ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 18, פרוטוקול מספר 752, 2012-07-16 00:00

משה (מוץ) מטלון: שלום לכם.

משה (מוץ) מטלון: נתבקשתי לנהל את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

משה (מוץ) מטלון: על סדר היום הצעה לסדר יום לדיון מהיר.

משה (מוץ) מטלון: לפי דיווחי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, לפי סקר שעשיתם - ועכשיו אני מבקש לפרוטוקול להחמיא לכם על הסקר שביצעתם – האבטלה בישראל מזנקת לשיא שאני לא יודע אם יש לו תקדים או אין לו תקדים, אבל לשיא של 255 אלף מובטלים.

משה (מוץ) מטלון: ההצעה לסדר הוגשה על ידי מספר חברי כנסת – חברת הכנסת נינו אבסדזה וחבר הכנסת רוברט טיבייט.

משה (מוץ) מטלון: אני יודע שיש חברי כנסת נוספים כמו אורלי לוי שאיננה נוכחת כאן ואולי חברי כנסת אחרים.

משה (מוץ) מטלון: כאמור, התבקשתי לנהל את הדיון בסקר הזה שהתפרסם.

משה (מוץ) מטלון: בהחלט חייבים להביא לתודעה ולשים את הנושא הזה על סדר היום.

משה (מוץ) מטלון: ישראל אמנם מתגאה במצבה הכלכלי, בחוסנה הכלכלי, אבל יחד עם זאת אנחנו עדים למה שקורה במדינות סביבנו – ואני לא מדבר על המדינות שהן ממש סביבנו, מדינות ערב - במדינות אירופה ועל המיתון שם, ואנחנו תלויים באירופה.

משה (מוץ) מטלון: אנחנו גם יודעים מה קורה בארצות הברית.

משה (מוץ) מטלון: בהחלט הנושא הזה חייב לעלות לסדר היום ואני מציע שאחד מחברי הכנסת המגישים יפתח ויעלה את הנושא.

משה (מוץ) מטלון: כמובן ניתן לנציגים לדבר ונראה לקראת מה אנחנו הולכים, תוך כדי התנהלות הדיון.

משה (מוץ) מטלון: אני מודה לכם.

משה (מוץ) מטלון: בבקשה, חברת הכנסת נינו אבסדזה, חברתי הטובה.

נינו אבסדזה: תודה רבה אדוני היושב ראש.

נינו אבסדזה: אני אישית חושבת שנוצר כאן מיתוס על כלכלה יציבה או אפילו סופר יציבה שיש במדינת ישראל וכתוצאה מכך מיתוס של הביטחון התעסוקתי.

נינו אבסדזה: לצערי בשני המיתוסים האלה אני רואה יותר מיתוס מאשר המציאות.

נינו אבסדזה: אם עוד אפשר לדבר על כלכלה שהיא יחסית יציבה, מיד יש לי שאלות שאם כל כך טוב, למה זה כל כך רע ולמה רובנו לא מרגישים את זה.

נינו אבסדזה: אולי פלח קטן באוכלוסייה מרגיש, אבל רובנו איכשהו לא מרגישים בזה.

נינו אבסדזה: בוודאי לדבר על ביטחון תעסוקתי בעידן של צדק חברתי, זה קצת קשה ולכן אני אומרת שנראה לי שזה בהחלט מיתוס.

נינו אבסדזה: אנשים לא בטוחים, אנשים שעובדים והם שני מבוגרים במשפחה אחת לגמרי לא בטוחים לא רק בעתידם הכלכלי אלא גם בהווה.

נינו אבסדזה: אני לא רוצה לחזור לאותם מקרים קיצוניים, אבל באותו מכתב שכתב האיש שהצית את עצמו – ואני עמדתי עשרה מטרים ממנו – כתוב שלא רק שהוא לא יכול לסגור את החודש אלא הוא לא יכול להתחיל אותו.

נינו אבסדזה: אני לא מדברת רק על המקרים הקיצוניים.

משה (מוץ) מטלון: במשוואה הזאת של צדק חברתי, תמיד צריכים למצוא את האיזונים הנכונים כי יותר מדי צדק חברתי יפנה הרבה מאוד אנשים גם לחפש תעסוקה.

משה (מוץ) מטלון: צריך למצוא גם בזה את האיזונים הנכונים, אבל זה כרגע לא הדיון.

נינו אבסדזה: לכן הגשנו את ההצעה לסדר, כדי לבוא לכאן, לבית הזה, היכן שלדעתי אנחנו אחראים היום על מה שיהיה מחר, מחרתיים, בדור העתיד ובעתיד של מדינת ישראל.

נינו אבסדזה: כך אני רואה את תפקידי.

נינו אבסדזה: באנו להדליק נורה אדומה.

נינו אבסדזה: שלא יאמרו אחר כך שהכתובת הייתה על הקיר ועכשיו יש איזה משבר קטסטרופאלי שלא ידעו ולא שמעו אבל פתאום הוא קורה ומחכים לאביר על הסוס הלבן, לכלכלן גדול, שיציל אותנו או שלא יציל אותנו כאשר זה עניין של טעם.

משה (מוץ) מטלון: כמו שגיליתי, חלק מחברינו כאן שהיום מתבטאים בתקשורת על כך שמחירי הדיור הרקיעו שחקים, אבל שלשום הם לא הרקיעו שחקים אלא רק מאתמול זה קורה.

משה (מוץ) מטלון: את מבינה את מה שקורה.

נינו אבסדזה: אני מבינה את העניין של הפרופורציות אבל יש נתונים שאומרים שבשש השנים האחרונות למשל הסחר הממוצע ירד ב-15 אחוזים ומחירי הדיור עלו ב-44 אחוזים.

משה (מוץ) מטלון: נכון.

משה (מוץ) מטלון: אני מקבל.

נינו אבסדזה: זה לא קרה אתמול אלא לפי הנתונים זה קרה בשש השנים האחרונות.

משה (מוץ) מטלון: אמרתי שיש כמה מחברינו כאן שהיום נזכרו שהמחירים עלו.

נינו אבסדזה: נכון.

נינו אבסדזה: הם חושבים שבתקופה ההיא זה לא היה.

משה (מוץ) מטלון: עד שלשום כשמישהו הצית את עצמו, הם לא ידעו שמחירי הדירות עלו.

נינו אבסדזה: כן.

נינו אבסדזה: זה העצוב שבדבר.

