישיבות האלה כשהגורמים שיכולים ורשאים לקבל החלטה ברשות המסים לא מופיעים פה פעם אחר פעם.

משה גפני: הם היו בישיבה הקודמת.

יריב לוין: היו אז, בשעתו.

יריב לוין: אני חושב שכשאתם רוצים לפתור בעיות וחשוב לכם לקדם משהו, ראיתי כמה פעמים שאתם יודעים לשלוח לכאן את הגורם המוסמך ביותר שיודע להחליט.

רוברט אילטוב: ומה קרה היום?

רוברט אילטוב: הוא לא מרגיש טוב?

יריב לוין: ולכן, אדוני היושב ראש, אני חושב שמה שאנחנו צריכים לעשות כאן - -

רוברט אילטוב: כבוד היושב ראש, הגורם הבכיר שהיה צריך להיות פה חולה או לא מרגיש טוב?

משה גפני: לא, הוא מרגיש טוב ברוך השם, הכל בסדר.

רוברט אילטוב: הכל בסדר?

רוברט אילטוב: אז למה הוא לא הגיע?

משה גפני: הוא לא הגיע.

יריב לוין: הוא לא מעונין להגיע, חבר הכנסת אילטוב, זה פשוט מאד.

יריב לוין: ולכן, אדוני, אני מציע במשפט אחרון: - -

רוברט אילטוב: ומה שמו?

משה גפני: יש שאלה לגבי הענין הזה.

רוברט אילטוב: אפשר לדעת מה שמו של הגורם הבכיר שהיה צריך להגיע?

קריאות: זה שר האוצר.

רוברט אילטוב: זה לא נכון.

רוברט אילטוב: זה לא שר האוצר.

משה גפני: רוברט, תכף נדבר על זה.

משה גפני: בבקשה, חבר הכנסת לוין.

יריב לוין: אדוני, לכן אני מציע, מעבר למהלך של תיקון החוק, שאנחנו יודעים שהוא מהלך שייקח זמן ולא נותן פתרון מידי למצב של האנשים שנמצאים כרגע כאן, אני מציע שנזמן ישיבה נוספת, מידית.

יריב לוין: בישיבה הזאת נדרוש ונעמוד על כך שיבוא הנציג המוסמך של רשות המסים ונזמן לכאן את שר האוצר, ונבקש משניהם גם יחד שיבואו ויתנו לנו תשובה ברורה עם מה הם מוכנים ללכת.

יריב לוין: בדרך הזאת גם נקצר את הליכי החקיקה וגם כמובן ניתן פתרון מידי לבעיה, שהאנשים שיושבים כאן לא יכולים להמתין עד שאנחנו נסיים את הליך החקיקה.

משה גפני: תודה.

משה גפני: שנקר, איפה אתה?

אלחנן שנקר: פה.

משה גפני: שתדעו, אלחנן שנקר הוא חבר שלי.

משה גפני: הוא התקשר אלי בשבוע שעבר.

משה גפני: לו ולרעייתו יש עסק.

משה גפני: הוא התקשר אלי והוא אומר לי שיש לו עסק משותף ורואה החשבון שלו אמר לו: תפנה לגפני, יש בעיה.

משה גפני: הוא התקשר אלי.

משה גפני: אמרתי לו שיבוא ויגיד את דבריו.

משה גפני: אני שמח שיש לו בעיה של חישוב המס המאוחד מפני שהרבה שנים לא נפגשנו.

משה גפני: טוב שיש את זה ועכשיו אנחנו נפגשים.

משה גפני: בבקשה.

אלחנן שנקר: נפגשנו בחתונות.

אלחנן שנקר: שלום וברכה.

אלחנן שנקר: למעשה, מי שהיה צריך לדבר זו רעייתי, שתחיה, - -

משה גפני: אז שהיא תדבר.

אלחנן שנקר: היא לא רוצה.

אלחנן שנקר: אולי תכף היא תדבר כי היא למעשה הקימה את העסק.

אלחנן שנקר: בעקבות החוק במדינת ישראל, היא נהייתה נספחת שלי.

אלחנן שנקר: היא בכלל שכירה בחברה.

אלחנן שנקר: יש לנו חברה לדקורציה והיא שכירה בחברה.

אלחנן שנקר: אנחנו מעסיקים 12 עובדים בחברה.

אלחנן שנקר: כל השנים רואה החשבון שלי אמר לי: אתה הופך משנת 2006 לחישוב נפרד, ועשינו חישוב נפרד.

אלחנן שנקר: קיבלנו עכשיו מכתב מרשות המסים, שהם דורשים רטרואקטיבית משנת 2006 490 אלף שקל, ואם לא נחתום מידית, עד ה-1 במרץ, זה יקפוץ ל-780 אלף שקל.

אלחנן שנקר: הרי זה אבסורד שהעולם עוד לא ברא.

אלחנן שנקר: הרואה חשבון שלי אומר שהכנסת סגורה ואי אפשר לעשות כלום והם לוחצים עליך.

אלחנן שנקר: אם לא תשלם, אז תקבל עוד 300 אלף שקל - -

משה גפני: במה אתה עוסק בחברה הזאת?

אלחנן שנקר: אני המנכ"ל של החברה, ואני מתעסק בעיקר בשוק הפרטי.

משה גפני: ורעייתך?

אלחנן שנקר: היא מתעסקת בבתי מלון ובעיקר עם אדריכלים.

אלחנן שנקר: אנחנו ניהלנו משפט עם פרופסור ביין בבית המשפט המחוזי.

אלחנן שנקר: פרופסור ביין ייצג אותי ואז אמר השופט, שיש עכשיו דיונים בכמה בתי משפט מחוזיים.

אלחנן שנקר: אין טעם שכולנו נדון בזה, תפסיקו עד שנקבל החלטה.

אלחנן שנקר: השופט עצמו אמר: זה נראה לי אבסורד כל הדיון הזה כי מה זה שלאישה אסור להיות היום חישוב מס נפרד.

אלחנן שנקר: מה, חזרנו למאה ה-18?

אלחנן שנקר: אני לא מבין את זה.

אלחנן שנקר: לא רק זה, רואה החשבון שלי אמר שהוא פנה לרשות המסים, שאם כן תהיה לי אפשרות לשלם בפריסה, הם הסכימו שאעשה פריסה בתשלומים, האם הם יחזירו לי את זה אם יצא חוק רטרואקטיבית.

אלחנן שנקר: התשובה היתה: לא.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: רעייתך רוצה להוסיף משהו?

גברת שנקר: אני זועמת כל כך.

גברת שנקר: ההרגשה כל כך מטופשת.

גברת שנקר: אני הקמתי את העסק ובעלי הצטרף לאחר שנתיים.

גברת שנקר: אמרתי לו: בא, כי עליך אני יכולה לסמוך, בא נהיה שותפים וברוך השם הדברים התחילו משותפות והפכו לחברה בע"מ ואנחנו מעסיקים 12 עובדים, 12 משפחות מתפרנסות.

גברת שנקר: אם אנחנו צריכים עכשיו לשלם משהו כמו 700 אלף שקל, אנחנו יכולים לסגור את העסק מחר.

גברת שנקר: תודה.

משה גפני: תודה.

משה גפני: חבר הכנסת ברוורמן, בבקשה.

אבישי ברוורמן: אני רוצה לדבר מאד בקצרה: אחד הדברים המזעזעים בדיון הזה, כמו שאמרה חברת הכנסת קירשנבאום ואחרים, זה שאם היו דיונים בעבר לגבי נושאים מסוג זה, הייתם רואים את אותן השיחות ואז אני לא מסכים, אני מאד מעריך את חבר הכנסת יריב לוין שמשוחח עם יושב ראש הכנסת כרגע, אבל אני רוצה להסביר מה לא נכון פה בהתלהמות על הפקידים: תראו, בישראל יש קונצרט שקורה בלי ביצועים.

אבישי ברוורמן: ברור לחלוטין שהנושא הזה, ואמר עורך דין רצאבי, חבר הכנסת לשעבר, שהגישה שמקובלת כרגע על שר האוצר בצורה שהוא עובד, שיש חלק מהאנשים שהשתמשו בזה לרעה, זה יוריד את תקבולי המסים ולכן, זו הגישה.

אבישי ברוורמן: כדי לשנות את הגישה הזאת פשוט צריך לחוקק או ששר האוצר, אם שר האוצר היה שומע את זעקת העם, הוא נותן הוראה ללכת ולבקש מהבחור הצעיר הזה עפרי, עם כל הכבוד, שהוא צריך להקשיב לקול העם, זה נגד כל סדרי הממשל.

אבישי ברוורמן: זה לא קורה בארצות הברית - -

מיכל בירן: אבל זאת השיטה.

