ועדת הכספים, כנסת 19, פרוטוקול מספר 3, 2013-02-20 10:15

משה גפני: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את הישיבה בנושא: צו היטלי סחר ואמצעי הגנה (היטל היצף על יבוא סוליות גומי מרפובליקת דרום אפריקה)(הוראת שעה), התשע"ב-2012.

משה גפני: רבותיי, ב-23 בספטמבר 2012, קיימנו דיון על היטל ההיצף הזה.

משה גפני: יש פה ויכוח בין עין שמר לבין מטר לגבי הנושא של היטל ההיצף.

משה גפני: ביקשתי אז שבמשך שבועיים ישבו להגיע להסכמה בין שני החלוקים בעניין הזה, אלה שיש ביניהם את המחלוקת, ובינתיים נכנסנו לפגרת בחירות, ואנחנו לא יודעים איפה זה עומד.

משה גפני: אבל מכיוון שיש חברי כנסת חדשים, אני מבקש להעלות את הנושא הזה בקצרה.

משה גפני: בבקשה.

<יאיר שירן: אני הממונה בפועל החדש על היצף במשרד התעשייה והמסחר, אני גם מנהל מינהל בתעשייה במשרד.

<יאיר שירן: אכן, היה פה דיון לפני כמעט ארבעה חודשים.

<יאיר שירן: לבקשתך, נוכל לחזור אחורה ולמסור כמה פרטים לטובת אלה שלא היו בדיון הקודם.

<יאיר שירן: בפתח דבריי הייתי מעוניין להדגיש שלוש נקודות שהן לדעתי בהחלט חשובות.

<יאיר שירן: אני רוצה להבהיר שאנחנו כמשרד ממשלתי בהחלט בעד תחרות.

<יאיר שירן: אנחנו חושבים שהתחרות עוזרת, טובה גם לצרכנים וגם ליצרנים המקומיים מהבחינה הזאת שהיא גורמת להם לבוא ולהתייעל.

<יאיר שירן: יחד עם זאת, כדי לקיים תחרות לאורך זמן, חשוב לוודא שתהיה תחרות הוגנת.

<יאיר שירן: כעיקרון, יבוא שנעשה בהיצף אינו תחרות הוגנת.

<יאיר שירן: ולכן, אני אסכם את הפתיח שלי.

<יאיר שירן: בא המחוקק וקבע, נתן בידי הממשלה את הכלי הזה, את היכולת לבוא ולהטיל היטל כנגד היצף, במקרה ואכן בחקירה מקצועית על ידי החקירה האמורה במשרד נמצא היטל, וכאשר המסקנות של החקירה הזאת מאושרות על ידי הועדה, ובהמשך על ידי שרי האוצר והתעשייה והמסחר.

<יאיר שירן: אני רוצה להבהיר, שהשימוש בכלי הזה של היטל היצף הוא לא ייחודי לישראל, כל המדינות, כולל מדינות OECD עושות בזה שימוש רחב ואפילו באופן הרבה יותר תכוף מאשר בישראל, לכן מדובר בכלי לגיטימי שעוד פעם מטרתו לבוא ולהבטיח תחרות.

<יאיר שירן: יש לנו מקרה – תלונה של יצרן מקומי כנגד יבוא והיצף מדרום אפריקה.

<יאיר שירן: החקירה הזאת החלה לפני כמעט שנתיים, נעשה תהליך, אבל מפאת קוצר הזמן לא אכנס לתהליכים הטכניים, בסופו של דבר הממונה על ההיצף הקודם מצא במסקנות שלו היצף, הוא המליץ על הטלת היטל - - -

משה גפני: של 10%.

<שגית אפיק: 39.5% היתה - - -

<יאיר שירן: כעיקרון, על פי הנוהל הקבוע, המסקנות הובאו לדיון של הועדה המייעצת, בחנו את הנושא, הסכימו עם כך שיש היצף, אבל החליטו להטיל היטל נמוך יותר בשיעור של 10% לשנתיים, סליחה ל-30 חודשים.

<יאיר שירן: המסקנות של החלטת הועדה הובאה בפני שר התמ"ת, הוא החליט לאמץ אותם.

<יאיר שירן: על פי הנוהל הוא עבר לשר האוצר, גם שר האוצר אימץ את ההחלטה, ועל פי כך הוגש לפני הועדה לדיון לפני 4 חודשים, אם אני מבין נכון, כבוד היושב ראש, הציע בדיון הקודם שהיה לפני כמעט 4 חודשים ששני הצדדים, המתלונן והיבואן יישבו לנסות למצוא הסדר.

<יאיר שירן: הוא הקציב לכך בין שבועיים לארבעה שבועות, כך אני קורא על פי הפרוטוקול של הדיון הקודם.