נינו אבסדזה: לכן אני חושבת שזה הזמן וזה הרגע – אני לא רוצה להגיד שכבר מאוחר כי אף פעם לא מאוחר – לעשות משהו.

נינו אבסדזה: מה שאומרים נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה שרק בחודש אחד, בחודש מאי, יחסית לחודש אפריל, שיעור האבטלה עלה ל-7.1 אחוזים.

נינו אבסדזה: זה יחסית לאפריל שאז היו 6.8 אחוזים בממוצע.

נינו אבסדזה: ואני שואלת איך לא?

נינו אבסדזה: ברור שאצל גברים זה עלה ל-6.7 אחוזים ובקרב נשים האחוז הוא 7.5 אחוזים.

נינו אבסדזה: למי היה ספק שאנחנו בשלב זה תמיד מקופחות?

נינו אבסדזה: היינו רק בחודש אחד.

נינו אבסדזה: מה התחזיות לעתיד?

נינו אבסדזה: אנחנו יודעים לגבי המיתון הגלובאלי, אנחנו יודעים מה קורה בארצות הברית, אנחנו יודעים מה קורה בגוש היורו, תוסיפו לזה את האזור בו אנחנו חיים ואיך הוא נראה היום, ומה קורה אצלנו בבית – אני לא בטוחה שניהול הכלכלה הוא כל כך טוב אבל אלה כל ארבעת הרובריקות ביחד, פלוס מיתון בהיי-טק הישראלי כשאין את הביקוש הפנטסטי שהיה קודם לכן, ואנחנו שומעים שהמומחים אומרים שבעוד שנה שיעור האבטלה יגדל מ-225 אלף היום או של חודש מאי ויגיע ל-290 אלף מובטלים.

נינו אבסדזה: לא רק זה, שזה כנראה קורה במהלך השנה, אלא גם האנשים שהביטחון התעסוקתי שלהם לא היה בלתי מעורער כמו שאף אחד מאתנו לא בטוח, אבל בכל מקרה הם הרגישו איזה סוג של ביטחון, אבל הולכת ומתרחבת האוכלוסייה שמרגישה לגמרי לא בטוחה בבוקר המחר.

נינו אבסדזה: כדי שלא יגידו שהכתובת הייתה על הקיר ולא שמנו לב, בהחלט אני חושבת שזה הזמן להתחיל את הדיון ולשאול מה ממשלת ישראל, מה כל אחד מאתנו ומה הארגונים הרלוונטיים יכולים לצעוק עכשיו בקול רם, כדי שלא נגיע למצב שנגיד שעכשיו שיעור האבטלה הוא קטסטרופאלי ומה אפשר לעשות, אנחנו בבעיה.

נינו אבסדזה: זה דבר שבדרך כלל קורה.

משה (מוץ) מטלון: דיברת על חוסר ביטחון.

משה (מוץ) מטלון: אנחנו מכירים גם מהנתונים הרבה מאוד בני זוג ששניהם יוצאים לעבוד וכאשר אחד פוטר מסיבה כלשהי, דבר שגורם להם להיכנס אל מתחת לקו העוני.

משה (מוץ) מטלון: אנחנו מכירים את הנושא.

משה (מוץ) מטלון: מכירים את אותם זוגות שלקחו על עצמם התחייבויות כמו משכנתא וכדומה.

משה (מוץ) מטלון: חבר הכנסת טיבייב, אתה רוצה להוסיף?

רוברט טיבייב: אין לי הרבה להוסיף על דבריה של נינו, אבל בכל מקרה אני רוצה להרחיב קצת את הנושא.

רוברט טיבייב: אני גר באופקים ושם אחוז האבטלה הוא לא כמו בתל אביב או בממוצע הארצי.

רוברט טיבייב: אני לא רוצה לומר איך המדינה מתייחסת למרכז הארץ ולפריפריה כי זה סיפור אחר.

רוברט טיבייב: אתמול עורך דין מפתח תקווה התקשר אלי ואמר שיש תופעה – שאני בגדול מסכים לכך – כזאת שמסתננים עובדים ברשויות באמצעות קבלני כוח אדם.

רוברט טיבייב: חלילה וחס, אני לא רוצה להשפיל את המסתננים, גם הם צריכים לחיות, אבל יש תקנון שאומר שרשויות מקומיות חייבות להעסיק רק ישראלים ואני שואל למה הדבר הזה לא בא לידי ביטוי.

רוברט טיבייב: אני בטוח שיש הרבה אנשים שמוכנים לעבוד.

רוברט טיבייב: ברור שהמסתננים האלה עובדים בשכר הרבה פחות משכר המינימום והקבלנים משתמשים בזה והרשויות המקומיות נותנות לכך יד.

רוברט טיבייב: במקום שאנשים ימצאו את עצמם במקום עבודה, מוצאים את עצמם בלשכות התעסוקה.

רוברט טיבייב: עוד תופעה מאוד מעניינת.

רוברט טיבייב: 15 אלף צעירים שלנו, כמו שאומרים מלח הארץ, לומדים בחוץ לארץ והשאלה למה הם לומדים בחוץ לארץ.

רוברט טיבייב: זה שזה משתלם, זה סיפור אחר, אבל רובם הגדול לצערנו הרב לא חוזר לארץ כי לא פשוט כל כך למצוא כאן עבודה.

רוברט טיבייב: אני בטוח שעצם הנוכחות בוועדה מראה את יחס הממשלה כלפי הנושא.

רוברט טיבייב: כמו שאמרת, אחרי כמה שנים כולם יהיו גיבורים ויגידו שמצאו כי שיעור האבטלה אצלנו גבוה מאוד.

רוברט טיבייב: תודה אדוני היושב ראש.

משה (מוץ) מטלון: גברתי, בבקשה.

<יעל נתן: שמי יעל נתן, אני דוברת הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

<יעל נתן: נמצאת אתי כאן גברת ליטל כהן.

<יעל נתן: אותן הודעות לעיתונות שאתם רואים כאן לפניכם, מופקות מדי חודש על ידינו ואנחנו שמחים שאתם קוראים אותן ומעיינים בהן.

רוברט טיבייב: גם מתייחסים.

<יעל נתן: נכון.

<יעל נתן: ההודעה לעיתונות ותפקיד הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה הוא בעצם לשקף את המצב וזה בעצם מה שאנחנו עושים.