מיכל בירן: שולחים אותם כדי שלא יהיו להם תשובות.

אבישי ברוורמן: מיכל, אני מנסה להסביר לך.

אבישי ברוורמן: ישבתי פה, בכל הכיסאות האלה, ומה שמזעזע כאן זה שבכל פעם יש את התיאטרון הזה.

אבישי ברוורמן: באים אנשים תמימים, שחושבים שקורה משהו ולא קורה.

אבישי ברוורמן: למה לא קורה?

אבישי ברוורמן: משום שהחברה הצעירים האלה, אין להם את הסמכות.

אבישי ברוורמן: יש רק דרך אחת לשנות את הדבר הזה: קודם כל, ששר האוצר מבין שהציבור הזה, של העסקים הקטנים, רוב האנשים הגונים ולכן, יחוקק חוק.

אבישי ברוורמן: לגבי הרמאים, ויש רמאים בין היהודים וגם בין הערבים אחמד, נכון?

אבישי ברוורמן: שיורידו להם את הראש בנבוט.

אבישי ברוורמן: מה אני מתכוון?

אבישי ברוורמן: למען יראו וייראו.

אבישי ברוורמן: אבל במקום להופיע כל חודש, אני הייתי יו"ר ועדת הכספים וזכיתי להעביר את המקל ליהודי הגדול הזה, שאולי יהיה עוד פעם, אני לא יודע.

אבישי ברוורמן: באים אנשים ורואים את התיאטרון הזה, יש הצגה של כל חברי הכנסת.

אבישי ברוורמן: הכשל במשילות הוא מאוד פשוט: התפקיד של הכנסת הוא לחוקק.

אבישי ברוורמן: ברגע ששר האוצר שולח פקידים זוטרים, עם כל הכבוד, מכיוון שהוא לא יעשה שום דבר ולכן, חקיקה או ששר האוצר עכשיו, זה תפקידו של שר האוצר.

אבישי ברוורמן: שר אוצר בישראל אומר: רוב האנשים בישראל הם הגונים.

אבישי ברוורמן: אנחנו לא נפגע בעסקים הקטנים והבינוניים, ומוריד הוראה לראש רשות המסים: אני מבקש את החוק הזה, שמובילה הכנסת, מבינים אותו מיד.

אבישי ברוורמן: אחרת, זה עוד קרקס ואנשים חדשים שבאים לכנסת כמו קרין, אומרים: ככה עובדת כנסת?

אבישי ברוורמן: כל הזמן צריך להתכנס ולדבר ולעשות את הכינוסים האלה?

אבישי ברוורמן: לא.

אבישי ברוורמן: ככה לא עובדים בארצות הברית וגם לא באירופה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: הערה לזה שמסר לי את השרביט, פרופסור ברוורמן.

רוברט אילטוב: חבר הכנסת פרופסור ברוורמן.

משה גפני: חבר הכנסת, כן.

משה גפני: האדם עושה את התפקיד.

משה גפני: יש פרופסורים שהם מצוינים ויש כאלה שפחות.

משה גפני: יש חברי כנסת מצוינים ויש כאלה שפחות.

אחמד טיבי: אני במקומך הייתי מבטל את חברותי בכנסת כי את רק חודש פה.

שולי מועלם-רפאלי: אחמד, אני יודעת שאתה מעדיף שמישהו אחר ישב פה.

אחמד טיבי: לא, תחזירי את המנדט שלקחת.

שולי מועלם-רפאלי: לא, נשאל את החיילים.

משה גפני: מה שקרה, חבר הכנסת ברוורמן, זה שהתחלנו את הדיונים והשתתפו פה האנשים הבכירים, מנהל רשות המסים, השתתף פה המנהל לעתיד של רשות המסים.

משה גפני: הנושא עלה לדיון ומה שקרה בדרך, פשוט הכנסת התפזרה.

משה גפני: מכיוון שהכנסת התפזרה, לא היתה לנו אפילו אפשרות להניח את הצעת החוק.

אבישי ברוורמן: ולכן...

משה גפני: עכשיו אני הולך להגיד לך, עד עכשיו אלו היו עובדות.

משה גפני: מה שקרה בינתיים זה שהיו בחירות ונבחרה כנסת חדשה, ומנהלי רשות המסים לא יודעים מי יהיה שר האוצר ומה תהיה עמדתו.

משה גפני: אני מעריך שבעקבות הדיון הזה, לאחר שרואים שחברי כנסת מכל המפלגות בכנסת, מה שנעשה פה מבחינה ציבורית, יבינו שלא יוכל להיות שר אוצר במדינת ישראל שלא יעביר את החוק הזה.

משה גפני: אני מעריך שהפקידים.

משה גפני: ..

משה גפני: אין פקידים זוטרים דרך אגב.

משה גפני: הפקידים ברשות המסים, כולם, יבינו שצריך לעצור את התהליך הזה.

ראובן ריבלין: קואליציה מעבירה חוקים, הכנסת מעבירה חוקים.

ראובן ריבלין: שר יכול להמליץ ולומר - -

משה גפני: נכון, אבל הוא יאפשר את הצעת החוק.

משה גפני: אנחנו יודעים שבכנסת הקודמת, - -

יעל גרמן: בוועדת שרים לענייני חקיקה הוא יקדם את זה.

יעל גרמן: זה המקום.

משה גפני: רובי, אתה יודע שבכנסת הקודמת מה שהקואליציה החליטה לא להעביר, לא עבר.

משה גפני: בכנסת הזאת זה לא יהיה, דרך אגב.

אחמד טיבי: אדוני היושב ראש, בקואליציה הזאת לא תהיה לך השפעה, לכן אני מציע לפנות ללפיד ובנט שזה יהיה סעיף.

יעל גרמן: חבר הכנסת טיבי, אנחנו נמצאים כאן.

משה גפני: דרך אגב, לגבי לפיד ובנט אני מקבל את ההצעה שלך, לפנות אליהם.

משה גפני: לגבי אם תהיה לי השפעה או לא – נשאיר את זה להמשך, בסדר?

משה גפני: רואה חשבון דוד גולדברג, נשיא לשכת רואי החשבון.

רוברט אילטוב: אפשר שאלה?

רוברט אילטוב: האם יש להם סמכות בפקודת המסים להאריך בשנה את ההחלטה הזאת, ואם יש, למה הם לא מפעילים את הסמכות?

משה גפני: שניה, שניה.

משה גפני: שאלת שאלה טובה שרציתי לשאול בהמשך אבל ספי ממשרד המשפטים, אתם השתתפתם בדיונים הקודמים.

משה גפני: ספי ממשרד המשפטים, אתם השתתפתם בדיונים הקודמים.

משה גפני: יש סמכות בעקבות ההחלטה של ועדת הכספים עם השומות להמתין עם זה?

רוברט אילטוב: לאו דווקא בעקבות ההחלטה של הישיבה.

רוברט אילטוב: בכלל יש להם סמכות לדעתי.

ספי זינגר: הפסיקה שניתנה בשבוע, שבועיים האחרונים בבג"ץ אמרה שמה שנכון, שאם יש חוק צריך לקיים את החוק ואם החוק לא - -

משה גפני: הפסיקה גם אמרה שהמחוקק צריך לתת את דעתו בגלל שבית המשפט, אין דעתו נוחה מכך.

ספי זינגר: כמו שאמר היושב ראש, הכנסת התפזרה והיא לא פעילה כבר חודשים ארוכים ולכן, המון הליכי חקיקה כאלה ואחרים הושהו בתקופה הזאת.

ספי זינגר: וככל שהכנסת תקדם את החקיקה הזאת בדרך כזאת או אחרת - -

משה גפני: השאלה שלי היא האם יש סמכות לרשות המסים להשעות את השומות.

ספי זינגר: לא.

ספי זינגר: ככל שהחוק - -

יריב לוין: מה העמדה המקצועית שלכם?

יריב לוין: אתם בעד תיקון החוק?

יריב לוין: רשות המסים בעד תיקון החוק?

יעל גרמן: אמר נציג רשות המסים שאם תמתינו שנה, הוא לא יוכל לגבות רטרואקטיבית.

יעל גרמן: הוא אמר את זה כאן במפורש.

יעל גרמן: האם זה נכון או יותר מזה, מה ניתן לעשות כדי שלא צריך - - שיענה לנו.

ספי זינגר: העמדה היא מה שנאמר בבג"ץ.

ספי זינגר: ככל שנכון להיום החוק כמו שהוא כיום, על רשות המסים כרשות מבצעת ולא כרשות מחוקקת, לבצע את מה שהחוק הזה אומר.

רוברט אילטוב: האם יש לו סמכות להאריך את זה, פשוט מאד.

משה גפני: שניה.

