הוועדה לקידום מעמד האישה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 68, 2010-12-01 00:00

ציפי חוטובלי: בוקר טוב לכולם, אני מתכבדת לפתוח את הישיבה.

ציפי חוטובלי: אנחנו שמחים לפתוח דיון משותף, של הוועדה לקידום מעמד האישה ביחד עם הוועדה לפניות הציבור, עם יושב הראש שלה, חבר הכנסת אורי מקלב.

ציפי חוטובלי: אני חושבת שזו הזדמנות מצוינת לכך שהוועדה לקידום מעמד האישה מלווה את כל נושא המעונות לאורך הפעילות שלה.

ציפי חוטובלי: אני חושבת שזו הזדמנות מצוינת לראות את הקשיים בהם מתמודדים אנשים שפניות הציבור שלהם הגיעו לוועדה לפניות הציבור.

ציפי חוטובלי: היום אנחנו עוסקים בנושא מאוד חשוב, של קביעת דרגות תשלום במעונות יום בעקבות רפורמה שנערכה במשרד התעשייה, מסחר ותעסוקה שהעבירה את האחריות לקביעת דרגות הסבסוד לגורם חיצוני.

ציפי חוטובלי: בשנת תשע"א ההורים שרשמו את ילדיהם למעונות עדיין לא יודעים איפה הם עומדים מבחינת דרגות הסבסוד להן הם זכאים.

ציפי חוטובלי: ההורים בתחושה שהם משלמים מחיר מלא כי עדיין הגורם חיצוני שמשרד התעשייה, מסחר ותעסוקה העביר אליו את האחריות לא עושה את העבודה.

ציפי חוטובלי: זה הרושם שאנחנו קיבלנו גם מהפניה אל הארגונים המפעילים.

אורי מקלב: אני אמשיך את מה שהצגת, ככותרת הנושא.

אורי מקלב: היום אנחנו במצב שארבעה חודשים אחרי פתיחת שנת הלימודים, להורים עדיין אין את הדירוג.

אורי מקלב: זה שהם לא יודעים בפני מה הם עומדים גם הוא דבר בפני עצמו.

אורי מקלב: אנחנו לא דנים היום למה זה קרה ומה התהליך שהם עושים, האם זה תהליך טוב, תהליך מסודר, האם צריכים לעשות שינויים.

אורי מקלב: למה אנחנו היום נמצאים במצב זה?

אורי מקלב: המצב בו אנחנו נמצאים, הוא שההורים צריכים להתמודד ושאין להם דרגה קבוע לשכר הלימוד שעליהם לשלם במעונות, צהרונים או במשפחתונים, זה עדיין לא ברור.

אורי מקלב: אנחנו כן אמרנו להם משהו "אתם כן תשלמו את מלוא המחיר".

אורי מקלב: המצב היום שמאות ואלפי הורים משלמים את מלוא המחיר ובאופן מעשי הורה שאמור לשלם על פי הדרגה שהוא יודע, 500, 600 שקל לחודש בדרגה 2, משלם את מלוא המחיר שמסתכם ב- 1,500, 2,000 שקל.

אורי מקלב: יוצא שאנשים משלמים תשלום יתר, שהוא 1,000 שקל או 1,500 שקל - - -

עמיר פרץ: סליחה, חבר הכנסת מקלב, האם כשתהייה קביעה יהיה תשלום רטרואקטיבי?

אורי מקלב: יכול להיות שיהיה החזר, בוודאי כשתהייה קביעה רטרואקטיבית.

אורי מקלב: אנחנו מדברים על התמודדות.

אורי מקלב: יתכן שאדם משלם יותר ממה שהוא מרוויח.

עמיר פרץ: אתה צודק, רציתי לדעת האם זה עיכוב או גזל.

אורי מקלב: עיכוב.

אנסטסיה מיכאלי: זה לא יכול להיות, האמת היא שבמדינת ישראל לא שווה לכל האמהות לצאת לשוק העבודה.

אורי מקלב: חברת הכנסת אנסטסיה מיכאלי, מעצימה את העניין ובאמת בחשיבה נכונה.

אורי מקלב: הרי חלק מהסבסוד וחלק מכל המענה שאנחנו נותנים במעונות זה כדי לאפשר לאמהות לצאת לעבודה.

אורי מקלב: האם אנחנו גורמים לכך מבלי שאפילו מישהו מדבר איתם שהם צריכים לשלם תשלומי יתר משמעותיים ביותר, לשלם עוד 1,000 שקל לחודש וזה יכול להיות גם 1,500 שקל בחודש.

אורי מקלב: לא מדובר בתשלום של מה בכך.

נסים זאב: יהיו החזרים?

אורי מקלב: ברור שיהיו החזרים, צריך שיהיו החזרים.

אורי מקלב: אני שואל למה שההחזרים יהיו להורים והם אלה שיקבלו את ההחזרים, למה שלא המשרדים יספגו ויקבלו את ההחזרים אחר כך.

אורי מקלב: למה ההורים צריכים לספוג היום את מלוא הסכום?

אורי מקלב: הבעיה היא, שעדיין לא נקבעו התעריפים.

אורי מקלב: למה ההורה הוא זה שתמיד צריך לשלם את מלוא המחיר.

אורי מקלב: קיבלנו ממרכז המידע והמחקר של הכנסת שנמצא ש- 80% מההורים שילדיהם נמצאים במעונות זכאים לסבסוד שלמעלה מ- 50%.

אורי מקלב: אנחנו רואים שרוב רובם של ההורים ששולחים את ילדיהם למסגרות אלה זכאים לסבסוד.

אורי מקלב: היום כשהם לא מקבלים סבסוד אנחנו גורמים להם נזק גדול מאוד.

אורי מקלב: התמונה השלמה היא, לאלה שהיו בשנים עברו.

עמיר פרץ: יש מספרים?

אורי מקלב: לא.

אורי מקלב: אבל אנחנו יודעים שהורים שנרשמו השנה לא נקבע להם בכלל דרוג והם משלמים את מלוא הסכום.

עמיר פרץ: כמה כסף יש בסעיף התקציבי לנושא, ומה המדינה מרוויחה מבחינת האשראי הבנקאי?

עמיר פרץ: האשראי הבנקאי הוא הרבה מאוד כסף והוא על חשבון אותם אנשים.

אורי מקלב: מה עלות האשראי של ההורים בגין התשלומים האלה?

אורי מקלב: זה לא מצב שהם מרווחים כסף שלא שייך להם.

עמיר פרץ: זה מה שאמרתי.

עמיר פרץ: המדינה מנהלת חשבון אשראי על חשבון אנשים שנמצאים בקשיים הכי גדולים.

עמיר פרץ: לאימא כזאת לכסף הזה יש ערך.

עמיר פרץ: העיכוב הזה שווה כסף.

עמיר פרץ: זה על חשבון אנשים ואני רוצה לדעת אם יש כאן תמרון תקציבי או סתם בעיה בירוקרטית.

אורי מקלב: אני רוצה לתת את התמונה המלאה של הנושא, ואחר כך נשמע את המשרדים.