<יאיר שירן: לצערנו, אני אומר, הסכם או סיכום שכזה בין המתלונן לבין היבואן לא נמצא, לפיכך אנחנו כאן פעם נוספת בתקווה שבאמת תתקבל החלטה, המלצה של שר התמ"ת ושר האוצר תתקבל על ידי הוועדה.

משה גפני: תודה רבה.

ג'מאל זחאלקה: קודם כל אני חושב שחברי הכנסת היו קצת מבינים את העניין אם היו מדברים על הממדים.

ג'מאל זחאלקה: אני לא מבין איך אפשר לעשות היצף עם 4% מהשוק, כאשר כל מה שמיובא הוא נוצל במפעל, אין מכירה של מוצרים מדרום אפריקה בשוק, הכול הולך למפעל של חברת מטר.

ג'מאל זחאלקה: המפעל הזה מפרנס 30 משפחות עניות, בפירוש עניות, מסביב יש עוד משפחות שנהנות מהמפעל הזה.

ג'מאל זחאלקה: המפעל הזה מביא מדרום אפריקה מוצרים ייחודיים שאין בארץ, כלומר, אין ברמה שלהם.

ג'מאל זחאלקה: לכן יש להם פלח שוק מאוד ספציפי לכל מיני סוגים של גומי שאנשים מבקשים את הסוג הזה בגלל האיכויות שלו שאין לו תחרות בארץ.

רוברט אילטוב: מה מייצרים?

ג'מאל זחאלקה: מייצרים סוליות גומי, חידוש צמיגים.

ג'מאל זחאלקה: לכן ההיטל הזה הוא מכה למפעל הזה.

ג'מאל זחאלקה: המתחרה שמתלונן, הוא דרך אגב, קונצרן ענק, אתה לא מדבר על איזה חברה שמישהו דורס אותה, ההיפך הגמור.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, מדובר במפעל אינטרסנטי שרוצה שיקנו ממנו, וכל המשא ומתן יותר 50% מהשוק.

ג'מאל זחאלקה: המתחרה המתלונן יותר מ-50% מהשוק בערך.

ג'מאל זחאלקה: מדובר בחברת ענק, אם לא 50%, אז 45%, רוב השוק, וזה שוק מאוד מצומצם, אין פה הצפה ודליפה.

ג'מאל זחאלקה: גם האינפורמציה, החקירה עצמה, אני לא רוצה עכשיו לפתוח את החקירה.

מיכל בירן: אלה הנתונים.

ג'מאל זחאלקה: מה שקרה כבוד היושב ראש, נכון, מר גפני ברוב אדיבותו בפעם שעברה שהנושא הזה נדון, הוא הציע שתהיה פשרה ושיישבו ביחד להגיע להסכמה.

ג'מאל זחאלקה: היה משא ומתן והיו מגעים ביניהם, הם יסבירו לנו יותר טוב.

ג'מאל זחאלקה: אבל עכשיו, בנקודת הזמן היום שבו אנחנו בדיון - - -

אבישי ברוורמן: מי הבורר שיסגור את זה?

ג'מאל זחאלקה: הם ישבו ביחד ישירות.

ג'מאל זחאלקה: הבורר שלהם היה מר ראובן פנחס, הם יסבירו לך.

ג'מאל זחאלקה: הוא הושיב את שני הצדדים, ניסה להגיע לפשרות, שלחו ניירת לדרום אפריקה, הניירת צריכה להגיע.

ג'מאל זחאלקה: לכן אני חושב שאפשר להגיע להסכמה.

ג'מאל זחאלקה: אני בעד העיקרון, אני אומר לך מר גפני ולכולם, אם אפשר בהסכמה למה בכפיה?

<הישם מטר: הצגתי חוות דעת בעניין הטלת ההיצף ואי הצדקה להטלתו.

<הישם מטר: ראשית, הייתי רוצה למחות על קביעת הדיון להיום מאתמול.

<הישם מטר: אנחנו לא הצלחנו להתכונן, בא כוח החברה לא התייצב מפאת התחייבות קודמות, יש לו תיקי הוכחות בבית משפט.

<הישם מטר: הייתי רוצה לדחות וביקשנו לדחות את הדיון הקבוע להיום, וכבודכם סירבתם.

<הישם מטר: היינו רוצים לשטוח בפני חברי הכנסת החדשים - - -

משה גפני: אני מבקש לומר, אני אאפשר לך, זה בסדר, אני בעד מחאות.

משה גפני: אני קבעתי את הישיבה הזאת לא אתמול, קבעתי את הישיבה הזאת ביום שני, ואני יכול לקבוע ישיבה, אנחנו לא בפגרה, הוועדה עובדת.

משה גפני: אבל לי יש שאלה אחרת – באוקטובר, כשהיה כאן הדיון, אני ביקשתי בתוך שבועיים עד חודש שתשבו ותגידו מה המסקנות.