משה גפני: אתם הייתם בדיונים הקודמים.

רוברט אילטוב: אני רוצה שהוא יגיד "כן" או "לא".

רוברט אילטוב: פשוט מאד.

רוברט אילטוב: האם יש לו סמכות להאריך את זה בשנה או לא.

רוברט אילטוב: לא צריך להתחמק.

יעל גרמן: מה קורה אם דוחים בשנה את החוק.

רוברט אילטוב: הוא יודע.

רוברט אילטוב: הוא לא עונה על השאלה האם יש לו או אין לו סמכות.

ספי זינגר: אותם הדברים: ככל שהחוק היום קובע שבחישוב מאוחד דין המס כמו שהדין קובע, על רשות המסים לפעול בהתאם לדין הקיים.

רוברט אילטוב: מה הדין הקיים?

רוברט אילטוב: האם יש לו - -

קריאה: רשות המסים יכולה, אם בער לה משהו לקראת סוף השנה שעברה, היא יכלה להשתמש בסעיף חוק שאפשר לה להאריך בשנה נוספת.

קריאה: כרגע היא אפילו לא זקוקה לסעיף החוק הזה.

קריאה: אנחנו יחסית בתחילת השנה, שום דבר לא בוער לה.

קריאה: ההתיישנויות במסים הן בסוף שנת מס.

קריאה: פעולה כרגע של רשות המסים כאשר המחוקק אומר את דברו וכאשר לא באמת בוער לה, לטעמי זו פעולה של שלטון הפקידים על חברי הכנסת.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: גולדברג, בבקשה

דוד גולדברג: כבוד היושב ראש, חברים נכבדים, אני מדבר מהשטח ואני רוצה לומר: תוך כדי שאנחנו כאן דנים בנושא, אני מקבל SMS מפקיד שומה, ממפקח, שאומר לי: מתי אתה מגיע לדיון בחישוב נפרד מאוחד.

דוד גולדברג: חד משמעית, פקידי השומה והחוליות והמפקחים דנים בנושא הזה, ואני לא מבין.

דוד גולדברג: ישנה מצוקת כוח אדם ברשות המסים לטענתם, וישנם נושאים כל כך חשובים שיש להם במה לדון ולגבות מסים.

דוד גולדברג: מדוע זה הנושא שהפך להיות הנושא החייב כרגע לגרום לאנשים להרגיש כך?

דוד גולדברג: ואני רוצה לומר לכם לגבי 2008, אני רוצה לתת תשובה לצור: 2008, חששו שהשנה תתיישן.

דוד גולדברג: אין בעיה, היא כבר לא תתיישן.

דוד גולדברג: הוציאו שומות לפי מיטב השפיטה, קיבלו השגות ויש לנו שנה שלמה ואין יותר בעיה של התיישנות.

דוד גולדברג: ולכן, אני לא מבין מדוע לא יוצאת הנחיה חד-משמעית, וצודק פרופסור ברוורמן.

דוד גולדברג: ההנחיה צריכה לצאת משר האוצר ולא מאף אחד אחר, לבקש להמתין מספר חודשים על מנת שהציבור לא יסבול.

דוד גולדברג: זה עצוב, זו המילה.

דוד גולדברג: המצב כואב ועצוב.

דוד גולדברג: אין פה שום גיחוך, פשוט עצבות.

דוד גולדברג: אנחנו נמצאים מול מצב הזוי, ששלב א' ושלב ב' ובא נלך למשפט.

דוד גולדברג: זה עולה לנו כסף.

דוד גולדברג: הדבר הזה עולה.

דוד גולדברג: אנחנו נושאים בנטל ללא שום סיבה.

דוד גולדברג: המתנה של מספר חודשים תפתור את הבעיה.

דוד גולדברג: הייתי מבקש ששר האוצר ייתן הנחיה ונעשה סדר אחת ולתמיד.

דוד גולדברג: תודה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חברת הכנסת יעל גרמן.

יעל גרמן: אני חושבת שאנחנו דנים כאן בשלושה רבדים: אנחנו דנים כאן בלי שאנחנו מרגישים בזה בתרבות שלטונית.

יעל גרמן: תרבות שלטונית שיוצאת מתוך הנחה שהאזרח רמאי.

יעל גרמן: יש כאן איזו שהיא הנחת יסוד בחוק הקיים, הנחת יסוד מהתקופה המנדטורית ולכן ניתן אולי לסלוח אבל המחוקק בא ואומר: אני לא מאמין.

יעל גרמן: אם שני בני זוג עובדים יחדיו, כנראה שהם רוצים לרמות את מס הכנסה.

יעל גרמן: העמדה הזאת, הגישה הזאת לא יכול להתקיים היום.

יעל גרמן: אנחנו התקדמנו, אנחנו מאמינים לתושבים וכמו שאמר פרופסור אבישי ברוורמן, אם נתפוס מישהו שרימה, ששיקר ולא שילם מס אמת, שימצו אתו את הדין.

יעל גרמן: זה רובד אחד.

יעל גרמן: הרובד השני הוא הרובד של החוק הקיים: אין ספק שאנחנו חייבים לקדם את החוק במהירות.

יעל גרמן: אני חושבת שיש כאן תמימות דעים ואם אני לא טועה, חתמו על החוק למעלה מ-45 חברי כנסת ואני מניחה שיחתמו עוד.

משה גפני: כן, אבל היום אני מניח את זה.

יעל גרמן: חייבים לשנות את החוק.

יעל גרמן: החוק לא מתאים למאה ה-21, לא ל-2013, לא למדינת ישראל, שאנחנו רוצים לראות לא מבחינת האמון בציבור וגם לא מבחינת היחס לאישה.

יעל גרמן: הרי לא יעלה על הדעת שהאישה היא משנית.

יעל גרמן: זה דבר שלא יכול להיות בשנת 2013.

משה גפני: יעל, החוק הזה הולך לעבור, בעזרת השם.

משה גפני: זה לא יעזור.

משה גפני: אני רואה את הלך הרוח ויש לי ניסיון בענין הזה.

משה גפני: החוק הזה עכשיו יכול להיגמר, עכשיו, אם תגידי שגם אם תהיי שרה בממשלה, החוק הזה עובר.

משה גפני: מה דעתך?

יעל גרמן: דעתי היא ואני אומר במפורש: אני תומכת בחוק ואעשה את הכל כדי שהוא יעבור.

יעל גרמן: יותר ברור מזה צריך?

יעל גרמן: תודה.

משה גפני: כן, צריך יותר ברור.

יעל גרמן: זה מאד מאד ברור.

יעל גרמן: כרגע אמרתי - -

משה גפני: את לא צריכה לעשות הכל.

משה גפני: את צריכה להגיד: החוק הזה יעבור.

יעל גרמן: ככל שזה תלוי בי, הוא יעבור.

יעל גרמן: הוא צודק והוא צריך לעבור.

ניסן סלומינסקי: התכוונת להגיד שהיא תהיה שרה בטח, שזו תהיה הקואליציה.

ניסן סלומינסקי: אבל היא לא אמרה את זה.

אבישי ברוורמן: אם יעל לא תהיה שרה אז מי יהיה שר?

יעל גרמן: אתה ו...

יעל גרמן: שמעתי שיש אפשרות כזאת, לא? אני רוצה לחזור לרצינות: הרובד השלישי הוא הרובד המעשי.

יעל גרמן: בני הזוג שיושבים כאן לא מודאגים רק מן החוק.

יעל גרמן: הם מאד מודאגים מכך שהטילו עליהם ביום בהיר את הפצצה של חוב של מאות אלפי שקלים שהם צריכים לשלם.

יעל גרמן: זה באמת כמו שנאמר, אני בכלל לא חושבת שאנחנו צריכים להאשים את רשות המסים.

יעל גרמן: ממש לא.

יריב לוין: בטח שכן.

יריב לוין: מי החליט לנהל את המשפטים האלה?

יריב לוין: מי החליט?

יעל גרמן: ממש לא.

יעל גרמן: רשות המסים, מתפקידה למצות את גביית המסים.

יריב לוין: לא נכון.

יריב לוין: אני מצטער מאד.

יריב לוין: אדוני, זה לא נכון.

יעל גרמן: כן.

יעל גרמן: אני מסכימה עם פרופסור ברוורמן - -

אבישי ברוורמן: הייתי נותן להם הוראה.

יעל גרמן: אני מסכימה אתך, אז תן לי רק לסיים: אני לא מטילה אחריות על מישהו אחר.

יעל גרמן: אני לוקחת את האחריות עלינו.