<יעל נתן: לכן הכותרת שאומרת שזה קפץ לשיא, לא באה מאתנו והיא גם לא מדויקת.

<יעל נתן: אם אנחנו מסתכלים בלוח מספר 1 שמסונף להודעה לעיתונות, אנחנו רואים שעל פי הנתונים 254 אלף היה אחוז הבלתי מועסקים במרץ, באפריל המספר ירד ובמאי הוא שוב עלה.

<יעל נתן: אני רוצה לומר שאלה נתונים של סדרה חודשית.

<יעל נתן: הסקר הוא סקר חודשי והוא הפך להיות סקר חודשי מינואר.

<יעל נתן: שיטת המדידה טובה יותר, נכונה יותר ומותאמת למה שקיים בחוץ לארץ.

<יעל נתן: זה לא אומר שמה שהיה קודם לא היה נכון, זה כן היה נכון וטוב אבל שיפרנו את זה במשך כמה שנים ויש עלייה, וזאת עובדה.

<יעל נתן: אנחנו הולכים בשטח, שואלים את האנשים וזה מה שאנחנו מקבלים.

<יעל נתן: אין לנו תחזיות לגבי העניין הזה.

<יעל נתן: אנחנו לא מחשבים את זה.

<יעל נתן: אנחנו מודדים את הנושא מדי חודש בחודשו.

משה (מוץ) מטלון: אבל יש לכם פילוח מגזרי או מגדרי?

<יעל נתן: יש לנו פילוח מגדרי או מגזרי אבל לא ברמה החודשית.

משה (מוץ) מטלון: השאלה אם את יודעת לסבר לנו את האוזן.

משה (מוץ) מטלון: גם הנושא המגדרי מטריד וגם הנושא המגזרי מטריד.

<יעל נתן: במה אתה מתכוון במילה מגזר?

משה (מוץ) מטלון: המגזר החרדי, המגזר הערבי.

<יעל נתן: לא.

<יעל נתן: אין לנו.

משה (מוץ) מטלון: פריפריות.

<יעל נתן: אין לנו.

משה (מוץ) מטלון: מרכז, צפון, דרום.

משה (מוץ) מטלון: כולם מתגאים שקירבו עכשיו את הפריפריה לתל אביב.

<יעל נתן: ציינו כאן שאחוז הבלתי מועסקים עלה במאי ואנחנו רואים, כפי ששמענו מחברת הכנסת, שהוא עלה בקרב הנשים יותר מאשר בקרב הגברים.

<יעל נתן: כל מה שכתוב כאן בהודעה, זה בעצם מה שיש לנו ברמה החודשית.

<יעל נתן: פיתוח לעומק יותר, קיים רק ברמה שנתית.

<יעל נתן: אני חוזרת ואומרת שהיות שהסקר הזה הוא חדש, הוא בעצם מינואר, הרי אנחנו בוחנים אותו בקפידה מינואר ונלמד אותו יותר לעומק בהמשך, אבל אלה הם הנתונים.

<יעל נתן: עלייה יש ואנחנו רואים אותה.

נינו אבסדזה: אני מבינה אתך לגמרי.

נינו אבסדזה: זה תפקיד הסטטיסטיקה אבל תפקידם של חברי הכנסת הוא לבוא לממשלה לומר לה לעשות משהו.

משה (מוץ) מטלון: למרות שקטונתי מלתת לכם עצה, אני יכול לתת לכם עצה שלפי דעתי היא ראויה ונכונה.

משה (מוץ) מטלון: אם עברתם לסקר חודשי, תעברו בעניין הזה שאני מציע לכם – בעניין המגדר והמגזר – לסקר דו-שנתי.

משה (מוץ) מטלון: סקר שנתי זה יכול לרמות אבל סקר דו שנתי ייתן תשובה הרבה יותר נכונה, בעיקר כשאנחנו היום מדברים על איזשהו שוויון גם בתחום הכלכלי, בעיקר שאנחנו מדברים על איזשהו רצון לשילוב.

<יעל נתן: יש לנו סקר רבעוני.

<יעל נתן: אנחנו מוציאים הודעה לעיתונות אחת לרבע שנה וברבע השנה אנחנו נותנים יותר פרטים.

<יעל נתן: נתנו את זה בחודש שעבר ושם יש קצת יותר פרטים כי אנחנו עושים ממוצע של שלושה חודשים.

משה (מוץ) מטלון: זה בסדר.

משה (מוץ) מטלון: הפילוחים לגבי פריפריה ומרכז הארץ והפילוחים המגזריים והמגדריים, אני אומר לך יהוו לנו כלי וייתנו לנו תשובה הרבה יותר ראויה ועמוקה לעניין הזה.

משה (מוץ) מטלון: שלום גברתי חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.

אורלי לוי אבקסיס: שלום אדוני היושב ראש.

משה (מוץ) מטלון: הזכרתי את שמך כחלק מההצעה לדיון מהיר.

אורלי לוי אבקסיס: נכון.

אורלי לוי אבקסיס: אני סומכת על החברים.

משה (מוץ) מטלון: אני יכול לומר לך שיש לך על מי לסמוך.

<יעל נתן: לגבי הצעתך, אני אמסור אותה לעורכי הסקר.

משה (מוץ) מטלון: אני חושב שזה ייתן לנו עוד כלים, אם אנחנו רוצים להפיק מזה משהו.

<נורית ויסברג נקאש: אני נציגת משרד הרווחה והשירותים הברתיים ומפקחת ארצית על עבודת עובדים סוציאליים בתחום המשפחה במחלקות לשירותים חברתיים.

<נורית ויסברג נקאש: חלק ניכר מהמשאבים שלנו מופנים בעת האחרונה, בגלל מדיניות המשרד לשנים 2010-2015, להיערך להתמודדות עם המצב הכלכלי, התגברות העוני והפערים החברתיים.

<נורית ויסברג נקאש: אנחנו נותנים לזה דגש מאוד גדול בעבודה שלנו.

<נורית ויסברג נקאש: המשרד ככלל אחראי להוות את רשת הביטחון האחרונה של האנשים שנקלעים למצוקה ולמשבר ויחד עם זאת הוא גם מודע לעובדה שהרבה אנשים נופלים ממעמד הביניים וגם לשם אנחנו נערכים כי אדם שפתאום נופל מגבוה כל כך למטה, מתמודד עם מצוקות מאוד מיוחדות.

