הוועדה לקידום מעמד האישה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 91, 2011-03-23 09:30

ציפי חוטובלי: בוקר טוב לכולם, אני מתכבדת לפתוח את הישיבה.

ציפי חוטובלי: אנו מקיימים היום ישיבה משותפת עם הוועדה לפניות הציבור, בראשות חבר הכנסת אורי מקלב.

ציפי חוטובלי: אנחנו שותפים פעילים כאן במאבק למען ההורים שעוברים השנה מסכת ייסורים קשה בדרך לקביעת דרגות הסבסוד שלהם למעונות, בעקבות שינוי שמשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה ערך במערכת.

ציפי חוטובלי: זאת ישיבה רביעית שלנו ואנחנו מקווים שחלק מהבעיות שהוצגו בפעם הקודמת נמצא פתרון.

ציפי חוטובלי: אני רוצה לפנות למנכ"ל ולומר, אחת הבעיות הגדולות שהועלו בפניך בפעם הקודמת שכל מצב של פניה עם טופס חסר היא מדורגת אוטומטית כדרגה 12.

ציפי חוטובלי: כשאני מסתכלת על הנתונים שהועברו אלינו, אני רואה שמתוך 94,000 טפסים של הורים שהוגשו, 12,894 דורגו בדרגה 12.

אורי מקלב: לא מתוך 94,000 אלא מתוך כ- 60,000 שהוחרגו.

אורי מקלב: קודם כל אני אומר, שזה לא 12,000 מתוך 94,000 אלא 12,000 מתוך כ- 60,000 שהם אלה שנקבעה להם הדרגה, יש עוד כאלה שלא נקבעה להם דרגה.

אורי מקלב: צריך להסתכל על זה, מתוך ה- 60,000.

ציפי חוטובלי: נכון.

ציפי חוטובלי: יש לנו כאן הערה חשובה, יש לנו כאן בעיה רצינית מאוד.

ציפי חוטובלי: הגיע אלינו מכתב, שאומר: "שמי בת חן כהן, אם יחידנית לבת שנמצאת במעון נעמ"ת בישוב צור הדסה, בחודש ינואר השנה, מילאתי באמצעות האינטרנט, את הטפסים לקביעת דרגה וקיבלתי אישור ב- SMS שהכל התקבל.

ציפי חוטובלי: את קוד האישור העברתי, כמו שנתבקשתי, למנהלת המעון.

ציפי חוטובלי: המתנתי בסבלנות כמו הורים רבים לקבלת הדרגה הקבועה, בינתיים נקבעה לי דרגה זמנית 4.

ציפי חוטובלי: בכל פעם שבדקתי באינטרנט באתר משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה נאמר שטרם נקבעה הדרגה לשנת הלימודים תשע"א.

ציפי חוטובלי: החודש גילתי בתדהמה ש"נעמ"ת" חייבה את חשבוני בהוראת קבע בסך של 3,700 לעומת 750 שקלים בחודשים האחרים.

ציפי חוטובלי: "

שלומית אבינח: אנחנו פנינו בדחיפות ללבנה, ובעקבות הפנייה שלנו כשאמרנו שהפנייה תעלה בוועדה, אני לא יודעת אם זה קשור או לא קשור, אבל זה סודר.

אורי מקלב: בואי לא נפרסם בכל, כי אחרת אנחנו נהייה המוקד הטלפוני.

שלומית אבינח: אמרנו שהמקרה יעלה בוועדה ונתייחס.

אורי מקלב: אנחנו כמנהלי הוועדה, צריכים להגיד כשאנחנו מודיעים שנעלה נושאים או לפני שהנושא נידון בוועדה מודיעים לנו שהעניין טופל.

אורי מקלב: אנחנו הרי לא מדברים רק על המקרה הספציפי הזה, וטוב שהוא סודר, אנחנו מדברים על העיקרון, כמו הדוגמה שחברת הכנסת חוטובלי, יושבת ראש הוועדה, נמצאת באמצע ההקראה.

ציפי חוטובלי: היא פנתה ואכן נקבעה לה דרגה 12.

אורי מקלב: מה קרה?

אורי מקלב: הרי לא רק לה נקבעה דרגה 12, היא מספרת שלפתע מהחשבון שלה ירד 3,700 שקל.

אורי מקלב: הדרגה שלה בשנה שעברה הייתה דרגה 3, היא קיבלה דרגת ביניים דרגה 4, כשנקבעה לה כבר דרגה היא נקבעה לה בדירוג 12 ומשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה הודיע למפעיל שהגברת בת חן כבר בדרגה 12, נעמ"ת גם לא מקבלים עבורה ומורידים אותה מהמכסה, הרי יש כאן יעילות בעניין הזה.

אורי מקלב: למי שנקבעה הדרגה משרד התעשייה, מסחר ותעסוקה מתחשבן עם הרשת והמפעילים בהתאם לדרגות.

אורי מקלב: נניח שיש להם 20 ילדים במעון ול- 10 נקבעו דרגות, ול-10 לא נקבעו דרגות.

אורי מקלב: עבור ה- 10 שלא נקבעו להם דרגות ממשיכים לקבל את המקדמות, לגבי אלה שכן נקבעה להם דרגה רשת המפעילים מקזזת, תקנו אותי אם זה לא נכון.

אורי מקלב: בכל אופן, למי שהודיעו שיש לו דרגה 12, הרשת כבר לא מקבלת עבורו את הסבסוד?

שמעון ברונר: כל המקדמות שולמו, ללא התחשבנות עם הדרגות האמיתיות.

אורי מקלב: לאור זאת, הודעתם למפעיל שיש לאותה אישה דרגה 12?

שמעון ברונר: בוודאי.

אורי מקלב: כדי לא לקחת סיכון, הם הורידו מאותה גברת את כל המקדמות, את כל מה שהיה חסר, כל הסכום שהיווה את הפער בין דרגה 4 לדרגה 12 כפול שישה-שבעה חודשים, הם הורידו וזה הגיע לסכום של 3,700 שקל.

ירון מלך: הרשה לי לעצור אותך.

ירון מלך: אני מ"נעמ"ת".

ירון מלך: אני עוצר ב- 3,700.

ירון מלך: החוב של הגברת הזאת היה הרבה יותר, אני לא גובה את כל היתרה.

ירון מלך: ברגע שהמערכת הממוחשבת שלנו שעובדת כך שקביעת דרגת משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה מנצחת הכל.

ירון מלך: זאת אומרת שאני לא יכול לתת לגברת הזאת דרגה אחרת אם משרד התעשייה, מסחר ותעסוקה קבע לה דרגה מסוימת.

אורי מקלב: אם אתה ממשיך לקבל עליה מקדמות, אז למה אתה מוריד לה את הסכום?

ירון מלך: זה לא קשור, נתנו לה דרגה 12.

אורי מקלב: ולקחת את הפער בין הדרגות, מה אתה מקבל ממשרד התעשייה, מסחר ותעסוקה?

ירון מלך: נכון להיום אני מקבל מקדמות.

אורי מקלב: אתה ממשיך לקבל על כל הילדים גם לגבי כאלה שנקבעה להם דרגה?

ירון מלך: אני מקבל מקדמות, לפי חשבון שנעשה על פי שנה שעברה.

אורי מקלב: הם לא לקחו.

אורי מקלב: בעצם, כל אלה שהיום נקבעו להם הדרגות, ה- 60,000, מה קורה איתם מבחינת משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה?

ירון מלך: עכשיו הוא אמר לי שבחודש הבא יעשו התחשבנות, בחודש אפריל.

שרון קדמי: כל הארגונים החל מה- 8 במרץ, בהמשך להתחייבות שלי מישיבה הקודמת, קיבלו הנחיה שהם יכולים להתחיל להחזיר כסף בהתאם לדרגות שאנחנו יודעים שהן נקבעו או לקזז.

ציפי חוטובלי: זה צריך להיות הפוך.

אורי מקלב: אולי תסביר את עצמך.

שרון קדמי: העניין מאוד פשוט, ברגע שנקבעו דרגות ואנחנו יודעים מהי דרגה לאיזה הורה, והארגון יודע את זה בצורה חד ערכית, אין שום בעיה שהוא יקזז.

ציפי חוטובלי: רק לחלק נקבעו דרגות?

שרון קדמי: נקבעו 63,000 דרגות.

שרון קדמי: סליחה, את זה אי אפשר לעשות.

ציפי חוטובלי: יש כאן בעיה כפולה, גם הבעיה של- 30,000 עדיין לא נקבע להם דרגה.

שרון קדמי: לא.

שרון קדמי: 30,000, מתוכם יש חלק גדול מאוד שיקבעו להם ממש בימים הקרובים, אני מניח שעד סוף החודש הרוב המוחלט יקבלו את הדרגות.

שרון קדמי: אנחנו בקצב של למעלה מ- 2,500 דרגות ליום.

שרון קדמי: החשבון שלי אומר שעד סוף החודש נסיים לקבוע דרגה לכולם.

שרון קדמי: לגבי ההערה שלך לדרגה 12, הסטטיסטיקה אומרת שכ- 20% הם בדרגה 12 כי זה מה שמגיע להם.

שרון קדמי: זה לא כי מישהו החליט עבורם.

שרון קדמי: לפי המספרים שאת הצגת זה אפילו פחות מ- 20%.

שרון קדמי: אנחנו מניחים שאלו יהיו המספרים.

שרון קדמי: בנוגע לדרגה הזמנית כמו אמרתי בישיבה הקודמת, מאותו דיון לא נקבעו דרגות 12 שרירותיות.

שרון קדמי: למי שהיה לגביו ספק קיבל את הדרגה שהייתה לו, כלומר אותה דרגת ביניים, למען שלא יקרו מקרים כמו במייל של הגברת הזאת.

שרון קדמי: אני לא מכיר את המקרה הזה ואם הייתה תקלה אני רק יכול להצר על כך.

שרון קדמי: אני מאוד מקווה ש"נעמ"ת" יתקזזו עם הגברת בהקדם.

שרון קדמי: מבחינתנו הדרגה שלה תוקנה.

ציפי חוטובלי: המקרה שלה הוא מן הסתם מקרה שקרה להרבה מאוד אנשים.

אורי מקלב: לפי המסמך של מרכז המחקר והמידע שלפנינו, בכל אופן כל אלה, תקני אותנו אורלי אלמגור-לוטן- - -

שרון קדמי: למה מסמך של מרכז מחקר ומידע כשהמסמך הרשמי צריך להיות מסמך של משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה?

שרון קדמי: אני מאוד מכבד את מרכז המחקר והמידע של הכנסת.

אורי מקלב: אני אגיד לך איפה ההבדל.

אורי מקלב: אתה באמת צריך לעבוד לפי המסמך של משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.

שרון קדמי: לא אני, ממשלת ישראל.

אורי מקלב: אבל אנחנו ככנסת, מבקרים את מדינת ישראל, ולשם זה בעצם הקמנו את מרכז המחקר והמידע של הכנסת, בדיוק בשביל הטעון הזה שאתה אומר.

אורי מקלב: אנחנו מקבלים נתונים ממשרדי הממשלה ואנחנו הקמנו את מרכז המחקר והמידע של הכנסת, אנחנו תומכים בו ומפתחים אותו רק בשביל לקבל את הנתונים של המרכז מחקר ומידע ככלי עזר לביקורת כגוף המפקח על עבודת הממשלה.

ציפי חוטובלי: לפעמים יש פערים בנתונים, וצריך לשאול אותם.

אורי מקלב: כלי העזר שלנו הוא מסמך של מרכז המחקר והמידע של הכנסת בלבד.

אורי מקלב: אגב הנתונים עליהם הם מסתמכים בחלקו הגדול מבוסס על הנתונים שאתם מעבירים לבדיקה.

אורי מקלב: יש מקרים - - -

שרון קדמי: הם צריכים להיות זהים.

אורי מקלב: כשאתה אומר ש- 20% מתוך הכלל, מאחר ו- 9,250 הם אלה שנקבעה להם דרגה 12 וכבר הוגשו ערעורים של ההורים, דהיינו 9,250 אנשים שנקבעה להם דרגה 12 ומתברר שהקביעה לא הייתה נכונה.

שרון קדמי: לא התברר, הם הגישו ערעור.

אורי מקלב: הגישו ערעור.

שרון קדמי: זה לא אומר שהדרגה לא נכונה.

אורי מקלב: בסדר, אבל אנשים שמגישים ערעור מתוך ה- 20% עליהם אתה מדבר, אבל אנשים מגישים גם אם הם יודעים מראש שאין סיכוי, כך הנוהל וכך ההתנהלות.

אורי מקלב: אני חושב שמי שמרוויח 15,000 שקל בחודש הוא בוודאי לא מערער.

אורי מקלב: מדובר בחלק מהמקרים שחסרים לפניות חלק מהטפסים, אנחנו מדברים בכל אופן על 12,000.

שרון קדמי: במקרים האלה לא נקבעו דרגות קבועות.

אורלי אלמגור-לוטן: לפי הנתונים שלכם, בוצעו בסך הכל 9,250 עדכונים, לא מדובר כאן על ערעורי ההורים אלו דרגות ששונו בפועל.

אורלי אלמגור-לוטן: אני לא יודעת כמה ערעורים הוגשו, רק כדי לשבר את הנתון.

אורלי אלמגור-לוטן: אלו הנתונים שאתמול העבירו אלי, אני לא ממציאה סתם מספרים.

תמר אלמוג: בחלק הזה, אם יורשה לי לציין, אנחנו עשינו עוד שיפור במערכת ממש לאחרונה, המוקדן שולח הודעת SMS להורה ואומר לו "דע לך שחסר לך מסמך, נא צור קשר איתנו דחוף".

תמר אלמוג: המוקדנים מטפלים בפקסים או במיילים שמגיעים לצורך השלמות ברמה של יום יום, עד כדי כך שאין להם פקסים על השולחן ולכן יש עדכונים Online של דרגת 12.

שרון קדמי: אנחנו יודעים להסביר מה קרה עם הגברת בת חן כהן שקיבלה עדכון שנקבעה לה דרגה זמנית 4 ומשום מה ,נעמ"ת, קיבלו עדכון שהדרגה שלה 12?

תמר אלמוג: אני לא מכירה את המקרה.

שרון קדמי: אני מבקש שתבדקי ואני אשמח לקבל תשובה.