אורי מקלב: להורים שילדם נמצא במעונות או המשפחתונים בשנה שנייה או שלישית להם נקבע דבר אחר, הם משלמים בהתאם לדרגה שהייתה להם בשנה קודמת בתוספת דרגה או שתי דרגות.

אורי מקלב: לילדים החדשים משלמים את מלוא המחיר.

אורי מקלב: למה לאנשים שהיו בשנים עברו קבעו קטגורית שהם צריכים לעלות בדרגה?

אורי מקלב: אני לא מכיר עליות ושינויים בשכר כל כך גדולים שאנחנו חושבים שהם צריכים לעלות דרגה.

אורי מקלב: למה צריך לקחת את הסכום המקסימאלי ולהשיט אותו על ההורים?

אורי מקלב: נניח שגם אם יש 5% מההורים שהדרגה שלהם עלתה למה כל ההורים צריך לספוג תשלום יתר?

אורי מקלב: ההורים האלה שזו השנה הראשונה של ילדם במעון, על פי המידע שקיבלנו, אני מניח שליש מההורים שנמצאים במשפחתונים הם חדשים מאחר והמסגרות האלה הן לשלוש שנים.

אורי מקלב: אני מניח שליש הם חדשים, מעבר לכך יש את צהרונים ומשפחתונים ומספרם אף גדול.

אורי מקלב: אנחנו מבקשים מהפונים שיציגו את התמונה ואחר כך נבקש את תגובת הארגונים המפעילים וכמובן נשמע את משרד התעשייה, מסחר ותעסוקה והרגולטורים.

ציפי חוטובלי: אולי לפני שאנחנו עוברים לפניות הציבור, נשמח אם אורלי אלמגור לוטן שהכינה לנו את סקירת מרכז המחקר והמידע של הכנסת, תעביר לנו את הממצאים.

אורלי אלמגור לוטן: שאלו כאן על המספרים.

אורלי אלמגור לוטן: במעונות היום והמשפחתונים, היו בשנה שעברה בערך 85,000 ילדים.

אורלי אלמגור לוטן: מניחים, שהמספר הזה הוא אותו דבר השנה ואולי אף יגדל במהלך השנה.

אורלי אלמגור לוטן: אם נדבר על המספר הכללי אז מספרם של הילדים, כמו שחבר הכנסת אורי מקלב אמר 80% מהם היו זכאים לסבסוד.

אורלי אלמגור לוטן: הצהרונים הם סיפור קצת אחר, בשנה שעברה היו 13,500 ילדים בצהרונים, השנה המספר אמור לגדול פי ארבעה.

אורלי אלמגור לוטן: בעניין הסבסוד לצהרונים לדעתי צריך להסתכל על זה קצת בנפרד כי כל ההכרה בצהרונים עדיין נמשכת.

אורלי אלמגור לוטן: כך שבכל מקרה גם אם היינו בשנה שלא עוברים למערכת חדשה, למיטב הבנתי רוב הילדים לא היו מקבלים בשלב הזה סבסוד כי רוב הצהרונים עדיין לא קיבלו את ההכרה.

אורלי אלמגור לוטן: לדעתי צריכים למקד את הדיון במעונות היום ובמשפחתונים.

אורלי אלמגור לוטן: מבחינת השינוי בדרגות הזמניות של הסבסוד, יש הנחיה כתובה של משרד התעשייה, מסחר ותעסוקה שמתייחסת למשפחתונים שאומרת שהילדים ממשיכים מקבלים את הדרגה שחושבה בתוספת דרגה אחת.

אורלי אלמגור לוטן: בנוגע לילדים חדשים לרכזות של המשפחתונים יש חופש קצת יותר רחב לקבוע את הדרגה.

אורלי אלמגור לוטן: יש להן הנחיה אבל יחסית יש להן מרחב התגמשות בקביעת הדרגה.

אורלי אלמגור לוטן: אם יש כאן מישהי מהן היא תוכל לספר קצת על הקושי שזה יוצר מול ההורים, גם בהתנהלות המשפחתונים, גם בהתחשבות וגם בעזיבת ילדים.

אורלי אלמגור לוטן: בכל מה שנוגע למעונות יום לא מצאנו איזו הנחיה כתובה בעניין דרגה זמנית.

אורלי אלמגור לוטן: הארגונים שמפעילים את מעונות היום כן קיבלו מקדמה, זה בהמשך לשאלה של חבר הכנסת עמיר פרץ, הם קיבלו מקדמה בגובה של 90% ממה ששולם על חודש אוגוסט, זה חודש שמספר הילדים במערכת הוא מרבי.

אורלי אלמגור לוטן: לפי משרד התעשייה, מסחר ותעסוקה המקדמה היא 90% עבור כל אחד מהחודשים ספטמבר עד דצמבר.

אורלי אלמגור לוטן: תמורת המקדמה היא, שינתנו לילדים דרגות זמניות כשלא הייתה הנחיה כתובה לדרגות הזמניות.

אורלי אלמגור לוטן: אנחנו התקשרנו לארבעה ארגונים מפעילים גדולים.

אורלי אלמגור לוטן: צלצלנו לארגון "נעמ"ת", "ויצ"ו", "נאות מרגלית" ו"אמונה".

אורלי אלמגור לוטן: בכל ארגון יש מדיניות אחרת לעניין הילדים.

אורלי אלמגור לוטן: לרוב לגבי הילדים הממשיכים כן מסתמכים על הדרגה משנת הלימודים הקודמת, או שזה בתוספת דרגה אחת.

אורלי אלמגור לוטן: צריך להבין שכשאנחנו אומרים בתוספת דרגה אחת, טרמינולוגיה זו הפחתה של הסבסוד.

אורלי אלמגור לוטן: ככל שהדרגה נמוכה כך הסבסוד יותר גבוה.

אורלי אלמגור לוטן: אם לוקחים ילד שהיה בדרגה 4 ומעלים אותו לדרגה 5, הוא ישלם יותר.

אורלי אלמגור לוטן: הפער בדרגה אחת זה לרוב סביב 150 שקלים.

אורלי אלמגור לוטן: אין לי כאן את הפילוח.

אורלי אלמגור לוטן: 50% זה הממוצע של הסבסוד.

אורלי אלמגור לוטן: אם איני טועה נדמה לי שדרגות, 3, 4, 5, 6, היא המאסה הגדולה של הסבסוד, אין לי כאן את הפירוט.

אורלי אלמגור לוטן: כאמור בחלק מהארגונים זה בתוספת דרגה אחת, ב"ויצ"ו" אמרו שזה תוספת של שתי דרגות, ואז זה עולה ב- 300 שקלים בחודש ברוב המקרים למשפחה.

אורלי אלמגור לוטן: עבור הילדים החדשים לא מצאנו בכלל איזה כלל.

אורלי אלמגור לוטן: כלומר חלק מהארגונים הולכים על הסדר כמו החדשים, חלק הלכו על סכום כולל ואז שינו את זה.

אורלי אלמגור לוטן: מצד אחד זה נראה ניסיון של הארגונים למנוע מצב בו הם משלמים תשלומי יתר ואז הם נקלעים בעצם לגירעונות יותר גדולים.