אורלי לוי אבקסיס: איך נערכים?

<נורית ויסברג נקאש: אם בשנת 2000 היו במשרד 11 תוכניות בלבד שנגעו בנושא של קידום תעסוקה והתאמה – ואני אומרת שקידום תעסוקה הוא לא המנדט של משרד הרווחה אלא הוא מנדט של כלל המשרדים אבל המשרד נוגע בנישה שלפעמים היא התאמה ייחודית לצרכים של האוכלוסיות שלו - היום אנחנו עם 56 תוכניות עם היקפי תוכניות של מעל מאה-מאתיים מיליון שקלים.

<נורית ויסברג נקאש: הרעיון שלנו הוא להתאים לאנשים ולהנגיש להם את מה שהם זקוקים לו כדי לעמוד על הרגליים ברגע המשבר של החיים שלהם.

<נורית ויסברג נקאש: אנחנו מפעילים כרגע מגוון רחב של תוכניות.

<נורית ויסברג נקאש: אחת התוכניות נקראת תעסוקה לרווחה והיא כרגע פועלת ב-29 רשויות.

<נורית ויסברג נקאש: אנחנו היום כמעט בחמישים רשויות עם תוכניות ספציפיות לאנשים שאו שנפלו הרגע ואפשר לעצור את הכניסה שלהם למעגל שירותי הרווחה.

משה (מוץ) מטלון: באיזה רשויות?

משה (מוץ) מטלון: את יכולה לפלח?

<נורית ויסברג נקאש: כן.

<נורית ויסברג נקאש: יש לנו תוכניות בירושלים, בנצרת.

משה (מוץ) מטלון: תני לי פריפריה.

<נורית ויסברג נקאש: ערערה, תל שבע, נכנסנו לדרום הר חברון, לקריית ארבע, בצפון – אני מדברת כרגע רק מהזיכרון שלי – אנחנו ביוקנעם.

משה (מוץ) מטלון: תני לי אופקים ונתיבות, תני לי בית שאן.

<נורית ויסברג נקאש: בנתיבות יש כרגע תוכנית.

<נורית ויסברג נקאש: נכנסה תוכנית לנתיבות שנקראת תעסוקה לרווחה.

<נורית ויסברג נקאש: עכשיו, בימים אלה.

<נורית ויסברג נקאש: החודש התחילה העובדת לעבוד.

נינו אבסדזה: מה החלק של תוכנית ויסקונסין בכל התוכניות שלכם?

<נורית ויסברג נקאש: אנחנו לא שייכים לתוכנית ויסקונסין.

אורלי לוי אבקסיס: כי הרגנו אותה בוועדה.

נינו אבסדזה: אני רוצה להיות בטוחה שהרגו אותה.

משה (מוץ) מטלון: אני רואה שאת מאמינה בתחיית המתים.

נינו אבסדזה: לא, אני פוחדת מתחיית המתים ורוצה להשתכנע שזה מת לגמרי.

אורלי לוי אבקסיס: יש פה יושב ראש שיעשה לי וידוא הריגה.

נינו אבסדזה: שמעתי על ניסיונות.

<נורית ויסברג נקאש: אנחנו מציעים גישה הומנית לאנשים, גישה שמתחברת לאיתור המצב שלהם, התאמה של צרכים מדויקים שלהם והחלום שלהם.

<נורית ויסברג נקאש: אנחנו בודקים עם כל אחד מה החלום התעסוקתי שלו.

<נורית ויסברג נקאש: אנחנו התמודדנו עכשיו עם מישהו שפוטר, דווקא בראש העין, גבר שעבד והרוויח והיה לו רכב צמוד מהעבודה אבל ההתמודדות הזאת פשוט הפילה אותו לקרשים גם במובן הרגשי וחוסר התפקוד שלו.

משה (מוץ) מטלון: הייתה אלי אתמול פניה של מישהו בן 47 והוא בדיוק במצב שאת מתארת.

משה (מוץ) מטלון: לא אותו מקרה.

משה (מוץ) מטלון: אדם בן 47 במלוא כוחו ובמלוא היכולות שלו פוטר מהעבודה וכבר מספר חודשים מנסה למצוא מקום עבודה אבל בכל מקום אליו הוא פונה אומרים לו שהוא לא בגיל.

אורלי לוי אבקסיס: בגיל 47 הוא כבר לא אטרקטיבי?

משה (מוץ) מטלון: זה פשוט מדהים.

נינו אבסדזה: עד איזה גילאים אתם מטפלים?

<נורית ויסברג נקאש: לפחות 55.

<נורית ויסברג נקאש: אני רוצה להדגיש שאנחנו לא יכולים לקחת את האחריות.

<נורית ויסברג נקאש: זאת אומרת, יש שירותים ומי שמצליח לצרוך את השירותים ומי שאנחנו מצליחים לחבר לשירותים הקיימים, זה נפלא בעינינו, אבל במקומות שצריך את ההתאמה, כאשר אותו אחד יושב בבית במיטה ומסרב לצאת, מישהו צריך להתקשר אליו ולנסות לתת לו את התקווה ולעמוד יחד אתו במאה דחיות עד שהוא מתקבל בפנייה ה-101.

<נורית ויסברג נקאש: אני פגשתי את הבן אדם הזה והוא מתפקד ומגיע לספר על התוכניות.

<נורית ויסברג נקאש: זה חלק מהדברים שאנחנו עושים.

<נורית ויסברג נקאש: בנוסף אנחנו מצליחים להציע לחלק מהמשפחות פלטפורמות להשתלבות כי כולנו יודעים שכדי לצאת לעבודה, קודם כל צריך קצת כסף.

אורלי לוי אבקסיס: מה קורה עם החובות שלהם?

אורלי לוי אבקסיס: אנשים שעובדים, יש להם משכנתא, הם צריכים לשלם עבור גני ילדים, יש להם הרבה דברים על הראש.

משה (מוץ) מטלון: את חוששת שלא תקבלי את רשות הדיבור אצלי?

אורלי לוי אבקסיס: לא.

אורלי לוי אבקסיס: לפעמים גם אצל היושב ראש הקבוע אני מקבלת את רשות הדיבור בדיעבד

משה (מוץ) מטלון: אבל הוא רגיל ואני לא רגיל.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני היושב ראש, יש אפשרות לשאול כמה שאלות?