תמר אלמוג: יתכן שהיה חסר לה מסמך וכשהיא השלימה זה תוקן.

שרון קדמי: לפי מה שכתוב היא קיבלה דיווח שלא חסר לה כלום.

תמר אלמוג: כי יש שתי תחנות.

שרון קדמי: אני מבקש שעד הסוף היום, תבדקו ותאמרו לי מה קרה כאן.

תמר אלמוג: אין בעיה.

שרון קדמי: תודה.

אורי מקלב: השאלה אם זה מלמד על המקרים.

אורי מקלב: אני יודע להגיד לך שאני מכיר חלק נכבד מההורים שאין להם SMS, הטלפונים שלהם לא מקבלים הודעות כתובות.

אורי מקלב: למשל הטלפון שלי לא מקבל SMS.

שרון קדמי: אני יודע, הטלפונים הכשרים לא מקבלים הודעות כתובות.

אורי מקלב: על אף שיש לנו כאן נתון מאוד מעניין, אתם התכוונתם ואני קיבלנו את זה בברכה ואמרנו שאתם התבקשתם שיגישו את הטפסים באמצעות האינטרנט.

אורי מקלב: מתברר שכ- 90% מהטפסים הוגשו שלא בדרך האינטרנט אלא בדואר.

שרון קדמי: אמת.

אורי מקלב: אני בררתי את העניין הזה, אני יודע שאולי אינטרנט בעייתי בציבור שאני אולי מייצג אותו באופן פרטני, אני כמובן מייצג את כולם.

אורי מקלב: אבל מתברר ש- 90% לא שלחו באמצעות האינטרנט אלא בדואר, אמרו לי שחלק מהנתונים שגויים בגלל שהמסמכים לא נסרקו מספיק ברור, מסתבר שזה היה צריך להיות רק חלק קטן מהמקרים האלה כי מי ששלח בדואר אין איתו בעיה של סריקת מסמכים ולכן לא ברור למה יש שגויים.

אורי מקלב: יש לנו כאן מכתב של מישהו שאומר שחלק מהשגויים הם שיבוש במקומות לא נכונים, דהיינו ששיבצו במעון הזה במקום אחר, או שציינו גיל לא נכון.

אורי מקלב: למשל שלחו ל- 20 הורים הודעה שהם לא זכאים מאחר והם עברו את גיל הזכאות, עכשיו הם רוצים לערר על כך.

אורי מקלב: מתברר שאותו מפעיל שרצה לערר בשם כולם, אמרו לו שהם מטפלים בכולם יחד ולא בצורה מרוכזת.

אורי מקלב: שכל הורה ירים טלפון בנפרד, הוא אומר להם "אני שולח לכם רשימה וחבל כי יש בעיה אצל כולם" הם לא קיבלו את זה.

אורי מקלב: אלו דברים קטנים אומנם אבל בפרק הזמן שאנחנו נמצאים זו בירוקרטיה ואנחנו רוצים לפתור אותה.

שרון קדמי: תמר, יש בעיה במקרה שהיושב ראש מציג?

תמר אלמוג: כן.

תמר אלמוג: המוקד למעשה, נותן שירות גם להורה וגם למנהלת מעון.

שרון קדמי: ואם מנהלת מעון מתקשרת ואומרת שיש לה רשימה של 20 הורים, שלגבי כולם יש לכאורה בעיה?

תמר אלמוג: זה אומר, שאם המוקד ייתן מענה ובירור לכל ה- 20 מקרים האלה זה יחסום את הקו ולא יאפשר להורים אחרים להגיע למוקד.

שרון קדמי: את זה אני לא מצליח להבין, אז מה זה משנה אם עשרים הורים יתקשרו אחד אחרי השני ויחסמו את הקו או שיהיה טלפון אחד שיטפל בעשרים הורים?

תמר אלמוגר: כשהקו מוחזק יותר מעשר דקות.

תמר אלמוגר: עם מנהלת כזאת אפשר להיות על הקו גם שעה-שעה וחצי.

שרון קדמי: יופי, ואם עשרים הורים יתקשרו, כמה זמן מצטבר יהיו איתם על הקו?

תמר אלמוג: זאת שאלה שנשאלתי על ידי המוקד.

שרון קדמי: בסדר, התשובה מעכשיו היא כזאת.

שרון קדמי: ברגע שיש מישהו שמתקשר ומייצג גם חמישה הורים, אין שום בעיה.

שרון קדמי: לא משנה אם יש חמש שיחות טלפון או מאה שיחות טלפון או שיחת טלפון אחת, הזמן המצטבר הוא אותו זמן מצטבר.

אורי מקלב: כמה מוקדנים מקבלים שיחות?

תמר אלמוג: 40.

שרון קדמי: אני מניח שהמנהלת לא משוחחת בענייני דיומא.

תמר אלמוג: זה עניין של החלטה.

אורי מקלב: אני הכרתי אישה לפני שנתיים, כשהלכתי לנחם אותה על יהודי בעל חסד מאוד גדול שנפטר, וכשישבנו שם בני המשפחה, סיפר שם אחד שליהודי הזה כל בוקר אחרי התפילה היו באים אליו בכל מיני בקשות, הוא היה בעל מיני עניינים, הוא היה מנהל מוסד חינוכי, ניגש אליו מישהו וביקש שיעשה לו טובה בבנק דיסקונט ושיכניס לו צ'ק לחשבון שלו, האנשים הכירו אותו והוא היה עושה חסדים.

אורי מקלב: מה האיש עושה?

אורי מקלב: במקום שכולם יעמדו בתור, שהוא ממילא בבנק כל יום הוא היה מסייע להם, מתברר שהיהודי הזה עמד בתור וקיבל שירות מהפקיד, קיבל שירות והפסיק, הולך לתחילת התור ועומד שוב, שאלו אותו מה זה?

אורי מקלב: ענה "אני עושה חסד עם האנשים אז מי שעומד מאחורי צריך לחכות כל כך הרבה?

אורי מקלב: אני לא עושה חסד לא על חשבון אחרים".

אורי מקלב: זה למקרה הזה כשמישהו מטפל עבור אחר, זה לא מקרה דומה אומנם, אבל רק כדי להבין שצריך להיזהר שלא עושים חסדים על חשבון סבל של אחר.

אורי מקלב: זה כדי ללמד בינה.

ציפי חוטובלי: בואו נעשה סדר.

אורלי אלמגור-לוטן: זה מתחבר לטיפול המצרפי של בקשות, של חוות דעת, זה אותו עניין למעשה.

אורלי אלמגור-לוטן: בקשות שהוגשו בצורה מרוכזת.

אורי מקלב: אני מציע עוד נושא, ראיתי את זה במסמך שלכם.

אורי מקלב: הנושא של שכר טרחה של עורכי הדין עם כל המשמעות שלו.

שרון קדמי: אני אשמח להבין במה מדובר.

ציפי חוטובלי: יש לנו כמה סוגיות כאן, בנושא של ההחזרים לגבי כל תשלומי היתר.

שרון קדמי: אמרתי.

שרון קדמי: מה- 8 במרץ ניתנה הנחיה לארגונים שהם יכולים להתקזז מול ההורים שאנחנו יודעים לגביהם.

ציפי חוטובלי: התאריך האחרון שנתתם הוא עד ה- 17 במרץ, נכון?

תמר אלמוג: כן.

אורי מקלב: הם לא מדברים על זה, הם מדברים על התשלומים עבור קיזוז.

ירון מלך: אבל לא חיכינו להוראה, אנחנו עושים את זה מיידית.

שרון קדמי: הנה תיקנו אותי, אני מתנצל.

ציפי חוטובלי: יש הורים ששילמו תשלומי יתר.

שרון קדמי: והדרגה שלהם הגיע חלוטה לארגון, יתכבד הארגון ויחזיר את מה שהוא צריך להחזיר או ייקח את מה שהוא צריך לקחת אם חסר, איפה הבעיה?

שרון קדמי: אני לא מבין.

ירון מלך: זה לא יכול להיות חד כיווני.

שרון קדמי: לא שמעת את סוף דבריי.

שרון קדמי: אמרתי שאם ההורה חייב יותר אז יגבו ממנו יותר.

ירון מלך: זה קל להגיד.

ירון מלך: אני אומר לך מה הבעיה.

ירון מלך: אני נמצא בתקופה הזאת בשנה רגילה בסדר גודל של 2 מיליון שקל חובות הורים, הורים חייבים לי כסף, לא מהסיבה אם זה בגלל שחזרו הוראות קבע, חסר להם כסף, זאת הבעיה שלי.

ירון מלך: אני בערך ב- 10 במרץ וחובות ההורים אצלי קפצו ל- 6 מיליון שקל.

ציפי חוטובלי: איך זה קרה?

ירון מלך: הלכתי לנתח את זה.

ירון מלך: בדקתי, ואמרתי בואו ונשווה את דרגות חודש ינואר, כשאני נתתי דרגות זמניות אתם עדיין לא התחלתם לעבוד, לעומת הדוחות שקיבלתי אלפונים מהמערכת, לעומת הדרגות שמשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה נתן.

ירון מלך: רק בדרגה 3 היו 642 ילדים שאני נתתי להם בינואר דרגה זמנית 3 והם קיבלו דרגות אחרות, אבל מאחר ודרגה 3 היא הדרגה הכי נמוכה הם קיבלו מן הסתם דרגות יותר גבוהות, רק כ- 150 ילדים קיבלו דרגה 12.

ירון מלך: אני נתתי להם דרגה 3 והמערכת נתנה להם דרגה 12, בסדר ולא משנה מהי הסיבה, חסר מסמך או לא.

ירון מלך: המשמעות של ה- 150 ילדים האלה שקיבלו דרגה 12 היא שהם יצרו חוב במערכת של למעלה ממיליון שקל.

ירון מלך: מתוך ה- 6 מיליון שקל אם שני מליון שקל אני שם בצד כי זה חוב שלי, היה לי עוד 600,000 שקל.

אורי מקלב: אבל בינתיים אתה מקבל את המקדמות.

ירון מלך: לא.

אורי מקלב: אתה מקבל מקדמות רגילות, את מה שאתה קיבלת באוגוסט אתה ממשיך לקבל עכשיו, מה הסיבה לגירעון?

שרון קדמי: מה שיעור המקדמות?

ירון מלך: 90%.

אורי מקלב: אבל ההורים נתנו לכם גם ,ולקחת דרגה גבוה מכל אחד.

אורי מקלב: דהיינו - - -

ירון מלך: זה לא נכון אפקטיבית, כי אם בשנה שעברה על סך אותו סכום היו לי חובות הורים של שני מיליון שקל ועכשיו שישה מיליון שקל .

אורי מקלב: אבל רק תיאורטית.

אורי מקלב: באופן מעשי, אתה מקבל מקדמות.

ירון מלך: זה חור אמיתי.

ירון מלך: מתוך ה- 4 מיליון שקל האלה מיליון וחצי זה חוב שאני ייצרתי.

ירון מלך: מה זאת אומרת שאני יצרתי?

ירון מלך: –עצרתי את גביית החוב האמיתי מההורים שלא יעברו את סכום 3,700 שקל כי יכול להיות שהחוב עומד על 5,000, 6,000 או 7,000 שקל ומראש לא רציתי להיכנס לחשבון הבנק שלהם בכאלה סכומים.

ירון מלך: אני גובה 3,700 שקל, מתוך ה- 4 מיליון שקל מיליון וחצי זה גירעון שאני ייצרתי כי עצרתי את גביית החוב.

ירון מלך: אני שמח שהמנכ"ל שינה את ההוראה, מנהלות שניסו להתקשר בשם הורה בודד כי יש הורים שיש להם בעיות שפה, המוקד סירב לדבר איתן, זאת אומרת שהיא הייתה צריכה או להזדהות בכאילו ההורה, זה לא הוגן.

ציפי חוטובלי: אתה מתייחס להורים עולים מאתיופיה או מרוסיה?

ירון מלך: כל מיני כאלה שלא יודעים להתבטא טוב.

ירון מלך: המנהלת לא יכלה לדבר בשם ההורה עם המוקד.

שרון קדמי: אמרתי את מה שאמרתי בדיוק לפני חמש דקות.

ירון מלך: אני אומר תודה ואני רק מדגיש את זה.

שרון קדמי: אם מנהלת מעון רוצה להתקשר בשם קבוצה של הורים ולייצג אותם אחד לאחד, אמרתי שאין בעיה, תמר מנהלת האגף אמרה שהייתה בעיה שהיא תופסת זמן טלפון.

שרון קדמי: אמרתי בסדר, הבנתי, לא מעניין אותי.

שרון קדמי: היא כן יכולה לייצג כי אותם הורים יתקשרו באותו זמן.

שרון קדמי: נגמר ואני לא מבין איפה הבעיה.

שרון קדמי: זה היה.

תמר אלמוג: סליחה, אני רוצה להתייחס לעניין הזה.

תמר אלמוג: אתה לא צודק ירון מלך.

תמר אלמוג: התפריט במענה הטלפוני אומר שאם אתה הורה הקש 1, אם אתה מנהל מעון הקש 2.

ציפי חוטובלי: זה לא עובד?

ציפי חוטובלי: אין מענה למעונות.

ירון מלך: תנסי להתקשר למוקד.

שרון קדמי: הנה אני מתקשר, נשים את זה על הרמקול.

שרון קדמי: *2969.

ציפי חוטובלי: הצגת תכלית, לא עונה.

ציפי חוטובלי: תנו לנו את המספר הרגיל ונערוך את הבדיקה.

ציפי חוטובלי: אדוני המנכ"ל יש כאן עדיין שאלה, יש פער גדול בין מספר הילדים שאמורים להיות במערכת לבין מספר הטפסים שהגיעו.

ציפי חוטובלי: אני רוצה לחזור לנקודה שיש 136,000 ילדים שאמורים להיות במערכת לעומת 95,000 שבפועל הגיעו.

אורי מקלב: יושבת הראש שואלת שאלה ברורה.

שרון קדמי: אני יודע לבדוק טפסים שהגיעו אלי.

אורי מקלב: האם אתה יודע מהי הסיבה?

שרון קדמי: הערכתי שלצהרונים יגישו כ- 60,000 בקשות.

שרון קדמי: אני קיבלתי רק כ- 20,000.

אורי מקלב: 50,000

שרון קדמי: לא, רק 20,000 לצהרונים.