יעל גרמן: אנחנו נבחרי הציבור, אנחנו צריכים לקחת את האחריות ואנחנו אלה שצריכים להעביר, כל אחד בתפקידו ובסמכותו ובאחריותו, צריך להעביר את ההנחיות למי שכפוף לו והם הפקידים שעושים את עבודתם נאמנה, כל עוד שלא מנחים אותם אחרת.

יעל גרמן: ולכן, אני מאד מבקשת, אני מצטרפת לבקשתו של פרופסור ברוורמן, יגיע הנה שר האוצר כאשר יהיה, ויבטיח לנו שהוא מנחה את פקידי רשות המסים להפסיק את הגביה, להשתמש בסמכותם ובסמכותו להמתין שנה, ואני שמעתי שזה ניתן על פי החוק, ובשנה הזאת נצטרך לעשות הכל כדי לחוקק את החוק.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: עופר מנירב.

משה גפני: (היו"ר יוצא 11:45)

אבישי ברוורמן: אני מחליף את חבר הכנסת גפני כי הוא הולך לדבר על זה ברדיו.

עופר מנירב: כמה נקודות עובדתיות כדי שנדע: בחודשיים שלושה האחרונים קיימת דרישה אולטימטית של רשות המסים לחתום על הסכמים כאשר הם לא מוכנים להכניס סעיף, קטגורית, שבמידה ויחוקק חוק רטרואקטיבית זה יחול.

עופר מנירב: הווה אומר: אם אתה חותם על הסכם, אין לך אפשרות יותר להתחרט.

עופר מנירב: זאת אומרת, רוצים לקבע מצב עובדתי בשטח בלי אפשרות לחזרה, גם אם הכנסת תחליט מחר, כפי שנראה פה, לחוקק חוק רטרואקטיבית.

עופר מנירב: לגבי הנושא של ההיקף הכספי, אני חושב שאתם לא צריכים את הנתון.

אבישי ברוורמן: יש לך הערכה אבל אתה לא בקי בה - -

עופר מנירב: אני אגיד לך, הנתון מבחינה תקציבית לגבי רטרואקטיבי הוא אפס.

ראובן ריבלין: למה?

עופר מנירב: למה?

עופר מנירב: משום שזה סכומים - -

ראובן ריבלין: מה לגבי אלה ששילמו?

עופר מנירב: שניה.

עופר מנירב: היה פסק דין של קלס - -

קריאות: - - -

עופר מנירב: אם תתנו לי שניה רק להשלים את המשפט - -

אבישי ברוורמן: בדרך כלל, כשעופר מנירב מדבר, הוא יודע על מה הוא מדבר.

ראובן ריבלין: אין על זה ויכוח.

עופר מנירב: יש פסק דין של קלס, שקבע מספר שנים מה הקריטריונים בחישוב נפרד.

עופר מנירב: כל מי שעמד בקריטריונים, סביר להניח או לפחות רובם הגדול הגיש את השומות על פי חישוב נפרד.

עופר מנירב: אלה שעכשיו פתוחים, ברובם הגדול בדיונים כאלה ואחרים, מה שלא התיישן בינתיים.

עופר מנירב: הם לא נכנסו לבסיס - - הם לא בבסיס בעבר, הם לא בבסיס בשוטף כך שאין פה שום נושא של בסיס תקציבי.

עופר מנירב: זה לגבי הנושא של השומות בעבר.

עופר מנירב: אני רוצה להגיד בצורה עדינה: העסקים שמדובר בהם הם עסקים, כפי שאמרו פה, שפועלים ביושר ברובם הגדול.

עופר מנירב: ואמר, לצערי, מי שהיה סגן - - בשוק הפרטי, שאין לנו יכולת לבדוק את זה.

עופר מנירב: בגלל שאין לנו יכולת לבדוק את זה, אנחנו לא מוכנים להעביר את החוק וזאת התשובה.

עופר מנירב: אני לא מבין את הדבר הזה.

עופר מנירב: שייקחו עוד 200 מפקחים ויעשו את זה.

אבישי ברוורמן: יפה.

אבישי ברוורמן: זאת התשובה.

אבישי ברוורמן: חבר הכנסת מאיר כהן, בבקשה.

מאיר כהן: אדוני היושב ראש, אני מתגעגע לימים שהייתי יכול עכשיו לקרוא כראש עיר לבחור מהקומה השנייה, האחראי על המסים ולהגיד לו: תשמע, יש כאן דיון משפטי, תקפיא לחצי שנה ואז נדבר.

יעל גרמן: נכון, כך עשינו.

מאיר כהן: ככה עשינו כראשי ערים, וכנראה שלא סתם קוראים למקום הזה פרלמנט, פרלה.

מאיר כהן: אז אני מאד מבקש להגיד את זה בקיצור:

מאיר כהן: בכדי שאנחנו לא נעשה הצגה לפני החברה האלה, שכולם ישרים והגונים וטובים והראתה לי מישהי מערד, שיש לה שומה של 250 אלף שקלים והיא לא יודעת מה לעשות עם זה מחר בבוקר.

מאיר כהן: אז אני מצטרף לכל מה שאמרו כאן ומבקש מגפני, אחרי שהוא יחזור מהריאיון ברדיו - -

אבישי ברוורמן: אנחנו נעביר לו את המסר.

מאיר כהן: אני מקווה שהוא מדבר על הנושא הזה ולא על נושא אחר.

מאיר כהן: שביום רביעי הזה, לא בעוד שבוע ולא בעוד שבועיים, יגיע לכאן הבוס של החברה הצעירים הנחמדים האלה, שאנחנו קצת מנסים לשחרר אותו מאחריות ולקרוא לשר האוצר.

מאיר כהן: אני לא בטוח שזה שר האוצר.

יריב לוין: אתה צודק לגמרי.

מאיר כהן: יש אחראי לרשות המסים, עם כל הכבוד.

מאיר כהן: הוא זה שהגיש את התביעות, הוא זה שעומד, הוא זה שמגיע לבתי המשפט, לא השר מגיע.

מאיר כהן: שיעמוד כאן ביום רביעי בבוקר, ונעמוד על זה, ויבואו החבר'ה והדבר הראשון שהוא צריך להגיד: רבותי, בהוראה של המחוקקים, של חברי הכנסת, אני משהה את הטיפול.

מאיר כהן: כל השומות מוקפאות לחצי שנה.

מאיר כהן: אני רוצה להגיד ולחזור על מה שיעל אמרה: גם אני מ"יש עתיד" והחוק הזה יעבור.

מאיר כהן: יש משהו שהוא מעבר לפוליטיקה, יש משהו שהוא מעבר להסכמים קואליציוניים.

מאיר כהן: יש כאן אנשים שפונים אלינו כבר כמה חודשים ואנחנו מכירים אותם והם מפסידים הון תועפות, ומתייחסים אליהם כאל רמאים.

מאיר כהן: אוי ואבוי לנו אם נגיע למצב שהסכם קואליציוני יהפוך אותנו לחושבים אחרת.

מאיר כהן: אז אנחנו נתמוך בחוק הזה בכל מקרה.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: שוש שחם.

אבישי ברוורמן: קצר ולענין כי אנחנו מתקרבים לסיום.

שוש שחם: תודה רבה.

שוש שחם: אני עורכת דין שוש שכם.

שוש שחם: משנת 2002 אני מלווה את הגלגולים של הנושא הזה פה, בכנסת, מטעם לשכת עורכי הדין.

שוש שחם: אני מצטרפת למה שכבודך אמרת ולמה שאומרים אחרים: איך יכול להיות שבשנת 2013 האישה נחשבת לתת-אישה בפקודת מס הכנסה?

שוש שחם: מאיפה בא כל הסיפור הזה?

שוש שחם: בפקודת מס ההכנסה המנדטורית היה חישוב מאוחד, אישה לא נחשבה.

אבישי ברוורמן: אנחנו מסכימים וזה גם יעשה לנו טוב לקראת יום האישה הבינלאומי ביום חמישי.

שוש שחם: בינתיים, בכל העולם, שהאימפריה הבריטית שלטה זה כבר לא קיים.

שוש שחם: שנים זה כבר לא קיים.

שוש שחם: באנגליה שנים זה לא קיים.

שוש שחם: הודו אפילו שינתה את החוק ורק מדינת ישראל ממשיכה להיות כמו קונגו הבלגית.

שוש שחם: תסלחו לי, עם כל הכבוד, צריך להיות לבעל תיק נפרד במס הכנסה ולאישה תיק נפרד במס הכנסה, בדיוק כמו במע"מ.

שוש שחם: בכלל לא צריך להיות כלום.

שוש שחם: היום, בעידן המחשב, יכול להיות לינקג' שמראה שזה בעל ואישה וחוץ מזה, כלום.

שוש שחם: כמו שיש שני שותפים בעסק שזה לא בעל ואישה, שזה אבא ובן או שני שותפים זרים שזה שני אנשים זרים.