משה (מוץ) מטלון: בוודאי, אבל קודם היא תסיים את דבריה ואחר כך תוכלי לשאול.

<נורית ויסברג נקאש: נשמח לענות לשאלות.

<נורית ויסברג נקאש: משרד הרווחה העמיד כרגע משאבים שהם בכלל לא בשום סדר גודל של קנה מידה של מה שהוא מעניק בשוטף באמצעות פלטפורמה שבאה לעזור לבן אדם.

<נורית ויסברג נקאש: דרך אגב, אני אומר במאמר מוסגר שככלל אנחנו נותנים שירותי תיווך וסנגור למשפחות.

<נורית ויסברג נקאש: אדם שנקלע לקשיים, אנחנו כן יושבים אתו על החובות שלו.

<נורית ויסברג נקאש: אנחנו שולחים דוחות למשרד השיכון ומנסים לגייס עבורו את המשאבים שקיימים בקהילה, אם בעזרת המגזר השלישי ואם בעזרת מיצוי כל הזכויות.

<נורית ויסברג נקאש: יש לנו עשרות מרכזים של מיצוי זכויות שפרוסים ברחבי הארץ ומנוהלים על ידי עובדים סוציאליים.

<נורית ויסברג נקאש: אני אישית אחראית למגוון מאוד רחב של מרכזים כאלה.

אורלי לוי אבקסיס: מה קורה עם המשכנתא?

<נורית ויסברג נקאש: משרד הרווחה לא יכול לטפל במשכנתא.

אורלי לוי אבקסיס: מה הכלים שיש לכם?

אורלי לוי אבקסיס: זה שמלווים אותם, הכול מבורך ויפה.

אורלי לוי אבקסיס: הבן אדם איבד את עבודתו.

אורלי לוי אבקסיס: הוא משלם כל החיים שלו ביטוח לאומי בתקווה שלא יגיע היום המר או הנקודה הזאת, אבל בנקודת משבר – ואמר את זה איש התקציבים לשעבר במשרד האוצר – רשת הביטחון של הביטוח הלאומי אצלנו, שזה הביטוח הכי גרוע בכל מה שקשור בכלל בכל המדינות המתקדמות והמפותחות, ביום פקודה או ביום רע באמת, כאשר אז אתה נזקק לו, אתה לא תקבל את מה שאתה צריך.

נינו אבסדזה: העניין הוא שזאת בכלל לא רשת אלא זה משהו נקודתי.

משה (מוץ) מטלון: אני רוצה שנחזור לדיון, לנושא התעסוקה.

<נורית ויסברג נקאש: אני חוזרת לדיון.

<נורית ויסברג נקאש: במקביל לסיוע בהתארגנות סביב העבודה כאשר לאנשים שמתקשים בכוחות עצמם או במשאבים הקיימים, אנחנו גם מעמידים עזרה בהתארגנות כלכלית.

משה (מוץ) מטלון: דברי אתנו במספרים.

משה (מוץ) מטלון: את יודעת לדבר במספרים?

<נורית ויסברג נקאש: ודאי שאני יודעת לדבר במספרים.

<נורית ויסברג נקאש: זאת ההתמחות השנייה שלי, המספרים.

משה (מוץ) מטלון: מספר אנשים.

<נורית ויסברג נקאש: בוודאי.

<נורית ויסברג נקאש: רק בתוכנית רווחה לתעסוקה שעולה לנו עשרה מיליון שקלים בשנה משתתפים כרגע 29 ישובים והתוכנית אמורה לתת שירות ל-600 אנשים נוספים בשנה הבאה כאשר השנה יש כבר 500 אנשים שמקבלים אותה.

<נורית ויסברג נקאש: אם אני מתייחסת לתוכנית אחרת שאנחנו מפעילים שנקראת תוכנית אשת חיל – וכולם יודעים שדוח טרכטנברג דיבר עליה והקצה לה משאבים – יהיו שם 1,850 נשים עובדות.

<נורית ויסברג נקאש: כל תוכנית בנויה קצת שונה כי כל תוכנית נותנת התאמה ספציפית למה שאפשר.

<נורית ויסברג נקאש: אנחנו כן במגמה ואנחנו מחפשים את המשאבים להרחיב את התכניות כי אני חושבת שבניגוד לתוכנית ויסקונסין או בשונה יש בתוכנית הזאת משהו שהולך מאוד עם הבן אדם עם מה שהוא רוצה, יכול ומסוגל.

משה (מוץ) מטלון: מטרידים אותי, ואני לא יודע אם את הכתובת, המספרים.

משה (מוץ) מטלון: זה מזכיר לי בערך את גיוס החרדים לצה"ל.

נינו אבסדזה: לגמרי.

משה (מוץ) מטלון: מספרים פשוט מגוחכים.

משה (מוץ) מטלון: אנחנו מדברים כאן על ציבור שלצערי- ואת יודעת את זה – הולך ומתרחב.

משה (מוץ) מטלון: דיברה על זה גם חברת הכנסת נינו.

משה (מוץ) מטלון: זה ציבור שהולך ומתרחב.

משה (מוץ) מטלון: אנחנו הרי מקבלים פניות של אנשים כאשר אחד מבני הזוג פוטר והם יורדים אל מתחת לקו העוני כי יש משכנתא, יש הוצאות, יש גן ילדים ועוד ואנשים לקחו על עצמם כי הם רוצים להתקדם בחיים אבל פתאום ביום אחד, נגזר עליהם להיות מתחת לקו העוני.

משה (מוץ) מטלון: איפה אנחנו?

משה (מוץ) מטלון: אז אנחנו רואים את הסקר של הלשכה וכבר ציינתי אותו כי על סמך הסקר הזה אנחנו דנים כאן היום, על התופעה, וזאת תופעה שאם זאת מגמה, היא תגדל ותתרחב.

אורלי לוי אבקסיס: יותר מכך.

אורלי לוי אבקסיס: בעצם יש גם את המחקר או את הדוח הבין-משרדי בראשות משרד הרווחה, בראשות של מר מוטי וינטר, של איתור ילדים בסיכון.

אורלי לוי אבקסיס: אחד ממצבי המשבר הקשים ביותר שמתועדים שם כגורם או כתמרור אזהרה להיותו של ילד במצבי משבר ובסיכון, היא נפילה כלכלית קשה של ההורים, אבטלה וכדומה.

אורלי לוי אבקסיס: הדוח הזה מיושם?