שרון קדמי: אין לי בעיה שיגישו גם 200,000.

שרון קדמי: כל מי שיגיש נבדוק, אני לא יודע לבדוק מה שלא הוגש.

ציפי חוטובלי: האחריות שלכם כלפי מי שאתם אמורים לתת להם שירות.

שרון קדמי: אני לא יכול לחייב מישהו להגיש.

אורלי אלמגור-לוטן: קודם כל, האם אין מקום לנקוט פעולה אקטיבית מבחינת ההורים הזכאים לסבסוד, דבר שני האם זה לא משפיע עליכם כאגף, הרי היום זה הבסיס לנתונים על מספר הילדים שיש במערכת, המוקד הזה, זה לא משפיע באיזו צורה על הפעילות שלכם, על התקציב שלכם?

שרון קדמי: ברור שזה משפיע, אבל לא תוך כדי העבודה.

שרון קדמי: אני יודע שאני מסיים את ההכרות, למשל במהלך חודש אפריל כשאני מסיים את כל ההכרות אני אבדוק איפה אני מבחינת ביצוע, איפה אני מבחינת התקציב.

שרון קדמי: אם אני רואה שאני בעודפים אני אצטרך לראות מה אני מפריש לרבעון הראשון של תשע"ב, ומה אני יודע להתקזז, איך אני יודע לעשות הסטת תקציב?

שרון קדמי: אני לא יודע תוך כדי עבודה להגיד לך.

אורלי אלמגור-לוטן: האם אתה במצב, תיאורטית, יכול להגיע למצב שבו אתה נתקל בעיות אחר כך בתקצוב?

שרון קדמי: לא.

שרון קדמי: להיפך, אני נמצא בעודף תקצוב.

שרון קדמי: אם הייתי עכשיו עם 150,000 בקשות - - -

אורלי אלמגור-לוטן: אתה נמצא בעודף תקצוב בגלל שלא כל מי שזכאי לקבל סבסוד אכן מקבל, זה משפיע.

שרון קדמי: לא.

שרון קדמי: בגלל שקיבלתי רק 94,000 בקשות במקום 130,000 ומשהו.

אורלי אלמגור-לוטן: כי יש הורים שזכאים ולא הגישו, זאת הנקודה, יש כאן בעיה.

ציפי חוטובלי: יכול להיות שההורים האלה לא יודעים איך לגשת לתהליך.

שרון קדמי: זה בדיוק מה שהיה קודם, זה לשלוח ערכה.

אורלי אלמגור-לוטן: אבל עובדה שזה שונה, יש כ- 40,000 שלא הגישו.

שרון קדמי: שווה לבדוק, אבל עובדה שרק 10% הגיבו לאינטרנט ו- 90% הגישו רגיל כמו שהגישו מקדמת דנא.

שרון קדמי: אני לא רואה כאן איזה הסבר הגיוני.

שרון קדמי: צריך לבדוק.

אורי מקלב: מה החשש שלך אורלי?

אורי מקלב: אנחנו שואלים למה מתוך 140,000 רק 90,000.

אורלי אלמגור-לוטן: החשש הוא כפול, קודם כל יש כאן 40,000 הורים שלא הגישו, אני לא יודעת מאיזו סיבה ושנית זו שאלת ההמשך, הרי תקציב האגף מיועד לסבסוד - - -

שרון קדמי: לא רק.

אורלי אלמגור-לוטן: כרגע כמעט כולו הוא לסבסוד לילדים במערכת.

אורלי אלמגור-לוטן: אם יש לך כרגע מצב שכל הנתונים של האגף מתבססים על הילדים שנקלטו במערכת, זה רק כשני שליש מהילדים שנקלטו במערכת, יש לך כאן בעיה מבחינת איך אתה בונה את התקציב אחר כך.

שרון קדמי: את רוצה להשאיר לי לבנות את התקציב?

יעל שמגרד: עם כל הכבוד לך אנחנו גם לא יכולים לסגור מאזנים, אמרנו את זה גם בפעם הקודמת.

יעל שמגרד: אנחנו הארגונים לא יכולים לסגור מאזנים.

אורלי אלמגור-לוטן: יש כאן רק שני שליש מהילדים שאמורים להיות במערכת שהם קלוטים בפועל, האם זה לא משפיע אחר כך על התקצוב של הילדים אם כן יקלטו לצפי לשנה הבאה, זאת השאלה.

שמעון ברונר: היינו שמחים שכולם יקלטו הכי מוקדם שאפשר.

שמעון ברונר: למיטב הבנתי, אין בעיה תקציבית, נכון להיום.

שרון קדמי: אתם מרשים לי לענות, אתם מרשים לי להחליט כמנכ"ל המשרד מה אני עושה עם העודפים בהתאם למדיניות הממשלה?

שרון קדמי: אני לא עושה עם זה מה שאני רוצה, יש מדיניות ממשלה מאוד ברורה על מה היא החליטה, ואת זה נעשה.

שרון קדמי: יהיו עודפים אנחנו נדון ונראה מה נעשה איתם.

שרון קדמי: אם הממשלה תחליט להסיט את העודפים האלה לחקלאות אני אשים אותם בחקלאות.

ציפי חוטובלי: יש לך תקציב באגף שהוא מיועד לסבסוד מעונות יום.

ציפי חוטובלי: יש לך הורים שזכאים לסבסוד, אנחנו טוענים טענה פשוטה ואומרים יש עכשיו כ- 40,000 הורים שלא מקבלים.

שרון קדמי: תיאורטית.

ציפי חוטובלי: זה לא תיאורטית.

שרון קדמי: זה כן, אני לא יכול לתת - - -

ציפי חוטובלי: הם במערכת?

שרון קדמי: לא.

שרון קדמי: הם לא במערכת, זה כמו שכבוד היושב אמר שמי שלא ממלא כרטיס לוטו לא יזכה.

שרון קדמי: מי שלא הגיש בקשה אני לא יודע לסבסד אותו, אני לא יכול לרדוף אחרי 140,000 הורים ולהגיד להם, בשנה שעברה הגשתם איפה אתם עכשיו, אולי השכר שלהם עלה, אולי הם הולכים למעון פרטי, אולי הם החליטו להישאר בבית.

אורי מקלב: ברשותך, אני אשאל את המפעילים וגם את המעונות הפרטיים.

אורי מקלב: אתם מזהים איזו בעיה בהגשה?

אורי מקלב: אצלכם כולם הגישו, כל ההורים הגישו?

ירון מלך: ככל שאני יודע, כן.

אורי מקלב: נמצאים כאן עוד נציגי ארגונים.

ירון מלך: לפי הנתונים שאצלי אנחנו הגשנו, מבוקר, 90% מההורים הגישו, נקלטו כ- 30%.

אורי מקלב: אנחנו לא נכנסים עכשיו לפרטי הנושא.

שרון קדמי: אדוני היושב ראש, אני יכול להציע משהו?

שרון קדמי: במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה יש אגף מחקר וכלכלה, אני אבקש מהאגף לבצע סקר מדגמי שיבדוק על פי נתוני השנה שעברה, מדגמית, סטטיסטית עם מספר מאוד מבוקר שמייצג, לנסות להבין מה קרה.

שרון קדמי: אולי נקבל איזו תשובה.

שרון קדמי: אני מסכים עם שזו שאלה, איך קרה שבשנה שעברה היו כ- 30% יותר?

שרון קדמי: - אין תשובה.

שרון קדמי: אבל מבחינת התקציב זה לא משפיע עליו כהוא זה, להפך זה יכול לייצר לי עודפים שאני אדע להשתמש בהם לדברים שאני צריך באגף.

אורלי אלמגור-לוטן: אבל כמה זמן אתה תשמור על התקציב הזה, לפני שאתה מייעד אותו למטרות אחרות.

אורי מקלב: אורלי אנחנו לא שמה, אני אומר לך שאין לו שום עודפים, לפי דעתי כולם יגישו.

אורי מקלב: אין שום סיבה שלא יגישו.

אורי מקלב: אנחנו לא מזהים בדיוק את הסיבה ויכול שזה נמצא בדואר.

אורי מקלב: יש לנו גם דיון על דואר ישראל.

אורי מקלב: יתברר שיש טפסים שגם חודש מסתובבים בתוך הדואר, אנחנו לא יודעים איפה הבעיה בנושא הזה.

אורי מקלב: אנחנו קיימנו דיון גם בוועדה לפניות הציבור, התברר שמכתבים מגיעים גם אחרי חודשיים.

אורי מקלב: לפי דעתי זה עדיין לא מוצא, אין שום סיבה שאם בשנה שעברה היו 130,000 ילדים בצהרונים ובמשפחתונים והשנה לא יהיה מינימום המספר הזה, אין ספק שיש יותר.

אורי מקלב: יכול להיות שאלה שלא זכאים לא מיהרו לשלוח, יכול להיות שעדיין לא שלחו אבל בסופו של דבר זה יגיע.

אורי מקלב: יכול להיות שהארגונים הם יותר מסודרים ועוזרים להורים ויתכן שהמקומות הקטנים יותר, הגופים הפרטיים שמחזיקים מעון או שניים עדיין להם אין את הקשר וזה ייקח להם זמן.

אורי מקלב: ההצעה שלך היא הצעה מצוינת.

אורי מקלב: היה ותגלו שזה בגלל שביקשו מאוחר, יכול להיות.

אורי מקלב: ההורה בסופו של דבר יודע להסדיר את הדברים שלו, אבל מאחר ואנחנו ביקשנו רק בתחילת ינואר או בסוף דצמבר, ההורים לא קיבלו, לא ידעו, כן הגיעו למקום, יכול להיות שיש צורך לנקוט בהסברה או בפנייה אקטיבית שלכם של משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה כדי להבין יותר.

שרון קדמי: תמר, אנחנו יודעים לאמוד את קצב קבלת הערכאות, את הקבלה?

עמוס שקדי: יש בסביבות, אנחנו בקשר עם החברה של המוקד באופן יומיומי, הקצב הוא בסביבות 400 ל- 600 מעטפות שממשיכות להגיע דרך הדואר יום יום.

שרון קדמי: זה קצב אבל עדיין זה לא יגיע למספרים שאת ציינת.

שרון קדמי: אני לא רואה שזה מגיע.

אורלי אלמגור-לוטן: את זה גם תמר ביקשה, זה הצפי לכיתות הילדים בשנה, זה לא מספר הילדים במערכת.

עמוס שקדי: בשנה שעברה היו במערכת בסביבות 94,000 ילדים.

עמוס שקדי: אני לא יודע מאיפה הגעת ל- 130,000

תמר אלמוג: זה הצפי בעקבות ההכרה של הצהרונים.

שרון קדמי: יפה.

שרון קדמי: תודה רבה, הנה התשובה.

שרון קדמי: התשובה מאוד ברורה.

אורי מקלב: אני רוצה להבין את זה.

שרון קדמי: אדוני התשובה הרבה יותר פשוטה.

אורי מקלב: המספר לא היה 130,000?

שרון קדמי: במעונות אם אני זוכר נכון, בשנה שעברה היו כ- 84,000 ילדים, אני מניח שעם הגידול הטבעי אנחנו נגיע ל- 88,000, 90,000, ואלו באמת הבקשות שהוגשו.

שרון קדמי: בצהרונים בשנה שעברה היו לנו כ- 14,000 ילדים, אנחנו הערכנו שעם הגדלת התקציב שעלה לאין שיעור נגיע לכ- 60,000, אנחנו רואים שהבקשות הן רק על שליש.

שרון קדמי: את הדלתא שחסרה לנו של אותם ה- 40,000 זה בדיוק אותם ה- 40,000 שלא הגישו לצהרונים.

שרון קדמי: למה לא הגישו לצהרונים?

שרון קדמי: – שאלה מעניינת ושווה לבדוק.

שרון קדמי: אני אחדד עוד יותר את הבקשה שאני אבקש מאגף מחקר וכלכלה שלי, אני אבקש להתמקד בצהרונים כי במעונות אני לא מזהה שום בעיה.

שרון קדמי: יכול להיות שאין צורך בצהרונים.

שרון קדמי: יכול שאין צורך, יכול להיות שהפתרון לא נכון, יכול להיות שהפתרון צריך תיקון, אבל זו התשובה לדלתא.

ציפי חוטובלי: בסדר גמור, אנחנו מקבלים את הרעיון שלך לבצע את המחקר.

ציפי חוטובלי: אני חושבת שהבקשה להתמקד בצהרונים זה דבר נכון.

ציפי חוטובלי: אני רוצה לפנות כרגע למפעילים ולעשות סבב קצר כדי שכל אחד מכם יציין את הבעיה המרכזית שיש לו כרגע, ושהמנכ"ל יכול להשיב.

מארק אזואלוס: מנכ"ל רשת "דובדבן".

מארק אזואלוס: אני חושב שבגלל שאנחנו נמצאים בתאריך של היום ומצב הקליטות הוא לא כל כך טוב, אנחנו לא יודעים לעזור כי באמת במוקד לא קיבלו את הארגונים, כלומר לא את הנהלת הארגון ולא את מנהלות המעון, לא קיבלו אותם, יתכן וההצעה שלי תיתן מענה, יכול להיות שכדאי להקצות מתוך ה- 40 טלפניות חמש שתדברנה מול ארגונים.

מארק אזואלוס: הארגונים הם מקצועיים והם ידברו בפקסים בקבצים מסודרים, אנחנו נעזור למוקד להתגבר על הבעיות.

מארק אזואלוס: אנחנו זיהינו בעיות של תאריכי לידה, רישום שגוי של לגובה הכנסה- במקום 4,000 שקל רשמו 40,000 שקל וזה זרק אותם לדרגה 12, ועוד כל מיני דברים.

מארק אזואלוס: אנחנו יכולים לסייע כי גם אנחנו במצוקה מול ההורים.

מארק אזואלוס: בהמשך תהייה לנו בעיה לגבות כי כשהורים משלמים דרגה 3 או דרגה 5 ותקבע להם דרגה 7 לא נוכל להוציא מהם את הכסף, אנחנו בבעיה.

ציפי חוטובלי: המנכ"ל כבר דיבר על זה, אני רוצה שהוא יתייחס שוב לנקודה של הקצאת טלפניות.

שרון קדמי: אני אחדד את הנקודה.