שוש שחם: למה בגלל שזה בעל ואישה?

שוש שחם: אתם יודעים למה?

שוש שחם: זה בגלל הפגיעה במעמד האישה, וזה צריך להיעלם מספר החוקים במדינת ישראל.

שוש שחם: אני מברכת אתכם שתצליחו.

אבישי ברוורמן: ההערה על קונגו הבלגית לא היתה הערה מלומדת אלא הערה "פאסון דה-פרלה", נכון?

שוש שחם: בערך.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: מיכל בירן.

מיכל בירן: נראה לי שהכל כבר נאמר אז אני לא אגזול מזמנכם.

מיכל בירן: יש לי שאלה: עפרי, שלחו אותך לכאן עם משהו?

עפרי שלו: קודם כל, קצת מטעה שמדברים פה על אפליית אישה וכולי.

עפרי שלו: החוק מדבר על בן זוג רשום והבן זוג השני - -

אבישי ברוורמן: זה בדרך כלל נשים.

יריב לוין: זה מה שקורה בפועל.

מיכל בירן: עפרי, הטענה שלכם היא שאין לכם ברירה.

מיכל בירן: אני שואלת גם את עפרי וגם את ספי, מה צריך לעשות כדי שתהיה לכם ברירה, מי שפה מכיר את המערכת?

מיכל בירן: איך פותרים את זה בינתיים, עד החוק?

עפרי שלו: בעיקרון, היתה ועדה של רשות המסים שישבה על הנושא הזה.

עפרי שלו: אני לא רוצה לצאת פה עם הבטחות וכולי.

עפרי שלו: עלו מספר אפשרויות איך שרשות המסים רואה את הדברים אבל הדברים לא הגיעו לכדי בישול בכל המישורים - -

אבישי ברוורמן: טוב, אנחנו מכירים את העמדות.

אבישי ברוורמן: לעפרי אין סמכות לדון בדבר הזה.

שגית אפיק: עפרי היה בראש הוועדה המקצועית ובחנו מודלים.

אבישי ברוורמן: אבל אין לו סמכות לשנות.

ראובן ריבלין: אם יש לכם שיקולים, אתם לא צריכים לשלוח איומים.

אבישי ברוורמן: חבר'ה, תעזבו את הפקידים.

אבישי ברוורמן: אמר את זה חבר הכנסת מאיר כהן.

אבישי ברוורמן: אם היה פה "בעל בית", ה"בעל בית" היה שומע את זה ונותן הוראה.

מיכל בירן: אפשר לסדר את שזה יהיה ביום רביעי, כמו שמאיר הציע?

אבישי ברוורמן: כן, אנחנו נעלה את זה.

אבישי ברוורמן: בבקשה, ניר קלינגר.

ניר קלינגר: אני מהתאחדות המלאכה והתעשייה.

ניר קלינגר: כמי שמייצג את היצרנים הקטנים, כמו שאמרו פה כולם, חדשות לבקרים אנחנו שומעים את התלונות האלה וזה לא מהשנה.

ניר קלינגר: היינו פה גם כשחוקקו את החוק של ה-49 אלף והיה מי שהיה נגדו, דרך אגב, בין החברים אצלנו כי טענו שיסתפקו בזה ולא ימשיכו הלאה כי עדיף ללכת על כל הקופה, ואני מדבר על משהו שקרה לפני שנים.

ניר קלינגר: כנראה, לצערי, הם צדקו כי מאז החוק תקוע.

ניר קלינגר: 4000 שקל שכר לבן זוג זה עלוב ועם כל הכבוד, הגיע הזמן אחת ולתמיד - -

קריאות: זה פחות משכר מינימום.

קריאות: זה פחות מסף המס.

ניר קלינגר: הגיע הזמן שייקחו את העניינים לידיים.

ניר קלינגר: אנחנו חוזרים לריטואל הזה כל כמה חודשים.

ניר קלינגר: מתכנסים מתכנסים, מדברים מדברים, כולם מתלוננים, כולם מקשיבים, כולם אומרים ובתכלס – כלום לא נעשה.

אבישי ברוורמן: אני מניח ששר האוצר גם לא יעשה כלום.

אבישי ברוורמן: אם תקום ממשלה בישראל, היא תקום בשבועיים הבאים והצעת החוק הזאת צריכה מיד לקום.

אבישי ברוורמן: אני לא יודע מה יהיה תפקידו של יריב לוין, הוא העביר חוקים בצורה מוצלחת, וזהו.

אבישי ברוורמן: היתר זה, איך אמרת?

אבישי ברוורמן: "פארלה דה-פאסון".

ניר קלינגר: אני שולח קריאה לכל חברי הכנסת שיושבים פה, שחלקם יהיו בקואליציה, אם לא רובם, שיכניסו את זה להסכמים הקואליציוניים חד משמעית.

ניר קלינגר: הגיע הזמן שיעשו את זה.

אבישי ברוורמן: עורך דין זיו שרון.

זיו שרון: אני כבר דיברתי.

אבישי ברוורמן: עדי גולדינר, יועצת משפטית.

עדי גולדינר: שלום לכולם, אני יועצת משפטית בשדולת הנשים בישראל.

עדי גולדינר: אנחנו הגענו לכאן כדי להביע עמדה עקרונית.

עדי גולדינר: אנחנו אמנם לא ראינו את נוסח הצעת החוק שחברי הכנסת הנכבדים מבקשים לקדם - -

אבישי ברוורמן: תקבלי אותה.

עדי גולדינר: בוודאי אבל אני רק רוצה לברך על המחויבות לנושא, על המסירות של כבוד יושב הראש לענין שקיים כאן כבר כמה ישיבות שהשתתפנו בהן גם בעבר, ולהצטרף לדברים של חברי וחברות הכנסת ושאר הזוגות שהגיעו לכאן היום לגבי המסר הבעייתי מאד שעולה מנוסח החוק הקיים לגבי התלות שקיימת בין האישה העובדת לבין בן זוגה העובדים ביחד בעסק משות,.

עדי גולדינר: כמובן שבשנת 2013 וכפי שראינו מהאנשים שהגיעו לכאן היום, התלות הזאת אינה משקפת את המציאות ויש צורך חשוב מאד להתאים את החוק כך שהוא יעלה בקנה אחד עם המצב בשטח.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חברת הכנסת קארין אלהרר.

קארין אלהרר: תודה רבה, אדוני היושב ראש.

קארין אלהרר: באמת רוב הדברים נאמרו ואני מצטרפת לגמרי לדברים של פרופסור, חבר הכנסת אבישי ברוורמן, חברת הכנסת יעל גרמן וחבר הכנסת מאיר כהן.

קארין אלהרר: יש פה ענין אחד: יש החלטה של בג"ץ שאומרת למסור את זה למחוקק.

קארין אלהרר: המחוקק כרגע תקוע מסיבות כאלה ואחרות לכן, מן ההגינות שרשות המסים תקפיא את ההליכים עד שהכנסת תוכל לחזור לתפקד.

קארין אלהרר: זה כל מה שצריך.

קארין אלהרר: צריך להביא את מי שאחראי לתת את ההוראה, בין אם שר האוצר, בין אם מנהל רשות המסים, מי שלא יהיה, שיבוא לדיון הבא ויגיד: אני מקפיא עד לחקיקת החוק.

קארין אלהרר: זה הכל.

משה גפני: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: פעם היתה השאלה מי יבצע את ההוראה, עכשיו זה מי ייתן את ההוראה.

ספי זינגר: הדבר הזה, הבקשה של ועדת הכספים, זו בדיוק הבקשה שהיתה בדיונים הקודמים והוגשה גם בנושא עתירה ובג"ץ אמר באופן ברור, שכל זמן שיש חוק, רשות המסים - -

שגית אפיק: אבל רשות המסים צריכה להיעתר לבקשה הזאת.

שגית אפיק: יש הבדל בין בג"ץ - -

קארין אלהרר: אבל יש מחוקק.

יריב לוין: רבותי, יש לכם סמכות שבשיקול דעת לקבוע סדרי עדיפויות, לתת לאנשים פרק זמן ארוך יותר להגיב.

יריב לוין: בואו, אני לא צריך ללמד אתכם.

יריב לוין: כשרוצים עושים.

יריב לוין: קודם רצתם, אתם מקבלים את הפסיקות ואחר כך אתם באים ואומרים שאין לכם מה לעשות.

משה גפני: ספי, אני מתכוון אחרי הישיבה הזאת לדבר עם שר האוצר.

אבישי ברוורמן: בדיוק, זה הכל.

אבישי ברוורמן: הוא יכול להחליט.