אורלי אלמגור לוטן: מצד שני כן רואים ניסיון של הארגונים לבוא ולהתגמש מול ההורים ולא להכניס את ההורים למצוקה, הורים שבאמת לא יכולים לשלם.

אורלי אלמגור לוטן: נראה שברמה הפרטנית הורה שנקלע לקשיים לרוב כן יקבל פתרון דרך המעון, אבל ככל כשמדברים על כלל ההורים לא ממש יש הסדר.

עמיר פרץ: למה גמישות, למה אין החלטות ברורות?

ציפי חוטובלי: נעביר את הדיון לגורמים המוסמכים.

טליה ליבני: על ארגונים מטילים תפקיד שהוא תפקיד על משרד התעשייה, מסחר ותעסוקה מבלי שהדבר הוסדר.

ציפי חוטובלי: אני חושבת שהבעיה המרכזית כאן היא העובדה שאנחנו נמצאים כמעט בשליש אחרי פתיחת שנת הלימודים ואנחנו נמצאים עדיין בלי דרגות.

טליה ליבני: להערכתי לא יהיו דרגות עד סוף השנה.

ציפי חוטובלי: הדיון הזה הוא כדי לזרז את התהליך, הוא לא בא לקבוע קביעה קטגורית שאי אפשר לשפר את התהליך.

ציפי חוטובלי: התהליך חייב להגיע לידי מיצוי עוד בשנת הלימודים הזאת.

יעקב חנניה: תודה רבה לכם על הדיון, ליושבי ראש הוועדות ולכל החברים שהשתתפו בעניין הזה.

יעקב חנניה: אני אב לשני ילדים שהם חדשים במשפחתון ואני נאלץ לשלם כל חודש סכום של 3,056 שקל למשפחתונים עצמם.

יעקב חנניה: היום זה החודש הרביעי שאני צריך לשלם 3,056 שקל.

יעקב חנניה: וזה מה שבעצם הביא אותי לפנות לוועדה.

יעקב חנניה: אשתי עובדת, אני יושב לומד.

יעקב חנניה: כדי לקבל דרגה צריך לא לעבור סף שתכרות מוגדרת, לנו יש את המכסה.

עמיר פרץ: המשפחתון מוכר?

יעקב חנניה: הוא מוכר על ידי העירייה, רשמנו בזמן.

יעקב חנניה: היום זה החודש הרביעי, שאני נאלץ להוציא סכום של 3,056 שקל שאין לי.

יעקב חנניה: אם מעבירים את הסכום הזה למשפחתון, אז מה נשאר לדמי שכירות, כלכלה, מחיה?

עמיר פרץ: לאיזה סכום אתה צריך להגיע לפי החישוב שלך?

יעקב חנניה: הסימולטור של משרד התעשייה, מסחר ותעסוקה מראה שאני זכאי לדרגה ואני אצטרך לשלם רק כ- 500 שקלים לכל ילד, לשני ילדים כ-1,000 שקל.

יעקב חנניה: האבא שלי הסתכל באתרי האינטרנט ומצא שלא נקבעו דרגות, והתשובה "לא נקבעה דרגה, לא נקבעה דרגה".

יעקב חנניה: בשבוע שעבר פניתי לרכזת ואמרתי שאין לי כסף לשלם ואני רוצה להוציא את שני ילדיי מהמשפחתון.

יעקב חנניה: לדעתי אי אפשר להמשיך כך.

יעקב חנניה: היא אמרה לי שאם אני מוציא אותם מהמשפחתון של העירייה אז שאני אדע שאין לי הבטחה למקום אחר.

יעקב חנניה: ניגשתי לעיריית ירושלים אולי הם יוכלו לסייע כי אני לא יכול להתמודד עם זה.

אורי מקלב: אנחנו באמת נרצה לשמוע אם בעלת המשפחתון כן קיבלה מקדמה.

אורי מקלב: כל הילדים שלך הם חדשים במשפחתון?

יעקב חנניה: שני הילדים חדשים.

יעקב חנניה: בשנה שעברה היה עומס, היו למעלה מ- 60 ילדים ברשימת ההמתנה בתור.

יעקב חנניה: ההיצע והביקוש הוא הנושא השני שאני רוצה לדבר.

יעקב חנניה: השנה ברוך ה' הגעתי בזמן ומוקדם והייתה לי זכות להתקבל.

אורי מקלב: הגעת הרבה לפני הזמן, הגעת כבר בשנה שעברה.

יעקב חנניה: הרבה לפני הלידה כבר נרשמים למשפחתון ולמעון.

יעקב חנניה: זו באמת מציאות עגומה שאני חווה אותה חודש חודש.

אורי מקלב: נדון בזה כנושא שני ולא נערבב בינהם.

ציפי חוטובלי: אני מבקש לשאול את תמר אלמוג, בגלל שמדובר במשפחתונים, אני מבינה שבאפשרות המשפחתונים כן לתת דרגות סבסוד לפחות באופן זמני.

ציפי חוטובלי: למה כרגע אין דרגות סבסוד במשפחתונים?

תמר אלמוג: יושבים כאן ראשי ארגונים, וכדאי שהם יענו.

תמר אלמוג: יש הנחיות מאוד ברורות למשפחתונים.

אלכסנדר הוכברגר: אנחנו דיברנו עם המטפלת, היא לא מצליחה לקבל.

תמר אלמוג: גם עיריית ירושלים קיבלה.

אלכסנדר הוכברגר: אני תושב נווה יעקב, שולח בת למשפחתון שנה שנייה.

אלכסנדר הוכברגר: בשנה שעברה, שלחתי את הבן למעון.

אלכסנדר הוכברגר: גם אני אותו דבר ואני משלם 1,590 שקל כל חודש.

אלכסנדר הוכברגר: דיברנו עם המטפלת מספר פעמים כדי לבדוק האם היא תוכל לסייע לנו כדי שנשלם על פי הדרגה הנכונה.

אלכסנדר הוכברגר: גם אנחנו בדקנו והדרגה שמגיעה לנו היא בין 600 שקל ל- 700 שקל בממוצע.

אלכסנדר הוכברגר: המטפלת אמרה שאם היא הייתה יכולה אז בשמחה אבל היא לא מקבלת את הכסף וזה קשור לעיריית ירושלים.

אלכסנדר הוכברגר: היא הפנתה אותנו למפקחת ולרכזת.

אלכסנדר הוכברגר: כל אחד העביר את התיק לשני, רכזת עיריית ירושלים מנווה יעקב העבירה את התיק למשרד התעשייה, מסחר ותעסוקה.

אלכסנדר הוכברגר: התקשרנו ופנינו במכתבים למשרד התעשייה, מסחר ותעסוקה לברר למה אין דרגות והוא העביר את זה לעיריית ירושלים.

אלכסנדר הוכברגר: כל אחד זרק את התיק לשני.

אלכסנדר הוכברגר: המצב הוא שאנחנו משלמים כל חודש 1,591 שקל ובנוסף יש לנו עוד ילד.

אורי מקלב: הכל נעשה בכתב או בעל פה?

אלכסנדר הוכברגר: פעם אחת במכתב, לא קיבלנו פקס אבל קיבלנו טלפון.