שרון קדמי: יש כ- 40 טלפניות, אני לא אקצה לא אחת ולא ארבעים.

שרון קדמי: טלפון שמצלצל, אם תתקשר או יתקשר פלוני אלמוני וידבר בשמם של מספר הורים הוא יקבל את אותו טיפול כמו הורה יחיד, אין שום בעיה.

שרון קדמי: יהיו ארבעים יהיו ארבעים, יהיה אחד אז יהיה אחד, חד וחלק והכי ברור שאפשר.

מארק אזואלוס: בעבר זה לא היה בכלל.

שרון קדמי: נכון, אני יודע, ההחלטה השתנתה.

מארק אזואלוס: אדוני המנכ"ל, אולי יש אפשרות שנקבל דוחות?

מארק אזואלוס: ניסיון התקשרות למוקד.

ציפי חוטובלי: המספר שגוי, אשמח לקבל את המספר הנכון.

תמר אלמוג: זה המספר.

ציפי חוטובלי: זה המספר שחייגנו, הוא אומר שבאינטרנט.

ציפי חוטובלי: ניסיון נוסף להתקשרות למוקד.

ציפי חוטובלי: לא עובד, זה לא קולט.

מארק אזואלוס: לפני כחודש קיבלנו דוח מהמחוזות, דוח לארגונים של כל ההורים שנקבעה להם דרגת 12 עם הסטאטוס של שלב קליטה, לא דוח של סוף חודש אלא סטאטוס של קליטות ילדים.

מארק אזואלוס: עזרנו מאוד למחוזות והתקדמנו, אני רוצה לומר לזכותה של תמר אלמוג ומנהלי המחוזות, כל מנהלות המחוזות וכל צוות המחוזות עבדו על הדרגות 12 ותיקנו המון דרגות והסדירו את זה.

מארק אזואלוס: אני חושב שנוכל לסייע אם נקבל דוח כזה, דוח סטאטוס לפני סיום דוח, דוח שהארגונים יקבלו כדי שנדע מה המצב.

שרון קדמי: מתי אתה רוצה את הדוח?

מארק אזואלוס: עכשיו, היום.

תמר אלמוג: אתמול שלחו יומנים.

תמר אלמוג: אתמול המוקד הפיץ יומנים.

מארק אזואלוס: בשלב לפני הוצאת היומנים, אני רוצה לדעת צילום מצב.

ציפי חוטובלי: איזה דוח אתה רוצה?

מארק אזואלוס: דוח ממנהלות המחוזות שנותן צילום מצב של מה שנמצא במחשבי המוקד עם הדרגות טרם קליטה.

מארק אזואלוס: כלומר מה נמצא בסטאטוס טיפול, אז נוכל לדעת כמה הורים הגישו ומה בדיוק הבעיה שלהם.

ציפי חוטובלי: כרגע דיברת על נתון ששייך אליך שזה 30% קליטה.

מארק אזואלוס: זה לפני דוח סופי.

מארק אזואלוס: תמר אומרת שזה נשלח אתמול, אני לא יודע מזה.

ציפי חוטובלי: ההורים שטרם קיבלו דרגה, האם הם משלמים תשלום מלא?

מארק אזואלוס: לא.

מארק אזואלוס: בשום אופן.

מארק אזואלוס: גם בחודש הבא לא ישלמו אם הם לא יקבלו את הדרגה הקבועה, הם ימשיכו עם הדרגה הזמנית.

מארק אזואלוס: זה משהו שאנחנו בודקים לפי הדרגה שהייתה להם בשנה קודמת, או חישוב לפי הנתונים שהם הגישו, נתונים אותם אנחנו מבקשים להציג בפנינו.

מארק אזואלוס: יש איזה דוח שהוא דוח צילום מצב של טפסים בתהליכי קליטה.

מארק אזואלוס: זה נתון מאוד חשוב, אגב במוקד אמרו לנו "מה הבעיה כנסו למחשב תוכלו לראות מה שאנחנו רואים".

מארק אזואלוס: אנחנו לא רואים מה שהם רואים.

שרון קדמי: אני לא רואה שום בעיה, הם יקבלו.

מארק אזואלוס: דוח שהועבר לנו בעבר על ידי המחוזות.

תמר אלמוג: באלפון אתה רואה את אותו דבר.

מארק אזואלוס: זה לאחר קליטה.

תמר אלמוג: אני אסביר, האלפון הוא נפרד לכל ארגון וארגון, אנחנו לא רוצים מצב שנעביר לך דוח ב"אקסל" שבו מופיעים ילדים שנמצאים במעונות אחרים.

תמר אלמוג: לארגונים אנחנו מעבירים אלפון שהוא ספציפי לארגון, את דוח ה"אקסל" אנחנו מעבירים למחוזות שלנו.

עמוס שקדי: את מדברת על אלפון בשלבי התהליך?

תמר אלמוג: כן.

מארק אזואלוס: כן, זה מה שאנחנו רוצים.

ציפי חוטובלי: המנכ"ל נותן אישור.

ציפי חוטובלי: אני רוצה לשמוע מפעילים אחרים.

יעל שמגרד: אני רק רוצה להזכיר שאנחנו לא יכולים לסגור מאזנים משום שאין לנו כניסת כספים החל מה- 1 בספטמבר ועד ה- 31 בדצמבר, אין לנו כניסת כספים ואנחנו לא סוגרים מאזנים.

עמוס שקדי: אני לא הבנתי מה הבעיה.

יעל שמגרד: אתה לא הבנת מה הבעיה?

יעל שמגרד: אתה איש כספים?

יעל שמגרד: אתה יודע מה זה סגירת מאזן?

יעל שמגרד: הנה יש כאן רואה חשבון שיסביר לך.

עמוס שקדי: אני אחר כך אקבל הסבר, אבל עדיין לא הבנתי מה הבעיה.

ירון מלך: אני אסביר, אני יודע למה היא מתכוונת אבל זו בעיה שניתנת לפתירה.

יעל שמגרד: רואה החשבון שלי סרב לקבל את הפתרונות.

עמוס שקדי: אפשר להבין מה הבעיה?

יעל שמגרד: אני מנכ"ל נשות חרות בישראל, אני אמורה לחתום על מאזן שנסגר בדרך כלל עם הכנסת כסף מה- 1 לינואר 2010 ועד 31 בדצמבר 2010.

יעל שמגרד: יש כניסת כספים ממשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה וממשרד הרווחה וכדומה עד ל- 31 באוגוסט 2010.

ירון מלך: מה שהיא רוצה להגיד זה שאין לה רישום הכנסות, כלומר המקדמות ממשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה לא נרשמות כהכנסות, אבל זה ניתן לפתרון.

עמוס שקדי: זה לא.

יעל שמגרד: מה זה לא?

יעל שמגרד: רואה חשבון שלי מסרב לקבל, הוא רוצה כניסת כספים.

עמוס שקדי: קטונתי לענות בשם רואה חשבון של הארגון.

יעל שמגרד: למה?

יעל שמגרד: אתה צריך לענות, למה אתם לא גומרים את קליטת הילדים.

עמוס שקדי: יהיה לי קשה לענות בצעקות.

יעל שמגרד: בסדר, תצטרכו רק להגיב למס הכנסה שלא נוכל להגיש מאזנים בזמן.

תמר אלמוג: ניתן לך אישור.

עמוס שקדי: כידוע, אכן יש בעיה בקליטת דרגות לילדים ולכן אנחנו כאן, אני מתנצל על כך שזה גורם קושי לארגון לחתום על הדוחות הכספיים שלו, אני מבין עכשיו אחרי שהסבירו לי שיש לכם בעיה להגיד מהי מקדמה ומהו הסכום שמגיע לכם בפועל, להגיד כמה כסף קיבלתם את יודעת.

עמוס שקדי: אני מניח שבמקצוע ראיית החשבון ניתן למצוא את הפתרון הנכון, עובדה שארגון "נעמ"ת" יודע למצוא את הפתרון למאזנים שלו, כנראה ניתן לעשות את זה.

עמוס שקדי: אני לא יודע להחליף את הרואה חשבון שלכם, אנחנו נשמח הכי מהר שאפשר שתהיינה דרגות.

עמוס שקדי: אני מניח שתעשה התחשבנות בגין הדרגות בפועל, דהיינו תדעו מה מגיע לכם בין ספטמבר לדצמבר, עדיין בגלל כל תיקוני דרגות יהיו עוד התאמות בעתיד, תמיד יש תיקוני דוחות.

אורי מקלב: אני נכנס לדברייך.

אורי מקלב: אדוני המנכ"ל, האם הבנתי נכון שמחודש הבא תהייה כבר התחשבנות בין המעונות לבין משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה?

אורי מקלב: כלומר למי שנקבעה לו דרגה.

שרון קדמי: ההתחשבנות כבר החלה.

אורי מקלב: הם קיבלו מקדמות כמו שהיה באוגוסט.

אורי מקלב: התחשבנות סופית.

אורי מקלב: נניח ילדים ב"נעמ"ת" ילדים דרגה 12, "נעמ"ת" הפסיקה לקבל עבורם מקדמה דהיינו הם קיבלו עד עכשיו עבור עשרים ילדים, ועכשיו לעשרה בעלי דרגה 12 ינכו מהמקדמה ויגידו לא מגיע?

אורי מקלב: אני רוצה להבין.

אורי מקלב: אני מדבר ברמת הארגון ולא ברמת המעון, ניקח מעון פרטי של ארבעים ילדים.

אורי מקלב: הוא מקבל מקדמה כפי שהוא קיבל באוגוסט 2010, כך הוא מתנהל מספטמבר.

אורי מקלב: מחודש הבא היה ועשרים ילדים מתוך הארבעים קיבלו דרגה 12, מה הוא יקבל מהחודש הבא, הוא יקבל חצי מהמקדמות?

עמוס שקדי: מאה אחוז.

עמוס שקדי: אני רוצה להיות זהיר.

עמוס שקדי: עד היום שילמנו מקדמות לפני תחשיב שהיה בשנה שעברה בהנחה שחוק המספרים הגדולים עובד, ובוודאי בארגונים הגדולים לא צריך להיות שינוי מהותי בתשלום.

עמוס שקדי: בשאיפה, אני מעריך שזה המצב, אנחנו משלמים בכל חמישה בחודש, עד לחמישה בחודש תהייה קליטה ילדים, יהיו דרגות ל- 99% או ל- 100% מהדרגות שנמצאים שם, למעט ה- 13,000 שלא יודעים לזהות מיהם ומה זה.

עמוס שקדי: לכן אפשר לעשות התחשבנות לגבי מה שהגיע במצטבר מתחילת השנה ועד היום.

עמוס שקדי: ההחלטה אם אני מנכה את זה במאה אחוז או מנכה בחמישים או שלושים אחוז טרם התקבלה כי לא ראיתי את המספרים.

עמוס שקדי: אני לא מעוניין להקשות על הארגונים, זה בלתי אפשרי כי אני לא יודע, לא ראיתי את המספרים ומהן ההשלכות.

עמוס שקדי: אני אשמח לקזז את זה בפעם אחת.

עמוס שקדי: המנכ"ל גם מבקש לראות איך ארגונים לא פושטים את הרגל בתהליך.

עמוס שקדי: לכן כשאראה את המספרים בפועל אני אדע מהו האחוז.

אורי מקלב: ענית לי חצי תשובה.

אורי מקלב: החשש שלי שלגבי ילדים שנקבעה להם דרגה 12, ואנחנו יודעים שבתוכם יש הרבה שגויים, עד עכשיו זה היה דיבור עם ההורים כמו המקרה שהועלה כאן, אבל ברגע שיהיה הקיזוז אמיתי, מה יקרה עכשיו עם אותם הורים שנקבעה להם דרגה 12 והיא לא הדרגה הסופית והמפעילים יגבו את זה ישירות מחשבון ההורים?

שרון קדמי: אם לא נקבעה עדיין דרגה סופית, הוא עדיין יישאר בדרגה הזמנית שאושרה לו.

אורי מקלב: אבל דרגה 12 היא דרגה סופית.

שרון קדמי: אם נקבעה לו דרגה סופית.

אורי מקלב: אבל עדיין ידוע של- 50% מבעלי דרגה 12, זו לא הדרגה האמיתית.

שרון קדמי: הבעיה שלי עדיין אומרת שאם מסתכלים בממוצע של 20% בכל שנה שהם בדרגה 12 אמיתית, ואלה האחוזים עליהם אני מדבר, אז אני מבין שבאוכלוסייה של כ- 130,000 - - -

אורי מקלב: אני אציג לך סברה אחרת.

אורי מקלב: מתוך ה- 40,000 שלא הגישו, שם נמצאים כל הדרגות.

שרון קדמי: זה לא נכון, כי הרבה זה צהרונים וזה לא קשור.

שרון קדמי: אני אומר לך.

אורי מקלב: אז זו לא ההנחה כעת.

אורי מקלב: הנה יש עד עכשיו למעלה 15% מאלה שנקלטו של המעונות.

שרון קדמי: לא.

שרון קדמי: אדוני היושב ראש, יש שגגה בידייך, אני רואה כאן את החלוקה והיא מאוד ברורה.

שרון קדמי: במעונות יש 65,000, לצהרונים – 18,000.

אורי מקלב: איפה אתה רואה את החלוקה?

שרון קדמי: גם אצלך וגם אצלי.

אורי מקלב: אצלי אני לא רואה את זה.

שרון קדמי: תהייה סמוך ובטוח שהנייר שמונח בידייך תקף.

אורי מקלב: זה סך הנקלטים?

שרון קדמי: אתה רואה את המספרים.

אורי מקלב: על פי הלוח.

שרון קדמי: אני יודע למה הוא הגיש, הוא הגיש לצהרון, הוא הגיש למעון והוא מגיש למשפחתון.

שרון קדמי: זה מונח לפניך ולכן אמרתי.

שרון קדמי: תתבססו בבקשה גם על מרכז המחקר והמידע של הכנסת אבל אני אשמח אם תבססו גם עלינו.

אורי מקלב: נכון שיש כמה נתונים, קודם כל מתברר ש- 20% מהמגישים הם לצהרונים.

שרון קדמי: איך הגעת ל- 20%?

אורי מקלב: מתוך 63,000 – 18,000 מתוך זה כ- 20% צהרונים, אפילו טיפה למעלה.