משה גפני: אני הולך לדבר עם שר האוצר ואני הולך לבקש ממנו, אני בניגוד לך לא למדתי משפטים ואני לא יודע, אין לי שום מושג.

קארין אלהרר: גם אם היית לומד משפטים, היית מגיע לאותה תוצאה בדיוק.

משה גפני: אם הייתי לומד משפטים, הייתי במקום אחר אבל נניח לענין הזה.

משה גפני: לא חשוב מה שהייתי עושה.

משה גפני: אני אומר לך בוודאות מוחלטת שאנחנו נמצאים עכשיו במצב שבו רשות המסים ושר האוצר יש לו את הסמכות לעשות את זה, להורות לרשות המסים להקפיא את השומות עד שהכנסת תאמר את דברה.

משה גפני: יכול להיות שתהיה החלטה בוועדת שרים לחקיקה, שהיא מתנגדת לחוק הזה.

משה גפני: ואז ילכו וישלחו אנשים וידביקו להם עיקולים והכל, ויהפכו את המדינה לגיהינום.

משה גפני: אבל עד אז, עד שמתקבלת החלטה, להפסיק את השומות האלה.

משה גפני: כבר היתה החלטה, אתה היית נוכח - -

ראובן ריבלין: אני שמעתי פה חברי כנסת שהם נציגים של למעלה מ-90 חברי כנסת - -

משה גפני: נכון.

ניסן סלומינסקי: גפני, בעיקר בגלל שזה תחילת שנה.

משה גפני: נחום ליכטיק בבקשה.

משה גפני: אני מבקש טלגרפית.

נחום ליכטיק: אני מאלה שבשנת 2004 גיליתי שהרבה שנים אחורה אני משלם את המס המטורף הזה.

נחום ליכטיק: התנגדתי לשלם אותו ואז בדיוק יצאה הלכת קלס, ומס הכנסה, פקיד השומה פ"ת החליט שאני וזוגתי לא מתאימים לקלס כי שם היה 10% ואנחנו 50, וכל מיני קשקושים כאלה וזה מה שאני רוצה לבקש מכם בנושא של תיקון החוק: אל תשאירו אותנו בידיים של כאלה שיחפשו לנו ככה, אם זה כן ככה או לא ככה, אם זה תלוי או לא תלוי.

נחום ליכטיק: רבותי, שני אנשים שעובדים הם עובדים.

נחום ליכטיק: תנו לנו לעבוד ותנו לנו לחיות.

נחום ליכטיק: המלחמה שלי עקרונית.

נחום ליכטיק: גם אני, כמו כמה שדיברו פה, הגעתי לבית המשפט ובית המשפט אמר:

נחום ליכטיק: בואו נחכה כי יש עוד כמה, שקורי ואחרים שהקדימו אתכם, נחכה לראות מה קורה אתם.

נחום ליכטיק: ואז, בפברואר בשנה שעברה בית המשפט החליט שלא הוא מחוקק, ושהחקיקה צריכה להתבצע בכנסת.

נחום ליכטיק: עכשיו אני רוצה להגיד פה משהו לאותם חברי כנסת שחושבים שרשות המסים עושה את העבודה, שלה, ויכול להיות שהיא עושה את העבודה שלה ואני מרגיש מזועזע מצורת העבודה שלהם.

נחום ליכטיק: רבותי, אני מרגיש נרדף והרבה זוגות פה מרגישים ככה.

נחום ליכטיק: מס הכנסה אומר: אנחנו יודעים שאתם עובדים יחד וזה בסדר אבל החוק מחייב אותנו לרדוף אתכם.

נחום ליכטיק: רבותי, החוק לא מחייב לרדוף אתכם.

נחום ליכטיק: תפקידם של פקידי מס הכנסה, לדעתי, הם משרתי ציבור והם צריכים לשרת אותי ולא לרדוף אותי.

נחום ליכטיק: אני מתבייש.

נחום ליכטיק: אני מתבייש במה שקורה כאן.

נחום ליכטיק: אני מתבייש שהחבר'ה האלה מצפצפים על הכנסת, שר האוצר וכולם.

נחום ליכטיק: ומס הכנסה, לדעתי, עושה עבודה מזעזעת.

נחום ליכטיק: אם הייתם נתקלים בפקידים, אני לא נתקלתי אבל הרואה חשבון שלי מספר לי מה קורה, אני מזועזע ואני מתבייש במצב הזה.

נחום ליכטיק: תודה רבה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: לאה רוזנברג.

לאה רוזנברג: אני יועצת מס, ואני באה בתור מייצגת.

לאה רוזנברג: יש לי כמה דברים מאד קטנים להוסיף על מה שדיברו עד עכשיו: יש עוד סעיף בחוק שאומר שאם בני זוג כן עובדים ביחד ויש תלות, הם נענשים בצורה אחרת נוספת וזה בנקודות זיכוי.

לאה רוזנברג: יש לבני זוג שנגיד ויש תלות, הם מקבלים מקסימים 5.25 נקודות זיכוי, לא משנה אם יש להם שני ילדים או שישה ילדים.

לאה רוזנברג: לא משנה אם יש להם הטבה של אזור פיתוח.

לאה רוזנברג: הם נענשים והם לא מקבלים את זה כי המחוקק אמר:

לאה רוזנברג: אם אתם עובדים ביחד, אנחנו נחליט מה נקודות הזיכוי שאתם מקבלים.

לאה רוזנברג: את זה אין בהצעת החוק ואני מבינה שזה מאוחר אבל גם על זה מתי שהוא צריך לתת את הדעת.

לאה רוזנברג: אני רוצה גם להגיד לגבי הטענה של אחורה וקדימה.

לאה רוזנברג: היה פסק דין ורד פרי, שבית המשפט קבע שמי שביקש לקבל, מהיום והלאה יקבלו אחרת.

לאה רוזנברג: אפשר את זה לנהוג בנושא של אחורה.

לאה רוזנברג: מי שביקש בעצם יוכל - -

משה גפני: אנחנו ביטלנו את בג"ץ פרי.

לאה רוזנברג: פסק הדין אמר שגברת פרי מקבלת את ההשתתפות בגנים כי היא תבעה ואחרים לא.

לאה רוזנברג: לכן, מי שתבע - -

ראובן ריבלין: רטרואקטיבית לאלה - -

לאה רוזנברג: ואני רוצה לסיים - -

משה גפני: בקצרה בבקשה.

לאה רוזנברג: לסיים בדבר הכי חשוב: כשהיה פסק דין קלס, אני לא ראיתי את כל פקידי השומה רצים לבני הזוג שעובדים ביחד ואומרים: חבר'ה, יש פתח, בואו, אולי אתם שייכים לפתח ומגיע לכם כסף?

לאה רוזנברג: זה מס הכנסה לא רץ.

לאה רוזנברג: היום, שזה לטובתם, הם פותחים הסכמים סגורים ומבקשים את הכסף.

לאה רוזנברג: אני חושבת שכאן זה לא הגון.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: דורית גבאי, בבקשה.

דורית גבאי: שלום, אני בוגרת מס הכנסה לשעבר, מפקחת מס ובעצמי הייתי חלק מהשיטה שאיתרנו זוגות שהתחלפו.

משה גפני: גם אני בוגר מס הכנסה, אני משלם להם.

דורית גבאי: אני עצמי הייתי חלק מהמערכת, עבדתי בה 12 שנה.

דורית גבאי: תפקידי האחרון היה סגן מנהל מס שבח.

דורית גבאי: כמפקחת מס, אנחנו בחיפה היינו הסנונית שגילינו שזוגות מתחלפים ורושמים משכורות צולבות בעסקים מצטלבים.

דורית גבאי: בזמנו מס הכנסה, גביש, עשה מזה כותרות בעיתונים וזה נצרב בהארד דיסק, שבעצם כל השיטה היא שכל העסקים מרמים וכולם בעצם מחליפים, מה שבעצם היה הכללה לא ראויה.

דורית גבאי: ממקומי היום, כשאני בחוץ ואני רואה מה שנעשה, אנחנו יודעים כשהחוקים, כשהם לא הגיוניים, אנשים מחפשים פתרונות לאזן את עצמם עם המערכת.

דורית גבאי: אז בסוף הוא ישלם את המסים אבל איזה שהוא נזק הוא יעשה לחברה.

דורית גבאי: אדם, לא יכול להיות שיקחו ממנו ויקחו ממנו והוא יעשה מילואים ויקחו ממנו - -

ראובן ריבלין: תסלחי לי, את הבן אדם המתאים לשאול אותו:

ראובן ריבלין: האם יש הנחה בחוק שלא ניתנת לסתירה?

ראובן ריבלין: את אומרת כל דבר הניתן לסתירה - -

דורית גבאי: צריך להפעיל שיקול דעת.