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו עושים אתו משהו?

נינו אבסדזה: דרך אגב, גם המשברים המשפחתיים – ומאוד לא מקובל לדבר על זה – באים ברגעים האלה וזה קורה במשפחות הכי טובות.

אורלי לוי אבקסיס: השאלה היא האם אנחנו ערוכים לזה.

משה (מוץ) מטלון: אולי שירות התעסוקה יאמר משהו.

אורלי לוי אבקסיס: רק שהוא לא יגיד שהם רוצים עכשיו להחיות את ויסקונסין.

אורלי לוי אבקסיס: אתה זוכר כמה איימו עלינו ואמרו שאם ויסקונסין תרד, יוכפל מספר המובטלים.

אורלי לוי אבקסיס: כאשר ויסקונסין הפסיקה, ירדנו ל-5.1 אחוזים ואני חושבת שזה היה השפל הגדול ביותר, אבל עכשיו זה לא קשור לכלום כי עכשיו אנחנו נמצאים באיזשהו מיתון כלל עולמי.

אורלי לוי אבקסיס: אל תציעו לנו את ויסקונסין.

נינו אבסדזה: אדוני היושב ראש, אתה יודע שילדים קטנים מספרים כל מיני דברים מפחידים.

משה (מוץ) מטלון: אני מכיר גם ילדים גדולים שעושים את זה.

נינו אבסדזה: בקרב העולים מברית המועצות לשעבר, פעם בחודשיים אני שומעת עוד שמועה על כך שתוכנית ויסקונסין קמה מחדש.

נינו אבסדזה: לא סתם שאלתי על התוכנית.

נינו אבסדזה: בילדות קראנו כל מיני סיפורים של שרלוק הולמס וזה לא היה כל כך מפחיד כמו שבקרב העולים המבוגרים תוכנית ויסקונסין חשבת למשהו מאוד מפחיד ומהווה טראומה.

נינו אבסדזה: כל חודשיים יש שמועה חדשה.

אורלי לוי אבקסיס: הם בודקים את השטח.

משה (מוץ) מטלון: נתן את רשות הדיבור לנציג שירות התעסוקה כי עוד כמה דקות אנחנו צריכים למצות את הדיון.

<יעקב זיגדון: יעקב זיגדון, סמנכ"ל שירות התעסוקה.

<יעקב זיגדון: לשאלה האם היום האבטלה גואה, נכון להיום בבוקר התשובה היא לא.

<יעקב זיגדון: לשאלה השנייה, האם יש סימנים המעידים על כך שכנראה הולך לקרות משהו, התשובה היא חד משמעית כן ותכף אני אנמק אותה.

<יעקב זיגדון: לשאלה האם צריך להיערך, התשובה היא חד משמעית כן ובמשרד התמ"ת אכן מנסים להיערך לפחות ברמה של תוכניות מגירה וכולי.

<יעקב זיגדון: לפני כן אני מבקש הקדמה ולנסות לעשות סדר במספרים כי הם קצת מבלבלים.

<יעקב זיגדון: אם הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה אומר שהיום יש 255 אלף בלתי מועסקים, אני רק אתן את המספר הבא.

<יעקב זיגדון: בשיא של המשבר, בינואר 2009, במשבר האחרון, היו 238 אלף בלתי מועסקים.

<יעקב זיגדון: זאת אומרת, כביכול היום יש יותר בלתי מועסקים מאשר היו בתקופת המשבר היחסית קל כי לא היה מיתון עמוק.

אורלי לוי אבקסיס: איך זה מסתדר עם האחוזים?

<יעקב זיגדון: הציגה את זה דוברת הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

<יעקב זיגדון: זה שינוי שיטת המדידה מינואר 2012 עת שיטת המדידה של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה השתנתה ואנחנו בן לילה קפצנו בנקודת אחוז שלמה באבטלה, מה שנקרא בשיעור בלתי מועסקים.

<יעקב זיגדון: זה קפץ בערך מ-5.5 ל-6.5 אחוזים וזה קרה ממש בן לילה כתוצאה משינוי שיטת המדידה.

אורלי לוי אבקסיס: למה שינינו את שיטת המדידה?

<יעקב זיגדון: אני מציע שהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה תסביר.

אורלי לוי אבקסיס: זה כדי לבלבל אותנו?

אורלי לוי אבקסיס: לבלבל את הציבור?

<יעקב זיגדון: לא, מנימוקים מאוד מקצועיים של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

משה (מוץ) מטלון: גם מה הפערים בין שתי השיטות?

משה (מוץ) מטלון: יכול להיות שהפערים הם שונים.

אורלי לוי אבקסיס: הוא אומר אחוז שלם.

נינו אבסדזה: 238 אלף עליהם אתה מדבר, הם בלתי מועסקים או מובטלים?

נינו אבסדזה: יש הבדל.

<יעקב זיגדון: בלתי מועסקים של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

נינו אבסדזה: כמה מתוכם היו מובטלים?

נינו אבסדזה: בלתי מועסקים באים גם מהמגזרים שלא עובדים או לא דורשים עבודה.

נינו אבסדזה: יש הבדל.

<יעקב זיגדון: תכף נדבר עליהם.

משה (מוץ) מטלון: לא תכף.

משה (מוץ) מטלון: אתה צריך לדבר עניינית כי תכף אנחנו הולכים לישיבות סיעה.

<יעל נתן: זה נכון מה שאתה ציינת, שזה באמת שינה וזה הקפיץ את הנתונים, אבל זה היה ברור.

<יעל נתן: עבדו על השיטה הזאת במשך שש שנים בידיעת כל משרדי הממשלה וזה משהו שהיה ברור שהוא הולך להיות כי זה פשוט הולך להיות יותר טוב מכפי שהיה עד היום.

<יעל נתן: התרחבנו, יש לנו הרבה יותר ישובים, אנחנו פוקדים מדי חודש, העלינו את אחוז הדגימה ואנחנו יותר טובים.

משה (מוץ) מטלון: את אומרת שזה יותר אמין ויותר מדויק.

<יעל נתן: אני לא רוצה לומר שמה שהיה קודם לא היה אמין.

<יעל נתן: זה פשוט שיפור.

משה (מוץ) מטלון: מותר לשפר.

משה (מוץ) מטלון: אנחנו מדברים על שיפור.

אורלי לוי אבקסיס: הוא לא שיקף נכון את המציאות.