אורי מקלב: בכל אופן, לטענת בעלת המשפחתון היא לא קיבלה שום סבסוד וגם לא מימון.

אורי מקלב: זו שנה שנייה שלכם.

אלכסנדר הוכברגר: בשנה שעברה היינו במעון והשנה זו שנה ראשונה במשפחתון.

אלכסנדר הוכברגר: על המעון שהינו אפשר לומר שהוא היה מאוד בסדר, הוא בא לקראת ההורים, הוא יודע שמדובר בהורים אברכים - - -

אורי מקלב: בשנה שעברה לא הייתה בעיה.

אלכסנדר הוכברגר: בשנה שעברה הייתי במעון.

אורי מקלב: הבעיה שאנחנו נמצאים היום ב- 1 בדצמבר ועדיין לא נקבעו דרגות לאף אחד והם לא מקבלים סבסוד.

אלכסנדר הוכברגר: אני רק רוצה לציין שאחרי שמקבלים את המסמכים ממשרד התעשייה, מסחר ותעסוקה עוברים עוד חודש חודשיים, אז מנהל המעון בא לקראתנו האברכים ואמר שהוא מוכן לספוג את הנזק הכספי ושאנחנו נשלם רק חלק.

אורי מקלב: כנראה יש הבדל בין מעון למשפחתון.

אורי מקלב: מעון שהוא ארגון גדול יותר הוא יכול להתגמש ובמשפחתון מדובר במשכורת של המטפלת, כשהיא לא מקבלת סבסוד היא לא יכולה להחזיק את עצמה.

ציפי חוטובלי: אני חוזרת למשרד התעשייה, מסחר ותעסוקה, תמר אלמוג נמצאת בידיי הנחיה ברורה של משרד התעשייה, מסחר ותעסוקה שמדברת על רענון הנחיות לגבי תשלומי הורים למשפחתונים לשנת תשע"א, יש כאן הנחיה ברורה לגבי ילדים חדשים וגם לגבי ילדים ממשיכים.

ציפי חוטובלי: אני רואה שהתקנה לא מיושמת.

תמר אלמוג: עשינו בדיקה פרטנית, יש לי כאן את הפירוט של כל רשות ורשות, בנוגע למשפחתונים מי כן מבצע את ההנחיה ומי לא.

תמר אלמוג: לגבי עיריית ירושלים רשום לפניי "עיריית ירושלים כן מבצעת את המקדמות ומעבירה את הכסף למטפלות רק לגבי ילדים ממשיכים, לגבי ילדים חדשים היא לא עושה את זה".

תמר אלמוג: לגבי חדשים הנושא בטיפול מולם.

אורי מקלב: מה הבשורה שלך להורים.

אורי מקלב: עוד כמה זמן הם יצטרכו לשלם את מלוא המחיר.

אורי מקלב: אנחנו כבר ארבעה חודשים מיום פתיחת שנת הלימודים השנה.

תמר אלמוג: כשתינתן לי רשות הדיבור אני אתן סקירה מקיפה.

אורי מקלב: יש לנו פונה נוספת שאנחנו רוצים לשמוע, שרית עמדי.

שרית עמדי: שלום, אני אימא חד הורית לילדה בת שלוש.

שרית עמדי: הבת שלי במעון "אמונה" בשכונת רמות בירושלים.

שרית עמדי: הבעיה הייתה כשהיא הייתה ילדה חדשה ונדרשתי לשלם תשלום מלא.

שרית עמדי: אכן שילמתי תשלום מלא כמה חודשים.

שרית עמדי: מאחר ואני לא מקבלת לא מזונות ולא הבטחת הכנסה ולא שום הכנסה אחרת פרט למשכורת שלי הייתה לי בעיה רצינית.

שרית עמדי: נאלצתי לבטל את הוראת הקבע למעון, הצ'קים חזרו והחשבון כמעט הפך למוגבל.

שרית עמדי: זה בגלל שדרשו ממני כמה חודשים לשלם תשלום מלא למעון.

שרית עמדי: בשנה שעברה גם עמדתי באותה בעיה כי לא קיבלנו מיד דרגה.

שרית עמדי: הגעתי למנהלת המעון ואמרתי לה שאם היא דורשת ממני תשלום מלא אני מחר אלך להתפטר מהעבודה, פשוט כך כי אין לי שום בררה אחרת, נשארת בבית ומגדלת את הילדה.

אורי מקלב: אני מציין שהיום אחרי תהליך של משא ומתן עם המנהלת הגעתם להסכמה.

שרית עמדי: היא התחשבה בי.

אורי מקלב: אבל זה אחרי מאבקים.

שרית עמדי: יש לי בעיות בחשבון בגלל התשלומים האלה.

אורי מקלב: הבנו את הנקודה.

אורי מקלב: אולי נשמע גם אתכם מנהלי המעונות.

אורי מקלב: הרי נשמע שהם קיבלו מקדמות לגבי הממשיכים ושהם לא קיבלו הוראות לגבי החדשים.

אורי מקלב: אנחנו קיבלו תשובות שגם לגבי החדשים נתנו הוראה לקבוע דרגת אמצע או משהו אחר.

אורי מקלב: מהתגובות שאנחנו קיבלנו הבנו שההוראות לא היו כאלה.

ציפי חוטובלי: אנחנו נבקש שתמקדו את הדברים על המצב בו אתם נמצאים.

ליאור גבאי: אני מנכ"ל "נאות מרגלית".

ליאור גבאי: ברשות

ליאור גבאי: כם אני אציג עמדה, שאנחנו כלל ראשי הארגונים "ויצ"ו", "נעמ"ת", "אמונה", פועלים בשיתוף מתוך רצון לדאוג לשדרוג איכות הטיפול בילדים.

ליאור גבאי: אני לא הדובר של כל הארגונים.

ליאור גבאי: הבעיה המרכזית היא שבשנים עברו אומנם היה עיכוב במתן דרגות על ידי המשרד של חודש או חודשיים או שלושה אבל לאחר מכן אנחנו כארגונים ידעו מה רף הדרישות או הטופסולוגיה הנדרשת מההורים ולכן יכולנו להעריך את הדרגה הזמנית.

ליאור גבאי: היום הבעיה חמורה יותר.

ליאור גבאי: המשרד עבר לשיטה חדשה שעדיין אנחנו לא יודעים אותה.

ליאור גבאי: המשרד עבר לדרישות חדשות שאנחנו עדיין לא יודעים מהם.

ליאור גבאי: אתם מדברים על עניין הדרגות?

ליאור גבאי: אני רוצה לומר לכם חברי הוועדה הנכבדים שאנחנו לא מדברים על דרגות, עדיין אין טפסים לרישום, אין ערכות רישום ראשוניות שבהם נדרשים הורים להגיש את זה ואת זה, הם עדיין לא קיימים.

ליאור גבאי: אם כך הבעיה יותר גדולה כי אנחנו כארגונים לא יכולים להעריך את הדרגה.

ציפי חוטובלי: בעצם כשהורה נרשם היום אצלך הוא בכלל לא צריך להביא פירוט ההכנסה שלו ושל האישה.

ליאור גבאי: נכון, כי אני לא יודע לדרוש ממנו.