דורית גבאי: הרמה של מפקח היא רמה שיפוטית של שופט שלום.

דורית גבאי: אחרינו זה בית משפט מחוזי.

דורית גבאי: הרמה השיפוטית מאד גבוהה.

דורית גבאי: אין אפשרות להכליל, צריך לבדוק כל תיק לגופו ויש הוראה של פסקי דין שבית המשפט אמר שלמרות שיש הוראת חוק ספציפית, תפעיל שיקול דעת למרות שתעשה אחד ועוד אחד ואמור לצאת לך שתיים, תסתכל על המקרה הנדון ותפעיל את מרום שיקול דעתך.

דורית גבאי: מה שקורה הוא שאני חושבת שאין "בעל בית" ואז הילדים משתוללים וכל אחד מושך לכיוון אחר.

דורית גבאי: כל מפקח שגמר אוניברסיטה רוצה להראות שהוא איזה כוכב ומוציא פסק דין.

דורית גבאי: אין מסננת, אין מדיניות אחידה וזה דבר שקרה בשנים האחרונות.

דורית גבאי: אני הייתי עם דורון לוי ואני זוכרת שעל זה הוא ישב וחטא יחד עם בייגה בזמנו, כשהיה שר אוצר.

דורית גבאי: המערכת מתפזרת והיא לא מפוקסת לתפקיד שלה.

דורית גבאי: יש לה יעדי תקציב, וברגע שיש יעדי תקציב אז הם צריכים להביא את הכסף.

דורית גבאי: אז במקום שיעשו את תהליך הגבייה עם זכויות אדם וזכויות האזרח וכל מה שהמערכת הנורמטיבית קבעה, כל אחד עושה כאוות נפשו.

דורית גבאי: אנחנו צריכים לנסח היום מכתבים והשגות כל כך נוקבות וכל כך קשוחות, שבחיים לא התבטאתי ככה.

דורית גבאי: אני, כרואה חשבון שמייצגת וצריכה להגיד לאנשים תרוויחו זמן, תמשכו את הפגישות, תגידו שאתם חולים כדי להגיע לוועדת הכנסת ולראות מה החוקק יגיד.

דורית גבאי: באמת, מר גפני היקר, אני מאד מעריכה אותך ואת מה שעשית בנושא הזה.

דורית גבאי: בעל הבית הוא שר האוצר והפקידים יעשו את מה שהוא יגיד להם.

דורית גבאי: היום שיצא מסור דחוף לכל הפקידים: עצרו את הכל, - -

משה גפני: תגיד לי, אתה תאמת אתה?

דורית גבאי: יש הון שחור, יש מגזרים אחרים, תנו לנו לעבוד.

דורית גבאי: הזוגות האלה מפרנסים משפחות, יש להם חלומות להגשים, ילדים לחתן וזה לא יתכן שהמערכת תהיה כזאת אטומה.

דורית גבאי: אני בת המקום הזה אבל שיקול הדעת הוא המקום שכל אדם צריך להפעיל אותו בכל תחנה, לפני שהוא עושה אנטר על המעסיק.

משה גפני: תודה רבה, אני מודה לך.

משה גפני: מיה קפון, אחרונת הדוברים.

מיה קפון: אני עובדת עם בעלי משנת 1990.

מיה קפון: עד שנת 2003 שילמנו את המס הזה, שלא היתה ברירה אחרת.

מיה קפון: משנת 2003, לפי קלס, התחלנו לשלם בנפרד.

מיה קפון: כמובן שאנחנו עכשיו במשפטים לאחר מלכיאל, התיק חזר ואנחנו צריכים להגיע אתם להסכם.

מיה קפון: אחת מהטענות העיקריות שלהם היא שאין להם כוח אדם לבדוק האם אנחנו באמת עובדות או לא.

מיה קפון: במהלך השנים האלה ילדתי 4 ילדים.

מיה קפון: כשהמדינה היתה צריכה לשלם לי, היה מספיק כוח אדם לבוא ולבדוק לפני שקיבלתי את מענק הלידה, באו אלי למשרד וחקרו את העובדים שלי ואני, לא כמו כל עובדת רגילה קיבלתי יש את מענק הלידה.

מיה קפון: הייתי צריכה לחכות עד שהם יגמרו את החקירה.

מיה קפון: לזה היה להם זמן.

מיה קפון: גם עכשיו, כשהם באו ובדקו אותי אם אני עובדת בחברה, הם היו המון פעמים אצלי בחברה בכל מיני שעות, והם תמיד מצאו אותי שם.

מיה קפון: אני עובדת יחד עם עורך דין רמי אריה.

מיה קפון: הגשתי להם ספר שכל עורכי הדין אמרו שאני זאת שעובדת אתם, כל הבנקים אמרו שאני זאת שעובדת אתם, כל הספקים אמרו שאני זאת שעובדת מולם.

מיה קפון: זה ספר עבה.

מיה קפון: הוכחתי להם שאני עובדת.

מיה קפון: הגיעו אלי ביום האחרון של השנה, ישב מולי - -

ראובן ריבלין: גברתי, הם צריכים להוכיח שאת לא עובדת.

מיה קפון: לא, היום אני לא יכולה להוכיח שאני ישרה, והם אומרים שהם לא באים לבדוק.

מיה קפון: ישב מולי פקיד של מס הכנסה.

מיה קפון: הסתכלתי עליו אחרי שהוא בדק אותי ואני אומרת לו: אתה רוצה להגיד שאני שווה 3800 שקל?

מיה קפון: הוא חייך לי בפרצוף ואמר: כן.

מיה קפון: דבר שני, אני יודעת כי אמרו לי פקידי שומה, הם מקבלים עמלות על זה שהם סוגרים אתנו את התיקים.

דורית גבאי: זה לא נכון.

מיה קפון: זה מה שהוא אמר לי לפחות.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: עורך דין רמי אריה.

רמי אריה: אני עורך דין ורואה חשבון.

רמי אריה: אני ייצגתי גם את שחר שקורי וגם זוגות רבים מאלה שנמצאים כאן ואני מדבר באמת בקצרה: מה שחשוב, מכיוון שאני מייצג עשרות אם לא מאות זוגות ואני משמש איזה שהוא מוקד טלפוני ומיילים לאנשים, הדברים האלה בוערים מאד.

רמי אריה: אני מברך אתכם על הכינוס של הישיבה הזאת עכשיו, חבר הכנסת גפני, ועל הפעולות שהוא עשה בעבר אבל בואו נבין, אנשים, אומרים להם: אם אתם לא חותמים על הסכמים, מוציאים להם עיקולים.

רמי אריה: הם נידונים לגביה.

רמי אריה: מדובר על מאות אפי שקלים.

רמי אריה: אם מדובר על הכנסה ממוצעת, על שנים פתוחות משנת 2008 ועד היום, מדובר על סדרי גודל בהצמדה וריבית כי עכשיו כבר אין יותר את ההקלות החל מה-1 במרץ 2012, אז אנחנו מדברים על חוב של 400,500 אלף שקל.

רמי אריה: גם כשעושים פריסה של 10 ו-12 תשלומים, מדובר על תשלום של 30 אלף שקל לחודש.

רמי אריה: זה בלתי נסבל.

רמי אריה: חברי הכנסת מתבקשים לפעול במהירות, כל אחד לפי יכולתו, עם מפלגתו, עם תנועתו, עם ראש המפלגה שלו.

רמי אריה: כרגע אתם יושבים ומדברים על שוויון בנטל.

רמי אריה: חברים, מס אמת זה חלק מהשוויון בנטל לא פחות מכל דבר אחר.

רמי אריה: נא עשו כל אחד ואחד מכם מה שאפשר בבהילות ובדחיפות.

רמי אריה: תודה רבה לכם.

משה גפני: אבישי ברוורמן ואני הסכמנו.

משה גפני: עפרי שלו, אתם הייתם הוועדה שאמרתם אז, בפעם הקודמת, שיש לכם תכניות לעתיד, על זה ביקשו מאתנו להמתין.

משה גפני: אתה יכול להגיד לוועדה וגם לחברי הכנסת מה לפי התכניות שלכם צריך להיות?

עפרי שלו: דיברתי על זה כשלא היית פה.

עפרי שלו: אני לא נכנסתי - -

ראובן ריבלין: הוא אמר אבל לא הבנו משום שהוא לא נתן לנו להבין.

משה גפני: עכשיו נבין.

משה גפני: בבקשה.

עפרי שלו: אנחנו בדקנו את הנושא והיה לנו מספר לא קטן של דיונים ועלו מספר אפשרויות.

עפרי שלו: מבחינתנו, ברגע שתהיה ממשלה חדשה ויהיה שר חדש, נביא את האפשרויות מבחינתנו, שמישהו יקבל את ההחלטה.