אורי מקלב: בתוך זה יש צהרונים , 65,000 .

שרון קדמי: זה 74,000 כי ה- 68,000 זה טעות, זה משפחתונים.

ציפי חוטובלי: איך אנחנו צריכים לדעת?

שרון קדמי: גם אותי תיקנו עכשיו, טעות סופר.

אורי מקלב: מספיק שאנחנו יודעים ש- 80% הם באמת משפחתונים, אבל זה מראה שנקלטו או שהגישו.

אורי מקלב: אנחנו יכולים לצאת מתוך נקודת הנחה שמתוך אלה, הרי בשנה שעברה היו לך 90,000.

שרון קדמי: 84,000.

אורי מקלב: אמרת 88,000.

אורי מקלב: עדיין הגישו רק 80.

אורי מקלב: אני מניח שהם דרגה 12.

שרון קדמי: איך אתה מניח הנחה כזאת?

שרון קדמי: סטטיסטית אין הנחה כזאת.

ציפי חוטובלי: הוא מניח שככל שאדם זכאי לפחות סבסוד כך הוא פחות ממהר להגיש בקשה.

אורי מקלב: גם אם זה 50%, אני רוצה לומר לך שאולי כאן נקודת המחלוקת בינינו.

אורי מקלב: אחד שמרוויח 10,000 שקל הסיכוי לאין ערוך בכל הסטטיסטיקות שזו דרגה 12.

אורי מקלב: אבל אנשים שחרב עליהם עולמם שפתאום מורידים להם 3,700, 5,000 שקל או 7,000 שקל.

אורי מקלב: תחשוב על אותה אחת שהורד לה מהחשבון שלה, מהמשכורת שלה אלפי שקלים.

אורי מקלב: אנחנו לקראת פסח, אנחנו לא יכולים להיות בטעות בעניין הזה, אנחנו לא יכולים לאפשר שהמפעילים יורידו אלפי שקלים בגלל טעות.

אורי מקלב: לכן אני מבקש תובנה מיוחדת לאלה שנקבעה להם דרגה, אם תעשה את כל החשבונות בכל הדרגות אני יכול לקבל את זה.

אורי מקלב: אני רוצה לומר לך שפגשתי בתפילה בפורים, אדם שאמר לי תודה רבה למה שאתה עושה, אתה לא יודע אבל הוא מספר לי שהוא עדיין משלם 2,000 שקל כל חודש למעון של "אמונה" ברמות.

ציפי חוטובלי: גם אני יכולה לומר לך שאני מקבלת פניות דומות מהורים שמשלמים סכומים גבוהים.

אורי מקלב: הוא אמר לי שאת תכנית חסכון לבר מצווה שההורים שלו הפקידו הוא שבר.

אורי מקלב: שאלתי אותו אם הוא היה צריך לשבור והוא ענה כן, "שברתי תכנית".

אורי מקלב: כאב לי וכואב לי הלב לראות אותו והאמת ניכרת על פניו.

אורי מקלב: למה הוא היה צריך לשבור תכנית חסכון?

אורי מקלב: למה?

אורי מקלב: למה צריך להגיע חלילה למקרה שהוא שילם 10,000 שקל לדרגות האלה.

אורי מקלב: אנחנו הוועדה לפניות הציבור ולכן אנחנו נמצאים כאן.

אורי מקלב: ציבור זה אפילו אחד.

אורי מקלב: אתה גם מודה שמתוך 12 יש כאלה שהם - - -

שרון קדמי: בדרגת ביניים.

אורי מקלב: אבל מהחודש הבא אין דרגת ביניים.

שרון קדמי: אם זו תהייה הדרגה האמיתית הוא ימשיך עם הדרגה.

ציפי חוטובלי: גם דרגת הביניים לא מספקת אותנו כי בדרגת הביניים יש פער.

ציפי חוטובלי: תן להם את הדרגה האמיתית.

אורי מקלב: שרון מחודש הבא לא תהייה דרגת ביניים, תהייה דרגה קבועה.

אורי מקלב: עמוס, מה יהיה עם אלה שתקבעה להם עד סוף החודש הזה דרגה 12?

אורי מקלב: מה יהיה איתם החל מהחודש הבא?

עמוס שקדי: חלק מהפער שלא נקלטו, עדיין מידי יום אנחנו נותנים דרגות בין 1,500 ל- 2,000 דרגות ביום.

עמוס שקדי: אם תוסיף עוד עשרה ימים עד התשלום, ההנחה שבמועד התשלום של החודש יהיה מאה אחוז דרגות אמיתיות.

אורי מקלב: בכל יום כשאתה קובע גם אחוז הטעויות עולה.

עמוס שקדי: טעויות יש תמיד, מספר האנשים כאן מאוד גדול ואז גם בעשירית האחוז זה גדול, זה מצד אחד ואני מבין את הכאב ואני לא מזלזל בו.

עמוס שקדי: מצד שני, זו הדרגה שיש, תמיד תהיינה טעויות, אנחנו עוסקים בציבור, מדברים על מקדמות של כ- 60 מיליון שקל בחודש.

עמוס שקדי: הסטטיסטיקה שמדברת היא בערך אותו אחוז דרגות 12 אמיתי, אני מתקשה לראות איך אני אשלם כסף סתם כי אולי יש משפחה אחת מתוך אלף - - -

ציפי חוטובלי: כל הישיבות האלה נולדו לא על ידי משפחה אחת.

ציפי חוטובלי: הישיבות האלה נולדו בגלל שיש מאות, אלפי משפחות במדינת ישראל שמשלמות אלפי שקלים שלא בצדק, לא בדין.

ציפי חוטובלי: נזכור שהדבר הזה הוא בגלל שינוי שאתם הכנסתם ולא גיליתם אחריות, זאת לא רשלנות של ההורים.

עמוס שקדי: חס ושלום.

ציפי חוטובלי: זו תוצאה של מערכת שלא הכינה את עצמה לקליטת כל מאות אלפי הטפסים.

עמוס שקדי: לכן משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה במשך שבעה חודשים שילם מקדמות ואמר לארגונים לתת דרגות ביניים כדי שהורים לא יישאו בנטל של תקופת החיכוך הזאת.

עמוס שקדי: יחד עם זאת נגמרה תקופת החיכוך, כולם קיבלו דרגות וחוזרים לתהליך רגיל.

עמוס שקדי: באותו תהליך רגיל עלול באמת לקורה מצב, שאני לא מזלזל בו, שמשפחה כזאת או אחרת אכן מגיעה לה דרגה גבוהה ממה שנקבעה לה.

עמוס שקדי: אבל הוא לא תהליך שנובע מאותו מצב משברי שהיה בשבעת החודשים האחרונים.

עמוס שקדי: אם לא היינו משלמים מקדמות הם היו צודקים לחלוטין אבל שילמנו מקדמות כדי שההורים לא יישאו בנטל.

אורי מקלב: אולי אם תהייה משפחה אחת תוכל להגיד שבסוף החודש הזה - - -

עמוס שקדי: גם בשנה שעברה היו תקלות.

ציפי חוטובלי: אין מה להשוות בכלל.

ציפי חוטובלי: אנחנו מדברים על תקלות בסדר גדול של אלפי משפחות.

שרון קדמי: אבל זה לא נכון.

שרון קדמי: גברתי היושבת ראש את לא יכולה לומר שהמצב הוא בדיוק כמו שהיה לפני חודשיים, הוא אחר, ועובדה שהתקבלו החלטות ועובדה שהמצב השתפר.

שרון קדמי: להגיד לך שהמצב אופטימאלי - ממש לא.

שרון קדמי: אבל אי אפשר לומר שעכשיו יש אלפי משפחות שהם במצב הזה.

שרון קדמי: זה ממש לא.

שרון קדמי: אם תהייה משפחה אחת אז היא תקבל טיפול נקודתי, בדיוק כמו שהיה לפני שנה ולפני שנתיים ולפני חמש שנים.

שרון קדמי: אני לא יודע להיות מושלם, אני מצטער.

שרון קדמי: מתוך מאה אלף משפחות אני לא יודע לתת תשובות נכונות בלי טעויות.

אורי מקלב: אסור לך לקחת אפילו מאחד שלא כדין.

שרון קדמי: אמת, ולכן אני מטפל נקודתית בכל מקרה.

אורי מקלב: אבל אתה אומר שאתה הולך מראש לקחת מאלפי הורים.

שרון קדמי: אבל למה אתה אומר אלפי?

שרי שילון: אני נציבת קבילות הציבור ב"נעמ"ת" והדברים מתנקזים אלי.

שרי שילון: בישיבה הקודמת אנחנו דיברנו על כך שלפני שנשלח הסרט לקלוט את האנשים בדרגות הגבוהות הללו יישלח אליהם מכתב.

שרי שילון: אתה הבטחת שיישלח להם מכתב, שאומר חסר לכם מסמך כזה וכזה.

שרון קדמי: אני מניח שהיית בדיון בתחילתו.

שרון קדמי: נשלח SMS, מתקשרים בטלפון, את רוצה שאגיע אליהם הביתה?

תמר אלמוג: נשלח קובץ "אקסל" של דרגות 12, הם מצלצלים להורה הורה ואומרים לו "דע לך חסר לך כך וכך, שלח בפקס או במייל".

אורי מקלב: את לא יכולה לעמוד מאחורי דברייך, המחוזות לא מתקשרים, ההורים לא מקבלים.

אורי מקלב: אולי SMS כן.

אורי מקלב: ההורים מטלפנים לברר מה קורה.

אורי מקלב: אולי המפעיל מקבל את ההודעה ואז הוא קורא להורה.

שלומית אבינח: אנחנו מקבלים כל הזמן פניות.

שרי שילון: כמו שאמר אדוני היושב ראש, כל אדם הוא עולם ומלואו.

אנסטסיה מיכאלי: יש לי שאלה למנכ"ל.

אנסטסיה מיכאלי: אני מבינה שיש לנו מצב במדינת ישראל שאנחנו בדרך כלל יודעים לטפל בדברים בדיעבד אחרי שהאסון קורה.

אנסטסיה מיכאלי: לצערי הרב הנטייה הזאת נמשכת, אני לא אציין את מקרה אסון הכרמל ורצח ראש ממשלה, יש עוד הרבה דוגמאות, וזה קורה בהיסטוריה שלנו.

אנסטסיה מיכאלי: אני פוחדת שהנטייה שאני מוצאת כאן, גם בגלל שהמערכת הפוליטית, לא כל כך יציבה וכל פעם מתחלף לנו שר בממשלה ובמשרד ומן הסתם מתחלף הצוות.

אנסטסיה מיכאלי: אני אישית עם תחושה משנתיים ניסיון בכנסת וגם כאימא, שאין תכנית כלכלית ברורה ונכונה לעידוד ילודה במדינת ישראל.

אנסטסיה מיכאלי: אני רוצה לשאול אותך, אני למען האמת מכירה אישית את שרון קדמי ויצא לי לעבוד עם שרון ולהכיר את הראיה שלו לטווח הקצר ולטווח האורך גם של עשרים שנה קדימה כשהייתה לנו נסיעה למוסקבה עם שר התעשייה, מסחר ותעסוקה בנימין בן אליעזר, אני מאוד נהניתי וזו הזדמנות להגיד לך, היו לנו כמה דיונים שלצערי לא יכולתי להשתתף בזמן שאתה הייתה כאן בנושא הזה, חשוב לי להעביר את המסר.

אנסטסיה מיכאלי: אני, כאישה שמשלמת הרבה מאוד כסף לחינוך, קיבלתי גם הרבה פניות מנשים, אני יודעת שכל נושא הדירוג הוא גם תקציבית ועלות כלכלית של תחזוקת המערכת, לספור טעויות, לקבל את הפניות, כל המערכת הזו היא עלות כלכלית.

אנסטסיה מיכאלי: האם הייתה פעם אחת במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה חשיבה להשקעה לטווח הארוך לבניית גני ילדים ממשלתיים, או לסבסוד מסוים שלהם לטווח ארוך?

אנסטסיה מיכאלי: כך שנפסיק לדרג ושלכולם יהיה שוויון הזדמנויות ושהחינוך שלנו יהיה במצב שכל אחד ישלם סכום מינימאלי.

אנסטסיה מיכאלי: אני חושבת שאם נחשוב נכון, תקציב משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה הוא תקציב מספיק גדול ואני חושבת שניתן בשיתוף פעולה, אומנם אני לא מאמינה בשיתופי פעולה כי תמיד זה עניין פוליטי, שיתוף פעולה בין משרד החינוך ומשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה כדי לבנות תכנית כלכלית לעשרים שנה, כך שבעוד ארבעים שנה אנחנו נדע שאנחנו רוב יהודי במדינה יהודית ודמוקרטית.

אנסטסיה מיכאלי: על פי הנתונים הסטטיסטיים החינוך היקר ביותר הוא מגיל אפס עד גיל שש, זה הכי קשה לאימהות צעירות שמתמודדות מול הבעיות הקשות של יציאה לשוק העבודה או לצאת לשוק העבודה ולהישאר בבית, עם כל העלויות זה מאוד קשה.

אנסטסיה מיכאלי: אני אומרת שהתקווה בידייך ובצוות העובדים במשרד.

אנסטסיה מיכאלי: יכול להיות שיש אפשרות להקים וועדה שתבדוק את הנושא הזה ותעריך כמה זה צריך לעלות לנו.

אנסטסיה מיכאלי: במקום לעשות דרוגים שיעשו את זה על פי תעודות זהות, אפשר וזה מספיק לראות את מספר הילדים שיש במשפחה ולתת הזדמנות לכל אימא, משכילה או לא משכילה, כדי לחוש שיש שוויון כלכלי.

אנסטסיה מיכאלי: תודה.

שרון קדמי: אם הממשלה והכנסת, יחליטו שיש 'חוק חינוך חינם' מגיל אפס, משרד התעשייה המסחר והתעסוקה יישם אותו.

שרון קדמי: אנחנו זרוע ביצוע.

אנסטסיה מיכאלי: אני חושבת שזו זעקה.

שרון קדמי: אני שוב מחדד 'חוק חינוך חובה חינם', לזה התכוונה חברת הכנסת אנסטסיה מיכאלי.

שרון קדמי: תחליט הממשלה והכנסת שמגיל אפס, אנחנו נבצע.

שרון קדמי: תכנית לאומית.