ליאור גבאי: אני בסך הכל שואל אתה האבא, תראה לי תעודת זהות לבדוק שהילד שלך ושום דבר נוסף.

ליאור גבאי: מעבר לכך אין שום דרישה.

ליאור גבאי: ברגע שנקבל את ההנחיות הברורות מהמשרד נדע להגיד.

ליאור גבאי: הבעיה הגדולה שנוצרת כתוצאה מכך היא לא רק לילדים הממשיכים ולילדים החדשים, היא מעבר לכך ואני אתן דוגמה.

ליאור גבאי: בכל ארגון יש עשרות או מאות, תלוי בגודל הארגון, של הורים משנים מקום מגורים.

ליאור גבאי: ברגע שהורה עובר מקום, אנחנו כעת בחודש דצמבר ואם הוא עובר כעת, אני לא יודע מה לדרוש ממנו ואני גם אצטרך לרדוף אחריו במשך השנה כולה כשאני לא יודע לאן הוא עבר, כשאקבל את הדרישות אצטרך לחפש אותו ולהעביר לו את הטפסים כדי שאקבל דרגה רטרואקטיבית, זה גורם לנו הארגונים נזק גדול.

ציפי חוטובלי: אבל כרגע, ההורים משלמים מחיר שלם ואתם לא סופגים את הנזק.

ליאור גבאי: אני אומר למה אנחנו כן סופגים.

ליאור גבאי: אומנם אנחנו מקבלים מקדמות ובהתאם לזה אנחנו מבצעים את הדרוג, כל ארגון על פי דרכו, אבל המקדמות הן על בסיס הערכות.

ליאור גבאי: ברגע שיהיה רישום אמיתי זה יתקזז או יתווסף.

ליאור גבאי: ברגע שאותם הורים לא יקלטו במערכת כי הם עדיין לא קיימים במעון אז לא תהייה לנו שום דרך לגבות את זה.

ליאור גבאי: כמנהל הכללי של רשת "נאות מרגלית", אנו משתדלים כתפיסה לבוא לקראת ההורים.

ליאור גבאי: לגבי הורים שאנחנו יכולים לחשב את הדרגה בגלל שהם הורים ממשיכים אנחנו עושים את זה.

ליאור גבאי: עם הורים חדשים יש בעיה גדולה כי אתה לא יודע מה הרף הנדרש, אתה לא יודע אם ההורה הזה יהיה זכאי או לא, המנהלת שלנו לא יודעת להעריך את הדרגה.

ליאור גבאי: בכל אופן מדובר במנהלת מעון ולא אחת שאמורה לשבת כל היום מול המחשב ולעשות חישובים סטטיסטיים.

ליאור גבאי: הבעיה הגדולה נוצרת בעיקר, כמו שההורים הפונים ציינו, עם ההורים הממשיכים, אבל לצערי הרב גם עם הורים אחרים.

אורי מקלב: מה להערכתך אצלך קורה ברשת?

ליאור גבאי: הערכה של 28% או 30%.

עמיר פרץ: מקדמה קיבלת?

ליאור גבאי: קיבלנו מקדמה של 80%.

עמיר פרץ: מה אתה עושה איתה?

עמיר פרץ: אם אתה לא נותן להורים?

ליאור גבאי: קיבלנו מקדמה על בסיס חודש אוגוסט, בחודש אוגוסט אין ילדים חדשים.

ליאור גבאי: אם יש לך קליטת יתר אז אתה בבעיה, אם פתחת מעונות חדשים אין לך.

עמיר פרץ: על החדשים קיבלת מקדמה?

ליאור גבאי: אם פתחתי מעון חדש לא קיבלתי מקדמה.

עמיר פרץ: אתה הולך לשוליים.

עמיר פרץ: כמה מעונות חדשים אתה פותח בשנה?

אורי מקלב: זה הנושא השני ונדון בנושא של אי פתיחת מעונות.

ליאור גבאי: אני עונה.

ליאור גבאי: אנחנו נותנים להורים הוותיקים מקדמה, להורים החדשים גם נותנים השתתפות.

ליאור גבאי: היחס בין הורים חדשים להורים ממשיכים הוא 28%, 72% והדרגה להורים וותיקים היא בהתאם לדרגה שהייתה בשנה שעברה, אנחנו לא מעלים דרגה.

עמיר פרץ: כל שנה יש לך התחשבנות מול משרד התעשייה, מסחר ותעסוקה במדויק?

ליאור גבאי: כל הזמן.

עמיר פרץ: אני חושב שכל העסק הזה הוא לא בסדר, כולל הרשתות.

עמיר פרץ: אם אתם מקבלים מקדמה עבור החדשים, לא אתם לא נותנים אותה?

ליאור גבאי: אנחנו נותנים אותה.

ציפי חוטובלי: אני מציעה שאנחנו נשמע את כל הארגונים כדי שנוכל לדעת מה בדיוק עושים הארגונים עם הכסף.

ציפי חוטובלי: אנחנו מדברים על שתי שאלות שחוזרות כל הזמן על עצמן.

ציפי חוטובלי: יש מקדמה או אין מקדמה, והאם המקדמה הזאת מגיע גם לחדשים?

טליה ליבני: הסוגיה בעצם היא מערכת היחסים בין משרד התעשייה, מסחר ותעסוקה לבין מפעלי המעונות והמשפחתונים.

טליה ליבני: הסוגיה נוגעת לרמת האמון בין הגופים.

טליה ליבני: באיזה מובן?

טליה ליבני: – מזה כמה שנים משרד התעשייה, מסחר ותעסוקה לא עמד, הוא החליף חברות, ולא עמד במועד של ספטמבר או אוקטובר שיהיו דרגות.

טליה ליבני: אנחנו הארגונים הגענו ואמרנו "בסדר, תנו לנו מקדמות ואנחנו ניתן דרגות ביניים".

טליה ליבני: הכל על מנת שהאימא תוכל לצאת לעבודה ולא תצטרך להישאר בבית וכדי שהמחיר לא יהיה גבוה.

טליה ליבני: עשינו את זה כבר כמה שנים, תוכלי לתקן אורלי אלמגור לוטן, לא רק השנה השינוי.

טליה ליבני: השנה השינוי הוא דרסטי.

טליה ליבני: אם בכל שנה היו לנו טפסים בערך באפריל או מאי במועד ההרשמה השנה עדיין אין לנו טפסים.

טליה ליבני: לכן אמרתי שאני מעריכה שעד סוף השנה לא יהיו דרגות.

טליה ליבני: באנו למשרד התעשייה, מסחר ותעסוקה לפני מספר שנים ואמרנו "יחסי האמון בינינו צריכים להיות כאלה שתקבעו שהארגונים יתנו דרגות להורים ואתם תפעילו רק מערך פיקוח, להיפך, תשלמו לנו עמלה עבור זה".

ציפי חוטובלי: טליה ליבני, הדרגות צריכות להיות אחידות.

טליה ליבני: לפי רמת ההכנסה.

טליה ליבני: זה לא רק עניין של רמת הכנסה, זה לא רק עניין של תלושים, זה עניין גם אם למשל ברגע מסוים כשאנחנו נתנו דרגות ביניים, משרד התעשייה, מסחר ותעסוקה שינה קריטריונים ואמר שאימא חד הורית צריכה גם להביא תצהיר שהיא חד הורית.