<הישם מטר: אנחנו אכן ישבנו.

משה גפני: אף אחד לא אמר לי מה היה.

משה גפני: זאת אומרת, אני בעצם הייתי צריך לקבוע ישיבה מעכשיו לעכשיו ולקבל החלטה, הרי אם ישבתם והתקדמתם, כמו שאומר חבר הכנסת זחאלקה, תגידו לי, אז לא הייתי מביא את זה לדיון, הייתי אומר, אתם יודעים מה, קחו עוד כמה ימים.

משה גפני: לא חשוב, זה בסדר, אנחנו מוחים אחד על השני, ואנחנו נשתדל להגיע להסכמה.

משה גפני: בבקשה.

<הישם מטר: נראה לי שמין הראוי היה שהממונה על היטלי שכר שהיה נותן החסות לדיון שהתקיים במשרדו אז, וזה לא הבשיל ולא הגענו לידי הסכמות.

<הישם מטר: היו הסכמות, אבל היו כמה הסתייגויות מכל צד מהצדדים.

משה גפני: ודאי.

משה גפני: הממונה פנה כמה פעמים.

<הישם מטר: אנחנו חוזרים על כל האמור על ידינו, כבוד הרב, בישיבה הקודמת.

משה גפני: מה אתה מבקש?

משה גפני: הממונה במשרד התמ"ת מבקש פעם אחר פעם לאשר את זה.

<הישם מטר: אנחנו מבקשים לדחות את זה על הסף אפילו.

משה גפני: כמה זמן?

<הישם מטר: לא, לדחות את ההיטל.

משה גפני: אם אתה אומר שאנחנו רוצים עוד כמה ימים להגיע להסכמה, אז בסדר.

<הישם מטר: אנחנו מן הסתם כן רוצים על מנת לשטוח בפני חברי הכנסת.

<נתן וילנר: אנחנו חוזרים שוב פעם לטקטיקה של משיכת זמן.

<נתן וילנר: הנתונים שמסר כבוד חבר הכנסת הם לחלוטין לא נכונים, זה גם מופיע בכל הממצאים שקיימו – כל הוועדות שהביאו אותנו עד הלום הם לא 4%, ואנחנו לא מפעל ענק.

אבישי ברוורמן: אז כמה זה?

<נתן וילנר: הם מהווים כ-15%-25% מהשוק.

אבישי ברוורמן: ואתם?

<נתן וילנר: אנחנו מייבאים כ-35% עד 40% מהשוק.

<נתן וילנר: אבל מה שקורה, יש פה דחיקת מחירים, אנחנו לא סובלים מנתח השוק שלנו, פשוט אנחנו נאלצים להתאים את עצמנו לאורך שנים למחירים שמיובאים כי אחרת מאיימים עלינו שיעזבו אותנו.

<נתן וילנר: זה גם כתוב בממצאים וזה נמשך כל הזמן.

משה גפני: אתם ביקשתם להעלות מחירים?

<נתן וילנר: אנחנו לא העלנו את המחירים יותר מה שהשוק יכול לאפשר לנו להעלות את המחירים.

משה גפני: בכמה אחוזים העליתם?

<נתן וילנר: בשנה האחרונה לא העלינו, בשנה האחרונה אפילו - - -

משה גפני: לפני כן בכמה העליתם?

<נתן וילנר: זו שאלה שצריכים להתייחס למרכיב חומר הגלם.

<נתן וילנר: מרכיב חומר הגלם מאוד מהותי.

<נתן וילנר: מרכיב חומר הגלם עלה במאה אחוז בשנת 2011.

<נתן וילנר: לא התאפשר לנו אפילו להעלות ב-10% את מחירי המוצר הסופי בגלל דחיקת המחירים מדרום אפריקה.

<נתן וילנר: אנחנו מעסיקים מגוון גדול של אוכלוסייה, יש פה מכתב מהעובדים אצלנו, בקווים שעובדים, יש לנו מגוון שגם פועלים מהמגזר הערבי, וגם עולים חדשים.

<נתן וילנר: יש לנו כ-40 עובדים שעובדים רק במוצרים האלו, רע זה עושה לכולם.

<נתן וילנר: אנחנו ביקשנו לקיים את המפגש הזה בעצתך, ניסינו להתקדם, ראינו שסתם מוליכים אותנו שולל וסוחבים מאיתנו זמן, ואין שום סיכוי להגיע להבנות בעניין הזה.

משה גפני: תודה.

<חיזקיה ישראל: אנחנו מבקשים שהוועדה תאשר את ההיטל הזה.

<חיזקיה ישראל: הנושא הזה נמשך הרבה מאוד זמן, המפעל מפסיד, והוא לא יכול להמשיך כך.