שרי שילון: זה בניגוד לכל מדיניות הממשלה שהולכת על הכל להפרטה.

ציפי חוטובלי: אני לא רוצה שנושא הדיון יחרוג למרות שהנושא שחברת הכנסת אנסטסיה העלתה הוא נושא מאוד מאוד חשוב.

ציפי חוטובלי: כמה נקודות שעוד נתרו לנו לברור, אמרת לנו כמה דברים חשובים היום.

ציפי חוטובלי: אני רוצה לתת למנכ"ל אפשרות לסייע לנו כאן בדברים המרכזיים.

ציפי חוטובלי: הבעיה המרכזית שהצגנו בפניך היא בעיית דרגה 12, מבחינתנו זו הבעיה האקוטית של כל התהליך הזה.

ציפי חוטובלי: אנחנו רוצים לדעת שהורים, רק לצורך העניין ובאופן כללי, יש בערך 18% שלא מקבלים סבסוד, היום אנחנו נמצאים במצב של 28% שלא מגיע להם סבסוד.

ציפי חוטובלי: זה הפער של הדרגה 12.

עמוס שקדי: אנחנו עומדים היום על 25% בדרגות 12 שמתוכם 20% - - -

שרון קדמי: לא, ההבדל בין דרגה 11 ל- 12.

ציפי חוטובלי: אבל בשורה התחתונה זה פער של 10% שלא כדין.

עמוס שקדי: הוא פער שמטופל מדי יום.

אורי מקלב: לפי מרכז המחקר והמידע של הכנסת זה גם 11.

אורי מקלב: בתוך ה- 18% נכלל גם את ה- 11.

אורי מקלב: כשאתה מכשיר עכשיו בתוך 25% זה רק דרגה 12.

עמוס שקדי: אני מזכיר שאותם 25% - - -

אורי מקלב: אתה משחק פה עם האחוזים.

ציפי חוטובלי: תזכרו שמאחורי כל אחוז יש משפחות, יש אנשים שמשלמים הרבה מאוד כסף.

אורי מקלב: בהמשך למה שאמרה היושבת ראש בנושא הזה, זה חד משמעי, לא יכול להיות שתהיינה כאן טעויות אדוני המנכ"ל.

אורי מקלב: אנחנו נגיע למצב שהורים יחויבו באלפי שקלים.

אורי מקלב: זה לא דבר פעוט.

אורי מקלב: אמרת שקיבלו מקדמות ואם המעונות קיבלו את המקדמות של שנת 2010 בשנת 2011, אז נקודת ההנחה שהם לא שילמו יותר.

אורי מקלב: צריך לזכור שמשפחות שנכנסות למעגל העוני אז אחוז מקבלי הסבסוד יגדל ולא יקטן.

אורי מקלב: לכן כשאתה משלם מקדמה לא לקחת שום סיכון, נתת את המינימום ולא נתת יותר, אני מקווה שלא פחות.

אורי מקלב: לכן לומר שעשית מחווה מיוחד ושילמת את המקדמות של שנת 2010 זו טעות.

עמוס שקדי: אני מסתכל בסוף בראיה על אותו ארגון שיכול להיות שקיבל פחות או יותר ואם יותר אני צריך לרדוף אחריו לקבל חזרה.

אורי מקלב: אתה רודף אחרי ארגונים.

אורי מקלב: אבל לא יתכן שיכנסו לחשבון הפרטי.

אורי מקלב: אנחנו מכירים ויודעים שמסתכלים כל הזמן דרך החור של הגרוש, אתם חייבים להסתכל על הציבור שמגיע ואז תוכלו לראות את הדברים אחרת.

אורי מקלב: אני יכול להראות מכתב של מנהלת מעון שאחרי שקיבלו את הדרגה ההורים עזבו וברחו עם הילד לעיר אחרת.

אורי מקלב: איך המשפחתון או המפעיל הזה ירוץ אחרי המשפחה?

אורי מקלב: אתה צריך לרוץ אחרי המפעילים והארגונים כשהם נמצאים איתך כל הזמן, אבל אותו מעון פרטי שצריך לרדוף אחרי זה ברח ועברו דירה, מי ישלם לו?

ציפי חוטובלי: אתה התחייבת בפנינו, שעד סוף החודש תהייה קליטה של כל הטפסים.

שרון קדמי: אני מקווה שעד סוף החודש נשלים, אני לא יודע להתחייב על מאה אחוז, על כמעט הכל.

שרון קדמי: אנחנו בקצב של 2,000 ומשהו ליום.

שרון קדמי: נעשה את המכפלות, עוד 18,000, 20,000 עד סוף החודש.

ציפי חוטובלי: גם עניין המחקר הפנימי שתבדוק.

שרון קדמי: נערוך איזה סקר כדי להבין מה הבעיה עם הצהרונים.

ציפי חוטובלי: נקודה נוספת שרצינו לדבר עליה, זה החזר שכר טרחת עורך הדין וכל מה שקשור לויתור על סודיות.

שרון קדמי: הארכנו את המועד בלי תאריך.

אורלי אלמגור-לוטן: המשרד אומר שזה עד ה- 17 במרץ.

שרון קדמי: אני לא מגביל את התאריך.

שרון קדמי: גם עם יבואו אחר כך, ההתיישנות בחוק זה שבע שנים, בסדר שבע שנים.

שרון קדמי: לא תשאלו יותר את השאלה הזאת?

אורלי אלמגור לוטן: תמר לא יודעת על זה.

אורי מקלב: כמו דברים אחרים שלא ידעו.

אורי מקלב: בוועדה הזאת מתברר שהמנכ"ל נתן הוראות Online.

אורי מקלב: רשמנו את זה לעצמנו שבנושא הזה הוא לא מגביל כרגע את החזר.

שרון קדמי: בסדרי העדיפויות שלי אני לא חושב שכרגע האגף צריך להתעסק בלהחזיר את הנייר.

שרון קדמי: הוא צריך קודם כל לקלוט את הילדים.

שרון קדמי: נגמור לקלוט את הילדים נחזיר לכולם את כל הניירות, ואת מה שלא נוכל להחזיר כי זה סרוק נמחק, גם לגנזך המדינה, ואת מה שצריך להחזיר נחזיר.

שרון קדמי: אני לא חושב שאלו דברים של חיים ומוות שצריכים להתבצע השבוע, הם יכולים להתבצע גם בעוד חודש-חודשיים.

שרון קדמי: זה יתבצע.

אורי מקלב: אין שום בעיה, וגם מול הארגונים, כי יש שלקחו עורכי דין שלקחו עורכי דין במרוכז כדי להוזיל את העלות, צריך לדון איתם עם הארגונים ששלחו ולא רצו לקבל אותם בכלל.

אורי מקלב: נניח שארגון החתים את כל ההורים יחד אצל עורך דין אחד ובמקום לשלם 187 שקל שילמו 60 שקל לעורך דין.

שרון קדמי: אני מוכן לבדוק את הדברים נקודתית.

אורי מקלב: אלה שלא קיבלו.

אורי מקלב: כאן הפער בגמישות, לא בגלל שהמעון טוען לכמה ילדים ולא נענו במוקד.

אורי מקלב: צריך לגלות אם המעון באמת הוזיל את ההוצאות להורים, כמובן שצריכים להביא קבלות.

שרון קדמי: אני מניח שהמעון ששילם 200 שקל לעורך דין ידע לחכות עוד חודש-חודשיים.

אורי מקלב: עם זה אין בעיה, אבל פסלו אותם לגמרי מלקבל בכלל.

אורי מקלב: אין לי בעיה גם עם חודשיים, גם שלושה חודשים.

ציפי חוטובלי: נקודה נוספת שהתחילה עם פניות הציבור.

ציפי חוטובלי: יש כאן נתון של 13,025 ערכות שממתינות להשלמת מסמכים.

ציפי חוטובלי: נראה לי שזה סוג של צוואר בקבוק שאליו מתנקזים כל אלה שמקבלים דרגה 12.

ירון מלך: לא.

ירון מלך: זה כאלה שאפילו לא הגיעו ל- 12.

ירון מלך: הם כאלה שלא שלחו או את התעודה של הילד או לא נתנו אישור.

ציפי חוטובלי: מה הסטאטוס שלהם?

ציפי חוטובלי: הם משלמים מחיר מלא?

ירון מלך: הם לא משלמים כרגע.

שרון קדמי: דרגה זמנית.

שרון קדמי: מה שנאמר בדיון הקודם.

שרון קדמי: אין יותר דרגה 12 שרירותית.

שרון קדמי: אין.

שרון קדמי: זה הוחלט כבר בדיון הקודם.

ציפי חוטובלי: אבל אנחנו עדיין רואים מקרים.

שרון קדמי: אין שרירותית.

שרון קדמי: מי שצריך לקבל דרגה 12, דרגת בררת המחדל היא לא 12.

אורי מקלב: רק לגבי אלה שהיו בעבר.

ציפי חוטובלי: אני אומרת, שגם המקרה שהבאנו בפניכם בהתחלה שבו מישהי נפלה בין הכסאות -

אורי מקלב: בנושא דרגה 12, גם לא אחד, גם אם יהיו עשר משפחות אני לא אדון על זה.

אורי מקלב: אבל אם תהיינה למעלה מעשר אנחנו נדון.

אורי מקלב: מקרה אחד לא, גם לא חמישה גם לא בעשרה.

מארק אזואלוס: מה זה דרגה זמנית?

מארק אזואלוס: המנכ"ל התבטא כמה פעמים "דרגה זמנית".

מארק אזואלוס: אין חיה כזאת בדוחות משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה "דרגה זמנית", עם כל הכבוד דרגה זמנית היא לגבי הארגונים כי ברגע שמפסיקים את המקדמות - - -

שרון קדמי: מישהו הפסיק את המקדמות?

מארק אזואלוס: כך החשב אמר לפני דקותיים.

שרון קדמי: מכבודי אני מבקש, המקדמות לא יפסקו עד שאני אתן הנחיה לכך.

שרון קדמי: לא ניתנה הנחיה לכך, מספיק.

מארק אזואלוס: החשב אמר.

שרון קדמי: החשב עובד אצלי.

שרון קדמי: מספיק.

אורי מקלב: אנחנו מודים לך אדוני המנכ"ל על השתתפותך בישיבה.

אורי מקלב: בכל אופן משפט אחרון לגבי השנה הבאה.

אורי מקלב: תחשבו על מה שקרה השנה ואולי לקחת אזורים - - -

שרון קדמי: להבנתי, בשנה הבאה התהליך יתחיל מוקדם מאוד ואני מקווה שבאמצע ספטמבר, אם ירצה ה', אנחנו נהייה כבר אחרי דרגות לכולם.

שרון קדמי: כמובן שתהיינה תקלות ואני לא אומר שלא תהיינה תקלות.

ציפי חוטובלי: אני רוצה להסב את תשומת לבך לבעיה אחת שהיא בעיה מאוד ברורה.

ציפי חוטובלי: אחוז ניכר מהאנרגיה שלכם מושקע באתר האינטרנט ושתהייה מערכת שתקבל את המידע באינטרנט, בפועל רוב האנשים לא פונים דרך האינטרנט אלא בדרך הישנה.

שרון קדמי: זה תהליך לימוד שלוקח זמן.

שרון קדמי: אם שמתם לב אנחנו בשנת 2011.

שרון קדמי: העולם הופך להיות דיגיטאלי, נכון שיש - - -

ציפי חוטובלי: אתה צריך לשרת את הלקוחות שלך, אם הם לא מקבלים את השירות בדרך שאתה רוצה, אז אתה חייב להתאים את השירות.

אורי מקלב: תוך כדי, הוועדה בשידור, אנשים ראו אותנו דרך האינטרנט ושמעו אותנו כששאלנו למה 90% לא שלחו דרך האינטרנט, חשוב שתשמעי את זה גם, הוא אומר לי "במוקד אמרו לאנשים אל תשלחו באינטרנט תשלחו בדואר זה יותר טוב".

אורי מקלב: זה מה שאנשים אמרו.

אורי מקלב: אני קיבלתי גם מהמחוז וגם במוקד שאמרו שהשנה "אל תשלח דרך האינטרנט אלא דרך הדואר, זה יותר טוב".

אורי מקלב: יכול להיות שבשנה הבאה כן יקבלו דרך האינטרנט אבל השנה העובדה היא - - -

רחל אברהם: נאמר שהסורקים לא כל כך טובים, ועדיף לשלוח בדואר.

אורי מקלב: מי אמר את זה?

אורי מקלב: המוקד?

רחל אברהם: "הסורקים לא טובים, לא תהייה בעיה, תשלחו דרך הדואר".

אורי מקלב: זאת הסיבה.

אורי מקלב: אתם הנחתם.

ציפי חוטובלי: תמר, אנחנו רוצים שתשקלו.

תמר אלמוג: יודעים שאנחנו רוצים שישלחו דרך האינטרנט.

ציפי חוטובלי: אנחנו רוצים שתשקלו, דרשנו את זה גם בישיבה הקודמת, ממשיכים, חוזרים ואומרים שכדי לפצות על עוגמת הנפש שההורים עברו השנה, לנסות לצמצם את מספר ההורים שיעברו את התהליך שוב, ולנסות להשאיר לפחות את ההורים שיש להם ילדים לפחות או יותר להשאיר באותו סטאטוס.

ציפי חוטובלי: לא מדובר בקליטת ילדים חדשים, להשאיר אותם באותה דרגה.

שרון קדמי: זה לא יקרה.

תמר אלמוג: מצב ההורים משתנה, לא משנה לשנה, אלא מחודש לחודש.

שרון קדמי: אותה משפחה לרוב לא, אבל הורה משנה לשנה, אני לא יכול להסתמך על מה שהיה בשנה שעברה עם כל הכבוד.

שרון קדמי: כמו שאמרת שלאותה משפחה יהיה טופס אחד, אנחנו לא רוצים להשיט עלויות וטרחה על ההורים.

שרון קדמי: אבל ועם כל הכבוד הורה משנה לשנה אולי מצא עבודה אחרת, אולי ירש ירושה, אולי פוטר מעבודתו.

שרון קדמי: לא רוצה, ולמה?

שרון קדמי: זה משני הכיוונים.

שרון קדמי: כל שנה יתבקש ההורה להגיש טפסים.

אורי מקלב: אין בעיה, אבל זה מחייב אותך.