טליה ליבני: פתאום ביום מסוים, במרץ זה היה בערב פסח, כל האמהות החד הוריות שלא הביאו תצהירים, אנחנו לא ביקשנו תצהירים כי זה לא היה נדרש קודם, הן קיבלו ממשרד התעשייה, מסחר ותעסוקה חיובים.

טליה ליבני: בכל הוראות הקבע חייבו אותם עבור חודשיים שלושה ובערב פסח נשארו האימהות החד הוריות בלי פרוטה בבנק.

טליה ליבני: לא ידענו מה לעשות.

טליה ליבני: היינו במצב נוראי.

טליה ליבני: זאת אומרת שמשרד התעשייה, מסחר ותעסוקה מתייחס, ראשית הוא מעביר את זה לחברה וברגע שהוא מעביר את הטיפול לחברה אין כבר עם מי לדבר ואין צד אנושי, אתה לא רואה את הפרט, שום דבר.

טליה ליבני: הארגון רואה את הפרט, המנהלות רואות את המשפחה, הן יכולות לקבוע.

טליה ליבני: נכון היה לקבוע שהדרגות תקבענה על ידי הארגונים.

טליה ליבני: אנחנו נערך בצורה מקצועית לתת את הדרגות, נקבל בדיוק את ההנחיות שמקבלות החברות ונעשה את הפעולה.

טליה ליבני: אנחנו בלאו הכי רושמים ערכת קליטה למעון שלנו.

טליה ליבני: הרי יש בין ההורה לבינינו חוזה ובנוסף לזה צריך לעזור להורה למלא את הטפסים, אומר משרד התעשייה, מסחר ותעסוקה "תעשו את זה באינטרנט".

טליה ליבני: או-קיי, נשכור אנשים, ניקח חשבי שכר, חשבים שיעשו את העבודה הזאת, יגידו לנו תקבלו X כסף עבור כל טופס, נהייה אחראים.

טליה ליבני: אנחנו לא אחראים, אנחנו בכלל לא אחראים.

טליה ליבני: אנחנו כמתנדבים כדי לעזור להורים.

טליה ליבני: אנחנו עושים את זה כמיטב יכולתנו.

טליה ליבני: היא מדברת על מצב הביניים.

טליה ליבני: האנשים צריכים להבין את מה שאת אומרת.

טליה ליבני: אז גם היום יחליט משרד התעשייה, מסחר ותעסוקה שאם הוא לא מסוגל לתת עד סוף השנה את הדרגות אז תנו לנו הנחיות.

אורי מקלב: אני רוצה לשקף את מה שאת אומרת ואנחנו לא יודעים אם החברה היא טובה או לא, הניסיון שלו הוא ניסיון לא טוב ואנחנו מבינים שתנאי ההסתגלות הם מאוד מאוד קשים, אבל נניח לזה כי המטרה היא לשפר את מה שהיה עד עכשיו.

אורי מקלב: בשלב הביניים אומרת טליה ליבני, ואני מניח שכל הארגונים מסכימים איתה.

אורי מקלב: מדובר באנשים שהם לא עולים חדשים, הם אנשים בעלי ניסיון רב, היא אומרת "תנו לנו לקבוע דרגות ביניים או בארגון או באחריות ההורה".

אורי מקלב: הרי בסופו של דבר הוא שילם סכום מסוים ומשרד התעשייה, מסחר ותעסוקה ידע להתחשבן, הוא ידע שאם תקבע לו דרגה שונה הוא יצטרך להוסיף או לקבל החזר.

טליה ליבני: על זה משרד התעשייה, מסחר ותעסוקה צריך להיות אחראי כלפי הארגונים.

טליה ליבני: לפני כשנתיים נתקלו בחודשים מרץ אפריל עם מינוס של 7 מיליון חובות הורים.

טליה ליבני: אם משרד התעשייה, מסחר ותעסוקה אומר, "חישבתם דרגה 5 והיא לא הביאה טופס ומגיע לה דרגה 9, 10", שהאימא ראתה את החוב הזה האימא קמה והלכה.

עמיר פרץ: את יכולה להסביר לנו את השיטה אם את תנהלי את קביעת הדרגה, באיזה שלב ההורה מתחייב בחשבון האישי שלו?

אורי מקלב: הוא נותן מיד הוראת קבע לחשבון.

עמיר פרץ: איך משרד התעשייה, מסחר ותעסוקה יכול לגבות ישירות אם הוראת הקבע אליכם.

עמיר פרץ: היא אומרת שלאותן אימהות חד הוריות לפתע, בן רגע משרד התעשייה, מסחר ותעסוקה משך מהן כסף.

עמיר פרץ: איך זה?

עמיר פרץ: הוראת הקבע היא לטובת משרד התעשייה, מסחר ותעסוקה?

עמיר פרץ: תאמיני לי שאלוהים מתמצא בפרטים ובסוף הפרטים מפילים את הכל.

עמיר פרץ: הוראת הקבע מול המעון?

עמיר פרץ: הוא מתחייב שאסור לו לגעת בזה.

טליה ליבני: הכל אוטומט.

טליה ליבני: אין בני אדם יש סרטים מגנטים.

ציפי חוטובלי: אני מבקשת לשמור על רשות הדיבור, גם כדי שהציבור יבין.

עמיר פרץ: פה אמרו משהו ושם אמרו אחרת.

עמיר פרץ: אנחנו רוצים להבין.

ציפי חוטובלי: לטובת סדר הדיון, אנחנו נסיים את הסקירה של הארגונים.

ציפי חוטובלי: ארגון "אמונה" ו"ויצ"ו" ימסרו את הסקירה ואז נפתח את זה לדיון.

עמיר פרץ: אין אפשרות אוטומטית למשרד ממשלתי להיכנס לחשבון בנק של אזרח.

עמיר פרץ: זה בלתי הגיוני בעליל.

עמיר פרץ: זה מה שאמרתם.

אורי מקלב: לא זאת הכוונה.

אורי מקלב: כך זה נשמע וכדאי שנתקן את זה.

אורי מקלב: אתם גובים את מלוא המחיר מההורים ואם אין סבסוד של משרד התעשייה, מסחר ותעסוקה אז ממילא ההורה מקבל את כל החיוב שלו.

טליה ליבני: הכל מתבצע במחשוב מגנטי.

ציפי חוטובלי: טליה ליבני, אני רוצה לשאול אותך שאלה סופית לגבי קבלת המקדמה.

ציפי חוטובלי: היום כשאישה נרשמה למעון" נעמ"ת" האם היא שילמה את מלוא המחיר בלי שום דרגת סבסוד?

טליה ליבני: לא.

ציפי חוטובלי: מה קורה אצלכם?

ציפי חוטובלי: קיבלת מקדמה?

ציפי חוטובלי: נניח שיש לי ילד שהוא שנה ראשונה במעון.

טליה ליבני: לגבי ילד חדש היה שיקול דעת, בעובדות לא כאלו ברורות, קבעו דרגה בערך.