<יעל נתן: אנחנו משקפים את המצב ואנחנו מאמינים שזה הדבר הנכון.

משה (מוץ) מטלון: אדוני, מה התוכניות שלכם?

משה (מוץ) מטלון: איך אתם הולכים להיערך לקראת הבאות?

<יעקב זיגדון: אני מבקש קודם להשלים תחזית לעתיד הקרוב.

<יעקב זיגדון: בשירות התעסוקה היום, נכון להבוקר, אנחנו בבעיה.

<יעקב זיגדון: מצד אחד יש לנו קרוב למאתיים אלף דורשי עבודה, מצד שני יש לנו לא מעט היצע של משרות.

<יעקב זיגדון: רק אתמול הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה פרסם סקר משרות פנויות.

<יעקב זיגדון: יש היום 72 אלף משרות פנויות.

<יעקב זיגדון: בשירות התעסוקה יש כ-25 אלף ולא בכל המקרים אנחנו מצליחים לחבר בין השניים והבעיה היא הרבה יותר מורכבת מאשר לעשות אחד ועוד אחד.

אורלי לוי אבקסיס: למה?

אורלי לוי אבקסיס: זה דרך חברות קבלן או חברות שירותים ואנשים לא רוצים לגשת לזה?

<יעקב זיגדון: מכל הסיבות שכולנו מכירים.

<יעקב זיגדון: אני חושב שבחדר הזה דנו מספיק בנושאים האלה.

<יעקב זיגדון: יש הרבה מאוד סיבות טובות שאנשים לא יוצאים לעבוד.

אורלי לוי אבקסיס: כמה מתוך המשרות עליהן אתה מדבר הן דרך חברות כוח אדם או דרך חברות שירותים?

<יעקב זיגדון: אני לא יודע להעריך את זה.

אורלי לוי אבקסיס: בערך.

<יעקב זיגדון: אני מאמין שסדר גודל של עשרים אחוזים.

אורלי לוי אבקסיס: רק עשרים אחוזים מתוך המשרות המוצעות הן של חברות כוח אדם או חברות שירותים?

<יעקב זיגדון: כן.

<יעקב זיגדון: למה אני כן רוצה להיות לרגע בצד האופטימי לפני שאני מגיע לתוכניות של התמ"ת או לפחות לכיווני תוכניות.

<יעקב זיגדון: בדרום, גם עם המעבר של פארקי תעשייה, המעבר של מפעלים וכולי, אנחנו נדרשים בצפי של שנת 2013-2014 ל-4,500 עובדים מבלי שאני לוקח בחשבון את מעבר צה"ל לנגב שזה יהיה באמת אבן שואבת להרבה מאוד מקומות עבודה.

<יעקב זיגדון: אני היום לא יודע איך אנחנו מספקים 4,500 עובדים לדרום וזאת בעיה חיובית.

<יעקב זיגדון: הלוואי עלינו בכל מקום שתהיה בעיה כזאת.

משה (מוץ) מטלון: אני אוהב לשמוע כאן על הבעיות הפסימיות.

משה (מוץ) מטלון: אני רוצה להתמודד עם הבעיה.

משה (מוץ) מטלון: היאכטה לא כל כך חשובה לי.

<יעקב זיגדון: במשרד התעשייה הקמנו צוות עבודה בראשות מנכ"ל משרד התעשייה שהתפקיד שלו הוא לגבש תוכניות שיקדמו פני מצב הכי קשה שיכול להיות והכי פסימי.

<יעקב זיגדון: ההצעות שלנו- ואני מדגיש הצעות כי הצוות הזה בסך הכול התכנס פעם אחת ואנחנו נדרשים להתכנס פעם שנייה – והכיוונים שלנו הוא לתת ביטחון למפוטרים באמצעות הגמשת תנאי האבטלה, באמצעות הכשרה והסבה מקצועית ולהראות להם באמת שהמשבר הזה יכול להיות הזדמנות ברמה האישית של כל אחד ואחד.

אורלי לוי אבקסיס: אתם גם עושים סקרי שוק כדי לדעת איזה מקצועות למשל מבוקשים ואז בעצם עוזרים להם לרכוש את ההשכלה המתאימה?

<יעקב זיגדון: זאת הכוונה.

<יעקב זיגדון: הכוונה היא לכוון למקצועות שיהיו רלוונטיים אחרי משבר.

<יעקב זיגדון: הלוואי ונצליח.

אורלי לוי אבקסיס: ההכשרות האלה ייעשו דרך לשכות התעסוקה?

<יעקב זיגדון: רוב ההכשרות, אני מקווה שיהיו דרך הלשכות באמצעות טכניקות שונות שאת מכירה אותן.

<יעקב זיגדון: הכשרה מקצועית של האגף, שוברי הכשרה.

אורלי לוי אבקסיס: בסופו של דבר הוא יוצא עם תעודה שמלווה אותו גם הלאה בחיים ולא רק לפרק הזמן הזה.

<יעקב זיגדון: חד משמעית כן.

משה (מוץ) מטלון: מה הפתרונות הנוספים?

<יעקב זיגדון: לעודד מעסיקים ולסבסד אותם ולתמרץ אותם כדי שלא ימהרו לפטר עובדים באמצעות חופשה ללא תשלום שאנחנו מציעים שהמדינה תשתתף בחלק מהסבסוד שלה, הכשרה פנים מפעלית במקום פיטורים וצמצום משרות וכולי.

משה (מוץ) מטלון: סבסוד זה הקלות מס?

<יעקב זיגדון: גם הקלות מס, גם באמצעות מימון של חופשה ללא תשלום.

משה (מוץ) מטלון: אתם מתואמים עם האוצר בעניין הזה?

<יעקב זיגדון: עוד לא.

<יעקב זיגדון: אמרתי שזה במסגרת הצעות של אותו צוות חשיבה.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו בעצם בתוכניות שאין להן כיסוי.

<יעקב זיגדון: אנחנו עוד לא בתוכניות.

<יעקב זיגדון: עוד לא הגענו לתוכניות האלה.

<יעקב זיגדון: את חלקן של התוכניות הפעלנו גם במשבר הקודם.

נינו אבסדזה: אתם תפרסמו קריטריונים חדשים של אבטלה?

משה (מוץ) מטלון: יש לכם איזה צפי לגיבוש התוכניות האלה?