אורי מקלב: המנכ"ל לא היה מחויב להיות בוועדה.

אורי מקלב: אנחנו היינו מקיימים את הישיבה גם אם המנכ"ל לא היה.

אורי מקלב: ביקשנו שיגיע.

אורי מקלב: תודה רבה לך.

אורי מקלב: נמצאים כאן אנשי המשרד שעושים ופועלים בדברים ואנחנו גם עושים את הדברים ונעמוד מול המנכ"ל בהמשך.

רחל אברהם: אנחנו המשפחתונים, מרגישים שנפגענו הכי הרבה מפני שאנחנו קבוצה קטנה, אנחנו לא מעונות.

רחל אברהם: יש מטפלות שמאוד מאוד נפגעו בנושא ההחזרים שהתחילו להתקזז.

רחל אברהם: יש לנו כעת בבת ים מטפלות שהורידו להן מהמשכורת.

רחל אברהם: נתנו להם דרגה זמנית מסוימת, משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה החליט על דרגה גבוהה יותר והורידו את סכום הכסף.

רחל אברהם: למטפלת הורד 3,000-4,000 שקל מהמשכורת.

רחל אברהם: למה המטפלת נפגעת?

רחל אברהם: המטפלת עבדה, והיא צריכה לקבל את השכר שלה.

רחל אברהם: בגלל שמישהו טעה בדרגה הזמנית, ויש פער בין הדרגה הזמנית לבין מה שהוא קיבל והוא צריך לשלם מלא, ההורה גם יכול לברוח, אגב גם בורחים, ואנחנו נשארות מטפלות ללא שכר.

רחל אברהם: זו מציאות עובדתית מאתמול, בבת ים שהורים קיבלו דרגה גבוהה למטפלת הורדו 3,000-4,000 שקל מהמשכורת.

רחל אברהם: למה?

רחל אברהם: אגב גם בבני ברק.

תמר אלמוג: אני לא מבינה למה את אומרת אתמול.

רחל אברהם: אתמול קיבלתי את הידיעה, אני לא יודעת אם זה קרה אתמול.

תמר אלמוג: אני לא קיבלתי את הידיעה.

רחל אברהם: הודעה שלכמה מטפלות הורד 3,000-4,000 שקל, ירד מהשכר ואומרים לה תקזזי.

רחל אברהם: להחזיר אתם אומרים למטפלת "את תחזירי תוך עשרה ימים מיום שתקבלי את הפרשים".

רחל אברהם: אם מפקידים כבר והמטפלת קוזזה.

רחל אברהם: למשל בבני ברק 190 ילדים קיבלו דרגות אבל בלי כסף, אני לא יודעת להגיד למה.

רחל אברהם: אין כסף, היה חסר 400,000 שקל בעיריית בני ברק.

תמר אלמוג: האמירה כאן היא אמירה כללית ולא ספציפית.

ציפי חוטובלי: היא מדברת על מקרה ספציפי, היא מדברת על מקרים של מטפלות שנשארות עם הורים שבורחים.

תמר אלמוג: אמירה ספציפית צריכה להגיע אלי לשולחן כדי שאני אבדוק אותה.

תמר אלמוג: אתמול לא הודענו כלום.

ציפי חוטובלי: היא שואלת מהי רשת ההגנה שאתם נותנים למטפלות.

תמר אלמוג: אין.

תמר אלמוג: קודם כל המשרד אתמול לא פרסם שום דבר, אני לא יודעת על סמך מה זה קרה.

תמר אלמוג: המשרד מדי תחילת חודש מעביר את הנתונים.

תמר אלמוג: שנית, כמו ששמעת את המנכ"ל שלנו, הוא אמר שהארגונים כולל המשפחתונים עדיין מקבלים מקדמות ולכן לא היה צריך לבצע שום קיזוז.

תמר אלמוג: אם בבת ים מאן דהוא קיזז זה צריך לבוא לידיעתי ואני אבדוק את זה נקודתית.

תמר אלמוג: תעבירי את הנתונים.

רחל אברהם: קיזוז של 400,000 שקל מעיריית בני ברק, ראש עיריית בני ברק - - -

תמר אלמוג: קיבלה מקדמה ואסור לה לקזז מכם כלום.

רחל אברהם: היא אמרה שהיא הייתה חסרה ב- 190 ילדים, אני יודעת נתונים של 190 ילדים.

תמר אלמוג: אני עונה לך, אם יש בעיות תעבירו אותן.

מיכה רחמן: אני נציג של "כוח לעובדים".

מיכה רחמן: אני מלווה של המטפלות בהתנדבות.

מיכה רחמן: חבל שמנכ"ל יצא.

מיכה רחמן: אם כך תוציאו מכתב חד משמעי שמהמטפלות בשום פנים לא מקזזים מהן ישירות.

מיכה רחמן: אתם צריכים להבין שמטפלות נמצאות בתחתית העניין, הן לא ארגון, והן בקושי מגיעות לשכר מינימום בהפרש בין הכנסות להוצאות.

מיכה רחמן: מתייחסים אליהן כאילו הן עצמאיות - הן לא עצמאיות, בפועל הן שכירות לכל דבר ועניין.

מיכה רחמן: אחר כך זה ימשיך כך.

מיכה רחמן: הם אומרים שלא יקזזו, אז שהמנכ"ל יוציא מכתב.

תמר אלמוג: הוצאנו מכתב.

מיכה רחמן: שאומר שמהמטפלות לא מורידים?

מיכה רחמן: אני מדבר על כך שיצא מכתב, שבכל הויכוחים על הקיזוזים ועל השאלה האם הורים צריכים לשלם או לא צריכים לשלם, ואם הורה צריך לשלם כי הוא שילם פחות מדי, שבכל זה המטפלות לא תהיינה צד.

מיכה רחמן: שיצא מכתב שהמטפלות הן לא צד ורק הארגונים והמפעילים הם אלה שמשלמים, והמטפלות הן לא צד בעניין הזה.

מיכה רחמן: המערכת עובדת כך וצריך לדעת את זה, אין שליטה מהמרכז לגבי כל המפעילים ולגבי כל העיריות ובמקומות שונים עושים מה שהם רוצים ומפעילים עושים מה שרוצים, אנחנו מכירים את המציאות הזאת.

מיכה רחמן: לכן חייב להיות מכתב כזה שאני אוכל ללכת איתו לראש העירייה או למפעיל ולדרוש.

עמוס שקדי: מי לא בסדר?

עמוס שקדי: אני מניח שאתה רוצה לומר שהעירייה לא בסדר.

מיכה רחמן: לא רק העירייה.

מיכה רחמן: למה משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה לא עשה את זה?

מיכה רחמן: זו האחריות שלך.

עמוס שקדי: משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה תומך בהורים, משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה מעביר כסף.

עמוס שקדי: זאת הנקודה בדיוק.

עמוס שקדי: מבחינת משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה הן עצמאיות.

מיכה רחמן: הן לא עצמאיות, בפועל הן מטפלות שעובדות - - -

ציפי חוטובלי: אני שואלת כאן שאלה אנושית.

ציפי חוטובלי: מה ניתן לעשות כדי להגן על אותן מטפלות שלא תשארנה בסוף בלי כסף.

ציפי חוטובלי: ההורים לא בורחים סתם ככה, ההורים בורחים בגלל הסיבה שלא סידרו להם את הדרגות האמיתיות והם מרגישים שהם לא יכולים לעמוד בתשלום.

תמר אלמוג: בנושא המשפחתונים המערכת בנויה באופן ההיררכי הבא:

תמר אלמוג: המשרד מתקשר ישירות עם רשות מקומית שמפעילה את שירות המשפחתונים או עם חברה זכיינית שזכתה במכרז.

תמר אלמוג: אותה חברה זכיינית או אותה רשות מקומית מתקשרת חוזית עם מטפלת המשפחתונים.

תמר אלמוג: אני במשרד מנחה את הרשויות המקומיות ואת החברות כיצד לפעול.

תמר אלמוג: מכתב כזה יצא לכולם.

תמר אלמוג: כתוב שם שהמשרד ממשיך לשלם את המקדמות לרשויות ולזכיינים ולפיכך לא צריך עדיין לגבות לפי דרגת הקבע מההורים, אלא לאפשר להם עדיין דרגה זמנית.

תמר אלמוג: ההשלכה של האמירה שהופצה היא שהכסף שמגיע לרשות מועבר למטפלות בהתאם להסדר החוזי הקיים בין הרשות לבין המטפלת.

תמר אלמוג: אם ישנה בעיה נקודתית תעבירו אותה אלי ונבדוק.

רחל אברהם: מה את אומרת על 190 ילדים בבני ברק שלא נכנס כסף?

רחל אברהם: קיבלו דרגה אבל לא נכנס כסף.

תמר אלמוג: על 190 הילדים האלה יש מקדמה והיה מגיע להם.

מיכה רחמן: אנחנו לא יודעים לקחת אחריות על כל השרשרת וזה גם לא באחריותנו.

אורי מקלב: אומרת תמר שיש כאן מערכת כפולה, אתם מעבירים לרשות והרשות מעבירה לפעוטון.

אורי מקלב: אבל אומרת רחל שהרשות לא קיבלה את הכסף אז הבעיה אצלכם והיא לא בעיה ברשות.

תמר אלמוג: מאיפה את יודעת שיש בעיה ברשות?

רחל אברהם: נאמר לי.

תמר אלמוג: אני אטפל בזה.

אורי מקלב: זה לא כמו שאמר המנכ"ל, שגם אם נקבע דרגות עדיין ממשיכים להעביר מקדמות.

אורי מקלב: מתברר, לפחות לגבי המשפחתונים בבני ברק, ואני מניח שלא תפסתם במיוחד את העיר בני ברק, אם הייתה טענה כלפי העירייה הייתי מציע שתפנו לעירייה, כפי שאנחנו מכירים את הבעיה בעיריית ירושלים.

אורי מקלב: אבל היא אומרת שהעירייה לא קיבלה מקדמות.

תמר אלמוג: זה לא נכון.

אורי מקלב: תבדקו את זה.

עמוס שקדי: המשרד משלם כ-500 דרישות תשלום באגף הזה, אם יש בעיה נקודתית שתועבר למשרד, ככל שהבעיה היא במגרש של המשרד הוא יטפל.

תמר אלמוג: אני מוכנה לתת לכם עכשיו דיווח, אני אשאל כמה עיריית בני ברק קיבלה כל חודש, כולל החודש האחרון.

רחל אברהם: לגבי הרשויות הערביות, אין מקדמה שלושה חודשים.

תמר אלמוג: איזה?

רחל אברהם: כתוב לי, אני אומרת לך: דלית אל כרמל, עוספייה, עם מקדמות לחודשיים שלושה ראשונים ועכשיו בשלושה החודשים האחרונים אין מקדמות.

אורי מקלב: אני רוצה לשאול אותך, למה צריכה הוועדה לטפל בזה.

אורי מקלב: נניח שהוועדה לא הייתה מתכנסת, או שהיא לא הייתה מוכנה ביום עמוס, אגב החוק שלה עבר בשעה 03:45 לפנות בוקר ואנחנו נמצאים כאן.

מיכה רחמן: יש לנו גם משא ומתן ישירות עם משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, אבל מאחר ויש ועדה אנחנו רוצים לנצל את ההזדמנות.

מיכה רחמן: אני חושב שהנקודה המרכזית היא שתהייה הגנה למטפלות ושמשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה לא יתעלם מחובתו ישירות כלפי המטפלות ולא דרך כל מיני מפעילים מאחר והמפעילים הם שונים, המפעילים הפרטיים הם עוד יותר גרוע.

מיכה רחמן: שיצא מכתב ישירות שיגן על המטפלות ושהן לא משלמות את החלק של ההורים.

רחל אברהם: בדיוק.

רחל אברהם: חייבים לי 6,000 שקל מפני שמבחני התמיכה - - -

אורי מקלב: קודם כל יבדקו לגבי שלושת הרשויות הדרוזיות, דלית אל כרמל, עוספייה - - -

רחל אברהם: וגם בדרום.

אורי מקלב: תעבירי אלי את כל הרשימה.

אורי מקלב: אנחנו כוועדה נעקוב אחרי הנושא כולל העיר בני ברק.

אורי מקלב: זאת נקודה אחת.

אורי מקלב: הנקודה השנייה היא,אם יש עיריות שכן קיבלו ולא מעבירות למטפלות, אתם צריכים להעביר את הטיפול למשרד התעשייה, המסחר ותעסוקה.

אורי מקלב: אני כן מבקש את ההתערבות - - -

עמוס שקדי: זאת האחריות שלי לכסף, יש צינור והוא צריך להגיע למקום הסופי.

עמוס שקדי: ככל שיש טענה שהעברנו כסף והוא לא עובר הלאה, אנא פנו למשרד והמשרד יעשה כל מה שהוא יכול.

אורי מקלב: אם אנחנו יוצאים מנקודת הנחה מדבריו של המנכ"ל שלא יהיו קיזוזים, דהיינו עדיין המקדמות ממשיכות ובוודאי לחודשים עברו כשלא נקבעו לכולם דרגות, ממילא לא צריכה להיות בעיה, אנשים מקבלים מקדמות, מה שהיה הוא שיהיה, אנשים שילמו מה שהם שילמו, זה ימשך לטוב ולרע.

ציפי חוטובלי: יש מי מהפונים הפרטיים שרוצה לדבר?

שרית עמדי: רציתי להתייחס לדבריו של המנכ"ל שאמר, שהחל מה- 8 במרץ יהיה אפשר כבר להתחיל להתקזז מול המעון.

שרית עמדי: אני יצאתי בתחילת הוועדה לדבר עם מנהלת המעון, והיא אמרה לי שהיא עדיין לא קיבלה אישור רשמי בנוגע לדרגות, כך שבאופן רשמי אי אפשר לבוא ולהתקזז עדיין.

שרית עמדי: היא עדיין לא קיבלה אישור רשמי.

עמוס שקדי: אנחנו עובדים מול הארגון.

שרית עמדי: הארגון עצמו, איש הכספים בארגון עצמו.

אורי מקלב: את ברשת "אמונה"?

שרית עמדי: אני ב"אמונה" ברמות א'.

אורי מקלב: אני הייתי רוצה לבדוק את המקום הזה ספציפית.