משה גפני: מה האפשרויות?

עפרי שלו: אני לא רוצה להתחייב פה על - -

משה גפני: שניה.

משה גפני: אתה נמצא בוועדה בכנסת.

משה גפני: נכון, זמנית, אבל היא ועדה ככל הוועדות.

משה גפני: אתה חייב לומר את הדברים לוועדה כמו שאתה אומר אותה בממשלה.

משה גפני: אתם הייתם צוות שהוקם לנושא הזה.

משה גפני: לכם היו מודלים שאתם יעצתם או הייתם אמורים לייעץ.

משה גפני: אנחנו מבקשים לדעת, חברי הוועדה, מה המודלים שעליהם אתם מדברים?

עפרי שלו: שוב, הדברים - -

משה גפני: אתה לא יכול לחכות לשר האוצר, אתה צריך להגיד לוועדה, הוועדה פועלת.

משה גפני: ספי, תגיד לו מה הוא חייב מבחינת החוק.

ראובן ריבלין: האם מקובלת עליך ההנחה היסודית והבסיסית שבני אדם שמצהירים בשבועה שהם זכאים לחישוב נפרד הוא דבר שצריך להתקבל על ידך אלא אם כן אתה תוכיח את ההפך.

ראובן ריבלין: קודם כל, זה שינוי בחוק הבריטי, בחוק המנדטורי, וזו תפיסה שנובעת מהנושאים החוקתיים של מדינת ישראל כי אנחנו נמצאים פה באנומליה מוחלטת.

ראובן ריבלין: השאלה המרכזית היא האם אתם מקבלים שהצהרת האזרח מקובלת עליכם עד אשר תפריכו אותה?

ראובן ריבלין: ואז הם צפויים גם לעונשים, כפי שאמר ברוורמן, בכל מה שקשור.

ראובן ריבלין: קודם כל, האם ההנחה העקרונית הזאת מקובלת עליכם?

ראובן ריבלין: היא יכולה להיות אישה נפלאה שעושה לא פחות מבעלה ואולי יותר בעסק, ויכול להיות, ואני אומר בצורה הברורה ביותר, שמנסים להתחמק מהכנסה על ידי גרירת מערכת משפחתית כזאת על מנת לחלק את ההכנסה ולהימנע ממס או אפילו להעלים מס.

ראובן ריבלין: אבל האם ההנחה הבסיסית מקובלת עליכם?

עפרי שלו: אני אומר:

עפרי שלו: אנחנו הבאנו בפני מנהל רשות המסים את האפשרויות, איך שאנחנו מצאנו לנכון.

עפרי שלו: כרגע אין החלטה מהי האפשרות הנכונה מבחינתנו.

קריאה: תענה "כן" או "לא".

משה גפני: לא, לא.

משה גפני: עם כל הכבוד, זה לא עובד ככה.

עפרי שלו: מבחינתנו, יש מספר אפשרויות והצענו אפילו מודל של אולי שינוי השיטה לגמרי, זאת גם אפשרות.

עפרי שלו: להכל יש חסרונות ויש יתרונות.

עפרי שלו: צריך מישהו שייקח את ההחלטה, בין היתר את העלות התקציבית של כל אפשרות ואפשרות.

עפרי שלו: גם אפשרות של לשנות את התפיסה, גם זה עלה אבל עדין אין החלטה שזה הדבר הכי נכון - -

משה גפני: מר עפרי שלו, זה שאתם לא מחליטים, זה נכון, אנחנו יודעים.

משה גפני: מי שצריך להחליט, בסופו של דבר, זה הממשלה ולאחר מכן הכנסת.

משה גפני: זה דורש חקיקה ראשית, ברור לחלוטין.

משה גפני: אנחנו פה.

משה גפני: אני שואל ושאל אותך חבר הכנסת ריבלין, הם במודלים שהצעתם, אתם לא החלטתם, צריך לקבל החלטה.

משה גפני: האם במודלים שהצעתם זה שינוי השיטה, ששני בני זוג שעובדים הם שני בני זוג שעובדים אלא אם כן הוכח אחרת שהם שיקרו.

עפרי שלו: כן.

עפרי שלו: אחת האפשרויות שעלו זה גם הנושא הזה, האפשרות הזאת - -

משה גפני: יש לזה עלות תקציבית.

עפרי שלו: - - - אבל, חייב להיות איזון בין הצורך שלנו, בסופו של דבר, לבוא ולבדוק את בני הזוג.

אבישי ברוורמן: צריך מקלות.

ראובן ריבלין: תיקחו מדגמים, וכאשר אזרחים ידעו שיש מדגמים הם יפחדו.

משה גפני: אני מבקש, אנחנו חייבים לסיים.

קריאה: - - - כן עובדת, לא עובדת.

קריאה: אני הוכחתי בבית המשפט המחוזי ובדקתם אותי, והוכחתי שאשתי עובדת וזכיתי.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: רבותי, אני מבקש לסכם את הדיון: קודם כל, אני רוצה להגיד לכם, ברשות המסים, כתוב בגמרא ש"לא חרבה ירושלים אלא שהעמידו דבריהם על דין תורה".

משה גפני: אפשר לבוא, יש בכללים ואצלי דין תורה זה הדבר הכי חשוב אבל אפשר לבוא בכללי ולהגיד: "ייקוב הדין את ההר".

משה גפני: בית המשפט אמר ועכשיו אנחנו נרדוף את האנשים.

משה גפני: זה לא נכון.

משה גפני: יש לכם את האפשרות להמתין עם השומות.

משה גפני: אתם לא חייבים ללכת עם זה.

משה גפני: אני מבקש לקבל החלטה של הוועדה.

משה גפני: אנחנו מבקשים להמתין למשך 4 חודשים.

משה גפני: הכנסת תצא לפגרת פסח ולאחר מכן, היות ואנחנו מניחים את החוק היום, אנחנו בתחילת כנס הקיץ יכולים להביא את זה למליאת הכנסת ואז, ועדת השרים תקבל החלטה.

משה גפני: עד אז תהיה ועדת שרים, אלא אם כן יהיה משהו אחר.

משה גפני: הכל פתוח במזרח התיכון.

משה גפני: על כן פנים, עד אז אנחנו מבקשים במשך 4 חודשים להמתין עם השומות.

משה גפני: אנחנו נמצאים בתחילת שנת תקציב, אנחנו נמצאים בתחילת שנה של מס הכנסה, צריך להמתין.

משה גפני: זאת החלטה של ועדת הכספים אלא אם כן מישהו מבין חברי הוועדה חושב אחרת.

קריאה: תצביע.

משה גפני: לא, לא צריך להצביע אם אין מישהו שמתנגד.

משה גפני: אנחנו מבקשים לקבל החלטה.

משה גפני: אני הולך לדבר עם שר האוצר על ההחלטה מכיוון שאף אחד לא מתנגד להחלטה הזאת.

משה גפני: אני הולך לדבר עם שר האוצר ולבקש את הדחייה של השומות, להמתין עם הענין הזה.

משה גפני: תאמינו לי, יש לי ניסיון ציבורי ומעטים המקרים שבהם יש כזאת אווירה ציבורית.

משה גפני: פעמים רבות יש גם חילוקי דעות גם בתוך הוועדה.

משה גפני: פה זה ברור לחלוטין שהדעה היא שהחוק הזה הולך להתקבל.

משה גפני: אם תשתפו פעולה, אז החוק הזה הוא חוק מתון, כמו שגם אמרו עלי ברדיו.

משה גפני: אני אלך על חוק אגרסיבי אם זה יהיה חוק שלא יהיה בשיתוף פעולה אתכם, אז נלך לעימות, והייתי כבר במקרים האלה.

משה גפני: אם רוצים שיתוף פעולה, להפסיק את השומות עכשיו, להפסיק, ולהתחיל לדבר בינינו.

משה גפני: יש פה כנסת חדשה.

משה גפני: הכנסת היא בוודאי לא פחות מהכנסת הקודמת בסעיף הזה ובדיון הזה.

משה גפני: לכן, אנחנו היום מניחים את הצעת החוק ודורשים להפסיק את השומות ולהמתין 4 חודשים ולראות מה תחליט ועדת השרים בתחילת הקיץ, כאשר אני אביא את זה, בעזרת השם, למליאת הכנסת.

משה גפני: בזה אני מסכם את הדיון.

משה גפני: אני מודה לכל הזוגות שהיו כאן ואני מחזק אתכם במצב הקשה שאתם מצויים בו.

משה גפני: הכנסת תעמוד אתכם ביחד, וראינו את זה גם בדיון הזה, ואני לא מקנא בכם אם אני אהיה אופוזיציה.

משה גפני: תודה רבה.