אורלי לוי אבקסיס: נבקש מהם לבוא לכאן ולתת לנו סוג של הרצאה.

משה (מוץ) מטלון: בדיוק.

משה (מוץ) מטלון: זה בדיוק מה שאני עומד לבקש.

אורלי לוי אבקסיס: אולי גם לבקש מהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה שתיתן לנו משהו.

<יעקב זיגדון: הכיוון לפני האחרון הוא לעודד דורשי עבודה לא להיות בררנים ובתקופת אבטלה נרצה לעודד אותם לוותר על אבטלה ולקבל בונוס על מנת לצאת לעבודה מוקדם ככל האפשר.

<יעקב זיגדון: לתמרץ אותם על עבודה מרוחקת.

<יעקב זיגדון: הדבר הנוסף הוא כן לייצר משרות גם באופן מלאכותי על ידי המדינה, על ידי הממשלה, על מנת שנוכל להפנות אנשים לעבודות שבימים רגילים הם לא היו הולכים לעבוד שם.

<יעקב זיגדון: הדבר האחרון הוא צמצום ואכיפה של העובדים הזרים.

משה (מוץ) מטלון: אני אוהב את הרעיונות שלכם אבל הם עוד לא מגובשים.

משה (מוץ) מטלון: אם אתה יודע פחות או יותר לוחות זמנים, אנחנו נזמין אתכם לכאן ותציגו לנו את הרעיונות שגובשו והפתרון.

משה (מוץ) מטלון: נראה גם איך הם עומדים מול האוצר.

משה (מוץ) מטלון: מהניסיון הלא גדול שלי כאן

משה (מוץ) מטלון: אני חושב שלאוצר יהיה מה לומר בדברים האלו.

משה (מוץ) מטלון: אנחנו נרצה לסייע לכם לממש את הדברים האלה כגופים מפקחים ולוחצים.

משה (מוץ) מטלון: אני חושב שזה חלק מההחלטה.

<צבי דויטש: שמי צביקה דויטש ממכון ברוקדייל.

<צבי דויטש: אני חוקר.

<צבי דויטש: רציתי לשאול.

<צבי דויטש: באבטלה יכול להיות חיובי ושלילי.

<צבי דויטש: רציתי לשאול כמה אחוז זה בגלל חבר'ה שהצטרפו לכוח העבודה וכמה אחוז זה בגלל פיטורים?

משה (מוץ) מטלון: זה ללא מועסקים.

משה (מוץ) מטלון: אלה נחשבים לא מועסקים.

<צבי דויטש: אמרו כאן אבטלה.

<צבי דויטש: באבטלה יכול להיות חיובי ושלילי.

<צבי דויטש: השאלה כמה אחוז זה השלילי וכמה אחוז זה החיובי.

<צבי דויטש: אם בציבור החרדי מחר תגדל האבטלה, זה יכול להיות סימן מאוד חיובי כי זה אומר שהתחילו לחפש עבודה אדם שלא היה בכוח העבודה.

<צבי דויטש: מנגד, בקבוצות שמועסקות, זה אחרת.

<יעקב זיגדון: תראה את זה דרך שיעור ההשתתפות.

<יעל נתן: אין לי כאן את הנתונים אבל אני כן יכולה לומר שזה הרי מבוסס על סקר.

<יעל נתן: אנחנו באים בשבוע מסוים, בשבוע קובע ופוקדים את הדירה כמה פעמים ושואלים האם הוא היה מועסק בשבוע שעבר לפחות שעה אחת וקיבל שכר.

<צבי דויטש: ומי שאומר שלא, שואלים אותו אם הוא היה מועסק כמה שבועות קודם.

<יעל נתן: אני ממליצה מאוד בפניכם, כדי להבין את השיטה ולדעת את ההבדלים בין הסקר הישן לסקר החדש, כי הרי מן הסתם זה יעלה במשך הזמן, תזמנו אותנו לכאן, את המומחים לנושא הזה, להסבר של שעתיים כדי לדון בכל ההבדלים, יתרונות, חסרונות, מה קורה עכשיו.

<יעל נתן: אני מאוד ממליצה על זה כי זה רקע שהוא חשוב להבנת הנתונים.

משה (מוץ) מטלון: אני היום ממלא מקום וזה ייעשה בתיאום עם היושב ראש הקבוע.

משה (מוץ) מטלון: אני רוצה להתכנס להחלטה.

משה (מוץ) מטלון: ראשית, אני רוצה להודות לחברי הכנסת שהעלו והציפו את העניין הכול כך חשוב הזה שלדעתי הוא בנפשנו.

משה (מוץ) מטלון: שנית, ברגע שאתם מתגבשים תחת לוחות זמנים הגיוניים אני מקווה, אני מבקש שאתם תבואו - אנחנו נכנס את הוועדה – ותציגו לנו את המסקנות והתוכניות כפי שאתם הולכים לנסות ליישם, על מנת שאנחנו גם נדע לעקוב אחרי הדברים האלה, נדע אפילו לזמן את אנשי האוצר אם תמצאו שם איזושהי התנגדות או איזשהו גורם ממשלתי אחר, על מנת שבאמת נוכל ליישם ולנסות למזער את הנזק הזה של אבטלה גואה או אבטלה גדלה.

נינו אבסדזה: אם אפשר תוספת של חצי משפט.

נינו אבסדזה: אולי אנחנו יכולים גם לזמן פורום יותר רחב ולא רק של המשרדים הרלוונטיים.

משה (מוץ) מטלון: הוזמנו אנשים רבים.

משה (מוץ) מטלון: את יודעת איזו רשימה הוזמנה היום?

נינו אבסדזה: כן.

נינו אבסדזה: אין לי ספק.

נינו אבסדזה: אולי נקדם כי אם אנחנו כבר בפנטזיה של כלכלה מתקדמת, נזמין לשמוע איך הכלכלה המתקדמת נערכת לסיטואציה של משבר שכנראה אנחנו עומדים בפניו.

משה (מוץ) מטלון: אני יכול לומר לך בשאט נפש שראיתי את רשימת המוזמנים וכנראה זה לא מספיק חשוב, למעט לאלה שבאמת טרחו והגיעו לכאן, וזה גם צריך לעורר אצלנו סימן שאלה אחד גדול לגבי איך הבירוקרטיה שלנו עובדת, מתנהלת ומתייחסת לנתונים הלא משמחים האלה.

משה (מוץ) מטלון: תודה רבה.