אורי מקלב: זה לגבי אותו מקום שאותו אחד דיבר, זה לא מקום חדש.

אורי מקלב: יכול להיות, שגם הארגון מתנהל לא נכון מול מנהלת המעון.

שרית עמדי: תמר אלמוג אמרה לי, שמספיק שאני מדפיסה מהאתר אישור ומגישה אותו למנהלת, וזה צריך להיות אישור רשמי.

שרית עמדי: מנהלת המעון אמרה שזה לא נחשב.

תמר אלמוג: על איזה אישור את מדברת?

שרית עמדי: את אמרת לי להוציא את האישור לדרגה, להעביר למנהלת ושמבחינתה זה אישור רשמי לדרגה שלי.

שרית עמדי: היא אמרה, שזה לא אישור רשמי ושהיא צריכה לחכות לעדכון.

תמר אלמוג: ראשית, זה אישור רשמי.

תמר אלמוג: שנית, אתמול הופצו יומנים, תוך יומיים שלושה הם יהיו במעונות.

שרית עמדי: לגבי טופס ויתור הסודיות, הבנתי שאני אקבל את הטופס עצמו רק ביולי, האם זה נשמע מספק?

תמר אלמוג: זה משהו שאנחנו לא יודעים לטפל בו כרגע.

שרית עמדי: אבל אני אקבל את הטופס המקורי.

עמוס שקדי: אי אפשר הכל, אתם באים ודורשים שהמשרד יעשה גם וגם וגם וגם, יש סדרי עדיפויות.

עמוס שקדי: רוצים לתכנן את דרגה 12 לפני שמטפלים בהחזר הזה, זה כנראה יותר חשוב.

עמוס שקדי: אני חושב שגם אתם חושבים כך.

אורי מקלב: היא יכולה לבוא בטענות, אתה יכול לבקש את רחמי הוועדה ואת רחמי האנשים, אבל הם לא צריכים לסבול.

אורי מקלב: כמו שאמרנו כשהולכים לתהליך כזה דרמטי אז עושים את זה בהדרגה.

אורי מקלב: אם הייתם קצת מודדים ובודקים בגופים אחרים שעשו שינויים, אנחנו בדקנו ואנחנו יודעים שאף אחד לא הצליח לעשות את זה בצורה שהבטיחו לו או שהוא חשב, גם מי שהשקיע הרבה מאוד כסף ולקח את החברות הכי טובות.

אורי מקלב: אני יכול לתת לדוגמאות רבות החל מ"הגיחון" בירושלים וכל תאגידי המים, עובר במוסד לביטוח לאומי ולמשרדים ממשלתיים, אף אחד לא הצליח לעבור את זה בשלום ותמיד היו כמה נזקים.

אורי מקלב: במקרה שלכם הנזקים הם מול האנשים ולא מול החברות עצמן.

אורי מקלב: רחל שמחיוף רצית להתייחס?

רחל שמחיוף: רציתי להתייחס קודם לעניין האחוזים.

רחל שמחיוף: אני ממעונות יום "בית יעקב".

רחל שמחיוף: מאחר והשנה ההורים בניגוד לשנים עברו מגישים את הטפסים, כמו שאמרו כנראה הורים בעלי דרגות 11 ו-12 נמנעו מלהגיש את הטפסים ולא רצו להטריח את עצמם וגם לשלם עבור דואר רשום וגם ולכן יש אחוזים גבוהים בדרגות 12 גם הדרגות השגויות, אותם הורים שהם באמת בעלי דרגות 12 כנראה לא הגישו את המסמכים.

רחל שמחיוף: לנו כארגונים אין את הבקרה ואנחנו יכולים לסמוך רק על ההורה שיגיד שהוא שלח אבל אין לנו דרך לבדוק אם הוא אכן שלח או לא שלח את המסמכים.

תמר אלמוג: אני חושבת שהדבר הפשוט ביותר שכל מנהלת שפוגשת את ההורים ברמה היומיומית תעשה איזו בדיקה עם כל הורה.

רחל שמחיוף: עשינו את זה, אבל הורה אומר שהוא שלח ולכי ותסמכי עליו.

תמר אלמוג: אין דרך אחרת.

תמר אלמוג: זו שנה ראשונה - נלמד, נטמיע את המערכת החדשה וגם ההתנהגות של ההורים תשתנה בהתאם.

תמר אלמוג: אני מאמינה שבשנה הבאה נהייה בסרט אחר, נהייה במצב הרבה הרבה יותר משופר.

תמר אלמוג: את כל המהפכה הזאת עשינו במטרה אחת והיא לחסוך מכם את הבעיות ואת המורכבות הבעייתית שהייתה, וגם של ההורים.

רחל שמחיוף: ברור שיש כאן קשיי בראשית אבל הם נמשכים כבר הרבה זמן.

אורי מקלב: אני בהחלט חושב שהיה מקום בהתחלה לבקש את עזרת המפעילים שיעזרו להורים.

אורי מקלב: ההוראה הייתה שזה רק ההורים ושאף אחד לא יתערב.

תמר אלמוג: יש מפעילים שאפילו לקחו בצורה יזומה את ההורים, ריכזו את החומר שלהם, עברו ובדקו אותו כדי שההורים לא ישלחו מסמך שגוי ויעברו את הטרטור הזה.

אורי מקלב: סיכמנו את הנושא?

אורי מקלב: תמר בנוגע ל- 2,000 שקל שההורים משלמים.

אורי מקלב: חמישים אחוז של מפעילי המעונות הם, לא הארגונים, אלה אנשים פרטיים או מפעילים קטנים עם מעון אחד או שניים.

אורי מקלב: מתברר, לקחתם מההורים עוד 3.1% משכר הלימוד כדי לשלם את ה- 2,000 שקל לגננת או למטפלת.

אורי מקלב: בפועל חלק נכבד מהמפעילים לא משלם את זה.

אורי מקלב: אני מציע קודם לפנות במכתב למפעילים האלה ולהודיע שכולם מחויבים, ההורים שילמו שכר לימוד יותר גבוה וחלה עליהם החובה לשלם למטפלת או לגננת את תוספת ה- 2,000 שקל.

תמר אלמוג: אדוני, המשרד לא מוסמך להתערב ביחסי עובד מעביד בארגון.

תמר אלמוג: העלייה בתעריף במעונות היום בפברואר נבעה משינוי משכר העבודה במשק כתוצאה מההסכם שהיה בין ההסתדרות למשרד האוצר במגזר הציבורי.

אורי מקלב: אם יתברר לכם שמפעילי המעון לא משלמים אפילו שכר מינימום לעובדים, מה הייתם עושים?

תמר אלמוג: בחוזה שאנחנו חתומים עם כל המפעילים, הם מחויבים להעסיק את העובדים שלהם בהתאם לחוק.

אורי מקלב: לפי החוק, זה לשלם את הכסף הזה.

תמר אלמוג: יש לנו יחידה נוספת שהיא יחידת האכיפה במשרד.

אורי מקלב: אתם תתנו ליועצים המשפטיים שלכם לבדוק קודם שנפעיל את היועצים המשפטיים שלנו, אני חושב שבסך הכל ההגינות זה לדאוג גם למטפלות.

אורי מקלב: בסך הכל אתם מייצגים את ההורים.

אורי מקלב: ההורים שלמו על זה והם רוצים לדעת שהתוספת לשכר הלימוד אכן תגיע לייעודה.

תמר אלמוג: המשרד ממימן 7 מיליון שקל מכספו הוא.

שרי שילון: כבר קרה שנפרדתם ממפעיל בגלל שהוא עבר על החוק?

תמר אלמוג: במשרד יש יחידה לאכיפה והסדרה, מתפקידה לבדוק גם באופן יזום וגם כשהיא מקבלת תלונות, לבוא ולבדוק כל ארגון מה קורה שם.

שרי שילון: זאת אומרת שהכל בסדר?

תמר אלמוג: לא הכל בסדר, צריך לאכוף את מה שלא בסדר.

עמוס שקדי: צריך להפריד, מדובר על תהליך רגולטורי שהמשרד מקיים כמשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה בעניין האכיפה של חוקי העבודה.

עמוס שקדי: יש יחידה ספציפית.

עמוס שקדי: אנחנו משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה שעושה תפקיד רגולטורי, זה לא האגף למעונות יום, זה תהליך שנעשה במקביל ללא קשר, ואם יש קשר כשמגיעות תלונות זה יופנה לאגף הרלוונטי שעושה רגולציה של העניין.

עמוס שקדי: התעריף ששולם הוא תעריף שנקבע בוועדת תעריפים באוצר שכולל סל עלויות כללי.

עמוס שקדי: למיטב ידיעתי המשרד אינו בודק האם הסל הכללי שעובד על עשרות או מאות ארגונים מתאים לכל ארגון וארגון באופן ספציפי.

מיכה רחמן: אם גובים מהמטפלת במקום מההורה על זה אתם חייבים לפקח.

מיכה רחמן: זה חייב להיות התפקיד שלכם.

אורי מקלב: אנחנו נפנה ליועץ המשפטי בעניין הזה.

אורי מקלב: הוועדה תפנה.

מיכה רחמן: צריכים לקחת מההורה את ההפרש במקום ששילמו פחות מדי, במקום זה יותר קל לקחת מהמטפלת - את זה אתם עושים, בזה אתם חייבים לטפל.

ציפי חוטובלי: הישיבה מגיעה לסופה, ואנחנו רוצים לסכם.

מארק אזואלוס: אני רק רוצה לומר לחבר הכנסת אורי מקלב, אני בטוח שהיה ויובא לידיעת משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, לגברת תמר אלמוג, שאיזה ארגון לא משלם שכר מינימום היא תפסיק את החוזה.

אורי מקלב: כשיגיעו תלונות כאלה הם יעבירו אותן לאותה יחידה שאוכפת גם את הדברים האלה.

אורי מקלב: אם תגענה פניות אנחנו נפנה ונעקוב איך הם מתערבים בעניין הזה.

חנניה יעקב: תודה.

חנניה יעקב: באתי לכאן רק כדי להודות לוועדה למעמד קידום האישה ולוועדה לפניות הציבור.

חנניה יעקב: במשך חצי שנה הסבל הזה נמשך ורק אנחנו כאזרחים נאלצנו לשלם.

חנניה יעקב: אני מודה לכם על כל המאמץ הזה.

חנניה יעקב: אין ספק שהוועדה הזאת הביאה להאצה וליעילות יותר בעניין הזה.

חנניה יעקב: כשאני פעלתי בעניין הזה ופניתי למשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה אמרו לי "זה המשרד הכי קשה, אין לך סיכוי".

חנניה יעקב: ברוך ה' אחרי חצי שנה, אומנם חצי שנה עברה אבל הכסף חזר אחרי שבעה חודשים, קיבלנו ברוך ה' את הכסף ואני לא יודע מהי הסיבה.

חנניה יעקב: אנחנו באמת רוצים להודות לכם שקידמתם בכל דיון את הנושא, ראינו שזה התקדם בעוד משהו.

חנניה יעקב: אנחנו מאחלים לכם הצלחה.

ציפי חוטובלי: בבקשה אני מבקשת לשמור על השקט.

ציפי חוטובלי: קודם כל תודה אישית מיוחדת לחבר הכנסת אורי מקלב שמלווה כאן את הדיונים בלהט ומתוך אכפתיות עמוקה לנושא הזה.

ציפי חוטובלי: תודה רבה לכם.

ציפי חוטובלי: לנו כאן חברי הכנסת שמובנים רבים היכולת שלנו בסוף לעזור לאזרחים זה הסיפוק והנחת הכי גדולים שלנו.

ציפי חוטובלי: זה בלי ספק נושא שהטריד אלפי אנשים במדינת ישראל, ואתם, בזכותכם הנושא הזה עלה בעצם לדיון, בזכות הוועדה לפניות הציבור, בזכות הוועדה לקידום מעמד האישה.

ציפי חוטובלי: אני חושבת שיש כאן שיתוף פעולה מבורך שלשמחנו הביא לתוצאות.

ציפי חוטובלי: עוד לא סיימנו את הכל ולפני שאנחנו נחים על זרי הדפנה, עדיין לא הגענו לזרי הדפנה.

ציפי חוטובלי: אני רוצה לסכם את הדברים שאמר כאן המנכ"ל.

ציפי חוטובלי: ראשית המענה לכל אותם מעונות שרוצים לפנות במרכוז.

ציפי חוטובלי: בבקשה להסדיר את זה.

תמר אלמוג: זה כבר הוסדר.

ציפי חוטובלי: אנחנו עוד נבדוק, עדיין לא הצלחנו להשיג את הקו הזה.

ציפי חוטובלי: שתהייה שלוחה מיוחדת שתטפל בעניין הזה, המנכ"ל נתן הנחיה ברורה.

ציפי חוטובלי: בנוגע לדרגה 12, דיברנו כבר על כך.

ציפי חוטובלי: כל אותם אנשים שנפלו בין הכיסאות וקיבלו דרגה שאינה מתאימה, בבקשה שהדבר הזה יושלם.

ציפי חוטובלי: קיבלתם טפסים שנמצאים עדיין בטיפול.

ציפי חוטובלי: הייתה התחייבות של המנכ"ל שעד סוף החודש כל הטפסים יקלטו.

ציפי חוטובלי: אנחנו כמובן נעקוב אחרי זה ונראה שאכן כל הטפסים נקלטו.

ציפי חוטובלי: בנושא טופס חתימת ויתור על סודיות, בנושא הזה המנכ"ל נתן זמן בלתי מוגבל להגיש את הבקשה להחזרים.

ציפי חוטובלי: בנושא המטפלות, לדעתי זה נושא מאוד מאוד חשוב, אנחנו כן רוצים לתת להן רשת בטחון בתקופה הזאת.

ציפי חוטובלי: שיהיה כאן ברור, אני לא יודע אם נפנה במקרה הספציפי שהועלה בפנינו, אנחנו כן רוצים לפקח.

אורי מקלב: היה ברור שהמנכ"ל אמר, שבנושא הדרגה 12 או לא דרגה 12, בינתיים המקדמות ממשיכות כל זמן שלא מצאתם פתרונות, וזאת שמבחינתנו לא יהיה אפילו אחד שיצטרך לשלם בגלל שהדרגה אינה אמיתית.

ציפי חוטובלי: תודה רבה לכולם, הישיבה נעולה.