טליה ליבני: לא היינו בטוחים כי אין לנו עדיין את הטפסים, אנחנו לא יודעים את תהיינה דרישות חדשות, מה נכלל כהכנסה, האם רק משכורת או דברים אחרים.

טליה ליבני: בחוק ההסדרים יש למשל הצעות לגבי הדברים האחרים.

טליה ליבני: לגבי האימהות החד הוריות היו הנחיות ברורות ופתאום הגיע התצהיר, ואני לא מתייחסת לכך שזה עולה כסף.

טליה ליבני: לא קיבלנו, ולכן ההתנהלות לגבי ילדים חדשים הייתה יותר נוקשה.

טליה ליבני: לא מכירים את ההורים, לא יודעים, לא מכירים את המצב, האם להאמין לטפסים, לא להאמין ואתה לא יודע בדיוק.

טליה ליבני: זו הסיבה שיש התייחסות שונה, אצלנו לפחות, לגבי ילדים חדשים ולגבי ממשיכים.

טליה ליבני: לגבי החדשים אני יכולה לומר שיש נוקשות יותר גדולה.

ציפי חוטובלי: במילים אחרות, חדשים לא מקבלים אצלכם סבסוד מסודר.

טליה ליבני: כן מקבלים, אבל לא ככלל.

טליה ליבני: לא נתנו הנחיה, קבענו שיעריכו דרגה, אבל ייקחו טווח בטחון גדול יותר מאחר והיה לנו ניסיון לא טוב בעבר.

ציפי חוטובלי: תודה רבה.

ציפי חוטובלי: אני מבקשת לשמוע את ארגון "אמונה", ליאורה מינקה בבקשה.

ליאורה מינקה: הסוגיה עליה התפרצתי באמצע זה בדיוק הדילמה של בין הסמכות לבין האחריות, אגב גם במסמך של אורלי אלמגור לוטן שכתוב די מעורבב, לגבי הסמכות לקביעת דרגות ההשתתפות של המדינה אנחנו רואים שהיא בידי משרד התעשייה, מסחר ותעסוקה.

ליאורה מינקה: נקודה.

ליאורה מינקה: המשרד מטיל כל מיני אחריות עלינו הארגונים המפעילים ומבלבלים כמובן גם את המנהלת שלנו.

ליאורה מינקה: מצד אחד אומרים לה את חייבת להיות אשת חינוך ולעסוק בחינוך, וזה בדיוק מה שאנחנו רוצים שהיא תעשה, אבל מצד שני שולחים לבדוק טפסים, לבדוק אם יש תצהיר, לבדוק אם תלוש השכר של ההורה ואם הוא בסדר או לא.

ליאורה מינקה: כאן צריכה להיות הכרעה, החלטה חד משמעית של משרד התעשייה, מסחר ותעסוקה.

ליאורה מינקה: אם אומרים לנו הסמכות והאחריות בידכם עם כל הרזולוציות וכל מה נעשה אנחנו נבנה את המנגנון.

ליאורה מינקה: בגלל שאנחנו מכירים את מעונות היום כבר הרבה מאוד שנים, אנחנו 75 שנים ואחרים X שנים, אנחנו יודעים לעשות את זה באופן מקצועי.

ליאורה מינקה: אבל הבלבול בין הסמכות ובין האחריות גורם לכאוס.

ליאורה מינקה: ההורים צודקים - - - ההורים צודקים והמנהלות במבוכה כי האימא יושבת ולוחצת, בצדק.

ליאורה מינקה: אנחנו אומרים לה שבסוף לא נקבל את ההחזרים האלה ואנחנו רוצים לשלם למטפלת שלנו שגם היא בהרבה פעמים אישה קשת יום.

ליאורה מינקה: הסיפור הזה צריך להגיע לידי פתרון, או שהמנגנון יהיה מסודר והסמכות והאחריות ילכו ביחד ושבאוגוסט ובספט

ליאורה מינקה: מבר תהייה דרגה להורים, או שתהייה העברה אלינו.

אורי מקלב: מה קורה אצלכם היום בפועל, ההורים החדשים משלמים את מלוא המחיר?

ליאורה מינקה: לא.

ליאורה מינקה: מי שבא ומביא ונראה לנו שהדרגה שלו מאוד בולטת, אנחנו נשלם אחרי זה מחירים.

ציפי חוטובלי: מתקיימת כאן התנהלות שהיא התנהלות שהיא לגמרי לסמוך על הנס.

ציפי חוטובלי: שום דבר לא מסודר.

ליאורה מינקה: לגבי ילדים חדשים, זה המצב.

אורי מקלב: באיזה מקום זה לא הוגן מכיוון שאתם לא נותנים סבסוד, אני לא בודק את היתרות שלכם בבנקים.

אורי מקלב: היתרות אצלכם בארגונים גדולות יותר השנה בחודש נובמבר דצמבר מאחר שאם אתם לא נותנים את מלוא הסבסוד להורים ומשרד התעשייה, מסחר ותעסוקה כן העביר לפי מצבת שהייתה באוגוסט, לכאורה יש מצב שהורים לא באים לבקש, הם מתחננים, וכשלא מאירים להם פנים וכשלא עושים את זה ברצון הם משלמים את מלוא המחיר בעוד שאתם בפוטנציאל מקבלים על כך סבסוד.

ליאורה מינקה: אני חוזרת, לפי ההסכם שלהם איתנו, המקדמות זה רק עד סוף החודש.

ליאורה מינקה: אנחנו בכלל לא יודעים מה יהיה.

ציפי חוטובלי: נשמע את ארגון "ויצ"ו" ונעביר אחר כך את רשות הדיבור לתמר אלמוג, יש לך כאן שאלות כבדות משקל.

נעמי מורנו: אני מנהלת הגיל הרך של ויצ"ו.

נעמי מורנו: אני רוצה לומר שבפרקטיקה אנחנו למעשה עבדנו עם ההורים החדשים כמו עם ההורים הממשיכים.

נעמי מורנו: במבחן התוצאה אותו היקף של הורים חדשים קיבל סבסוד.

נעמי מורנו: זה רק מחדד את ההכרות עם המטריה, עם הנכונות שלנו לקחת סיכונים וללכת לקראת הלקוחות שלנו.

נעמי מורנו: מבחן התוצאה שווה.

נעמי מורנו: 80% ממי שנבדק קיבל דרגה.

נעמי מורנו: זה הרבה מאוד.

נעמי מורנו: את הסיכון לוקחים לא רק הארגונים, אלא גם ההורים.

נעמי מורנו: חלק מההורים שמקבלים דרגה ואחר כך הדרגה שלהם נקבעת כדרגה שונה צריכים למצוא דרך כדי להחזיר את הכסף שאין להם, אחר כך מתחילים תהליכים של פריסת תשלומים עם אנשים שאין להם אפשרות להחזיר.

נעמי מורנו: צריך להביא את זה בחשבון.

אורי מקלב: זה ממש לא פשוט.

ציפי חוטובלי: אנחנו מזועזעים לשמוע את זה.

ציפי חוטובלי: יש כאן מציאות שתמר אלמוג תצטרך לתת תשובות.

ציפי חוטובלי: תשמעי מה שאנחנו שומעים כאן.