משה גפני: אני מרגיש קצת לא שלם עם העניין, לא בגללי ולא בגלל הוועדה, אלא בגלל האירועים שקרו.

משה גפני: אני ביקשתי שבועיים עד חודש, והיתה הסכמה שבת על העניין הזה ולהתקדם.

משה גפני: אומר חבר הכנסת זחאלקה, שהוא מתקדם עם העניין, הוא גם דיבר איתי אתמול.

משה גפני: היות והיה מרווח זמן, הייתי מכנס את הוועדה כעבור חודש, אולי אפילו קצת יותר, והייתי מצביע, ואני מתכוון לעשות את זה גם עכשיו, אבל מכיוון שנתתי את הזמן הזה, והיה פרק זמן שיכולים לטעון נגדנו, לא עקבתם אחרי הנושא, וזה נכון, אני מודה הפריימריז שהיה אצלנו, ועוד כמה אירועים קטנים שהיו במדינה.

משה גפני: אנחנו לא התקדמנו עם העניין הזה, אין ערובה בינתיים.

משה גפני: עכשיו המצב נהיה מצב יותר חמור, מכיוון שהערובה הסתיימה.

רוברט אילטוב: עד שהחלטתם ללכת ביחד.

משה גפני: כן.

משה גפני: אני מבקש עוד שבוע.

אבישי ברוורמן: לסגור לפני פסח.

משה גפני: אני הייתי רוצה שתקום ממשלה לפני שבועיים.

משה גפני: אני לא הולך להצביע עכשיו.

<דבורה מילשטיין: אני חושבת שגם בפעם שעברה הדגשנו את הנושא החשוב של לוח הזמנים שמכתיבים לנו WTO גם בחוק, אנחנו ככה אנחנו דוחקים את המועד למקום שבסופו של דבר אנחנו לא נוכל בגלל תלונות לא נוכל להטיל את זה.

מיכל בירן: הייתי שמחה לשמוע.

<שגית אפיק: דבי, אתם אמורים להגיע אלינו בתוך 18 חודשים.

<שגית אפיק: אני לא זכיתי לראות היטל היצף שבו הגעתם אלינו במועדים.

<שגית אפיק: לדחוק את הועדה עכשיו לקבלת החלטה, זה דבר לא הוגן להגיד.

<דבורה מילשטיין: אני לא רוצה להתייחס עכשיו למועדים, אני לא בטוחה - - -

<שגית אפיק: אתם הגעתם אלינו באיחור, על אף האיחור מקיימים כאן דיון, וזה הדיון השני.

<שגית אפיק: לבקש מאיתנו להידחק לזמן עוד יותר קצר בשעה שלכם היה מעל 18 חודשים - - -

<דבורה מילשטיין: להידחק זה כאילו אנחנו מאוקטובר.

אבישי ברוורמן: ה-WTO לא ייפול, אני עבדתי להכניס את החקלאות ל-WTO - אם זה יהיה החלטה בשבוע הבא.

משה גפני: אני מבקש לומר, אני לא הייתי מעלה את העניין הזה, אבל בסדר, אני גם לא נותן לכם מוסר על העניין הזה.

משה גפני: אני לא אהיה יושב ראש ועדה שאני אדחק בזמן על נושא שהוא בעצם נראה על פניו כאילו סכסוך מקומי.

משה גפני: אנחנו רצינו, זאת הייתה עמדת חבריי הועדה, רצינו שיגיעו להסכמה.

משה גפני: אני מודה שהייתה מערכת בחירות בישראל, ועדה לא הייתה - אני מסכים.

משה גפני: אני מבקש מכם, להושיב את שני הצדדים להגיע להסכמה ביניהם בעניין הזה שתבואו עם הסכמה.

משה גפני: אם לא תגיעו להסכמה, בשבוע הבא, בעזרת השם, תודיעו לנו, לא מגיעים להסכמה, אני אביא את זה להצבעה.

<יאיר שירן: אם אתה יכול לבוא ולקבוע מועד שבמסגרתו - - -

משה גפני: שלושה ימים – אתם, אני לא אומר לכם את המועד.

משה גפני: אני אומר שבוע אנחנו נביא את זה להצבעה.

משה גפני: מתי השבוע הזה יהיה בוועדת הכספים, זה תלוי בעוד כמה נסיבות, יכול להיות שפתאום יגיע לפה איזה תקציב ביטחון, השבוע יכול להיות שבועיים ויכול להיות שישה ימים ויכול להיות שמונה ימים.

משה גפני: אני לא קובע מועד עכשיו.

משה גפני: אתם תשבו מיד.

<יאיר שירן: אני צריך לדווח לך תוך שלושה ימים.

משה גפני: כן.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: הישיבה נעולה.