ציפי חוטובלי: אנחנו שומעים על אנרכיה בכל הנושא הזה, מדובר על זכאות סבסוד.

ציפי חוטובלי: הרי המדינה נותנת את הכסף, הכסף קיים וההורים לא נהנים ממנו.

ציפי חוטובלי: זה מצב שערורייתי.

ציפי חוטובלי: אין לי לומר פחות מזה.

אורי מקלב: שמענו כאן ממך, שאת לא רוצה להגיע למצב שהורים יצטרכו עוד כסף ולכן קבעת קטגורית מראש לכולם, שילמו עוד דרגה או שתי דרגות כדי לא ליצור מצב שיחזירו כסף.

אורי מקלב: זה הוגן שכולם צריכים?

אורי מקלב: אנחנו לא רוצים להגיע למצב, ולא רק למי שקשה לו אלא גם כארגונים יהיה קשה לגבות ממנו ולכן עכשיו אנחנו מבקשים מכל ההורים לשלם דרגה אחת או שתיים, והחדשים הרבה יותר.

אורי מקלב: כל זאת בגלל שאם הוא יצטרך להחזיר כסף יהיה קשה לגבות אותו.

אורי מקלב: מה שקורה היום זה שהוא משלם את הכל.

נעמי מורנו: מאחר ואנחנו מכירים את הנפשות הפועלות ואת המשפחות, אני משוכנעת שגם הארגונים האחרים, למשפחות שבאמת קשה ואין להן יכולת נתנו את מלוא הדרגה ובכלל לא הוספנו אלא נתנו בדיוק את מה שהיה להם בשנה שעברה.

נעמי מורנו: בדקנו שלפחות 10% מהילדים, מכל המחזור, חלק אינם זכאים בכלל לדרגות, קיבלו את הדרגה אחד לאחד כמו בשנה שעברה.

נעמי מורנו: זאת אומרת שהייתה התייחסות מלאה ואישית בכל ההיבטים מתוך הנחה שצריך לעבור את התקופה הזאת שהיא כרגע בלתי פתירה מבחינתנו.

ציפי חוטובלי: נמצאים כאן עוד שני ארגונים, "עץ הדעת" ו"בית יעקב".

ציפי חוטובלי: אשמח שתתנו את הסקירה על מה שקורה אצלכם.

יעקב סגל: אנחנו ב"עץ הדעת", לילדים הוותיקים נתנו את הדרגה של השנה הקודמת.

יעקב סגל: לילדים החדשים קבענו קטגורית דרגה 50%.

יעקב סגל: אחד הבעיות המרכזיות בנוהל החדש הוא להבין משנה שעברה כשהורה נרשם למעון.

יעקב סגל: כשהמעון היה אחראי להגיש את הטפסים למשרד התעשייה, מסחר ותעסוקה ידעו אז לקבוע דרגה.

יעקב סגל: הייתה הכנסה של האימא בסך של 4,000 שקלים ל- 40 שעות שבועיות, 5,000 שקל הכנסה של האבא, משפחה עם ארבעה ילדים וידעו פחות או יותר איזו דרגה לקבוע, קבענו גם דרגה 3 למרות שהיינו מקבלים את הכסף כעבור ארבעה חודשים וסבסדנו כי ידענו שזה יגיע.

יעקב סגל: היום למעונות אין את הטפסים האלה בכלל.

יעקב סגל: אנחנו לא יודעים כמה אימא ואבא מרוויחים כי אנחנו לא אמורים לקבל את הטפסים.

יעקב סגל: מי שאמור להעביר את הטפסים הם ההורים מול משרד התעשייה, מסחר ותעסוקה כשעדיין הנוהל לא התחיל.

יעקב סגל: זאת אומרת שאפילו אין לנו מידע איזה דרגה זמנית לקבוע לילד כי אנחנו לא מקבלים מידע.

תמר אלמוג: נכנסים לסימולטור?

יעקב סגל: אין לי סימולטור, אין לי טפסים.

אורי מקלב: הוא לא אמור לקבל פירוט הכנסות.

אורי מקלב: פירוט הכנסותיהם של ההורים לא עובר דרך הארגונים.

אורי מקלב: בנוהל החדש לא צריך לעבור.

אורי מקלב: למה הוא צריך לבקש את זה מההורים?

תמר אלמוג: זו תקופת מעבר שתואמה מראש עם הארגונים.

אורי מקלב: הוצאתם הנחיה כזאת?

אורי מקלב: הוצאת הנחיה לארגונים לבקש תלושי שכר מההורים?

תמר אלמוג: כן.

תמר אלמוג: ההנחיה הייתה שהם יקבעו דרגות זמניות בשני אופנים, לגבי ילדים ממשיכים הם יסתמכו על הדרגה שהייתה בשנת הלימודים הקודמת בתוספת דרגה נוספת.

תמר אלמוג: לגבי החדשים אנחנו פיתחנו באתר האינטרנט של המשרד, סימולטור שכל הורה וכל מנהלת מעון יכולים להיכנס אליו, לצקת את נתוני המשפחה, הכנסות, שעות עבודה, מספר נפשות במשפחה ולקבל סימולציה של הדרגה הזמנית.

אנסטסיה מיכאלי: אין לה מחשב, מאיפה היא תביא את זה?

אורית זוארץ: מעבירים את עבודת הפקידות למנהלת המעון.

אורית זוארץ: במקום להתעסק בפדגוגיה ובמענה לילדים בסיכון, כל הדברים שהמנהלת המעון צריכה להתעסק זה להיות גם קלדנית.

אורית זוארץ: גם תוספת הדרגה הזאת זו פגיעה בכיס של האימהות והאבות העובדים.

אורי מקלב: נציגי "בית יעקב", כמה מעונות יש לכם?

שרי דייטש: 35.

שרי דייטש: 2,500 ילדים.

שרי דייטש: אנחנו אחד מהארגונים הגדולים למגזר החרדי.

שרי דייטש: אנחנו מייצגים משפחות ברוכות ילדים ואבות אברכים בחלקם.

שרי דייטש: המערכת שלנו נתנה את האפשרות לכל הורה להצהיר את הנתונים שלו ועל פיהם קבענו את הדרגה המינימאלית.

שרי דייטש: בנוסף לכך הורים ממשיכים משנה שעברה קיבלו את אותה דרגה.

שרי דייטש: כך שבעצם הנושא הגירעוני עולה וצף אצלנו בצורה הכי ברורה כי בעצם שום הורה לא משלם דרגה מלאה.

אריאלה אשל: אני מנהלת את היחידה לגיל הרך באגף הרווחה של עיריית ירושלים.

אריאלה אשל: אני חושבת שהדברים הוצגו כאן בצורה הכי נחרצת והכי ברורה.

אריאלה אשל: אין לי הרבה מה להוסיף למעט חוק פעוטות בסיכון.

אריאלה אשל: לפני כשש שנים חוקקה הכנסת חוק שמחייב שלכל ילד שעונה על פרמטרים שמוגדרים כילד בסיכון מתן השמה באמצעות המדינה.

אריאלה אשל: זאת אומרת שכולנו מחויבים לבצע את החוק הזה.

אריאלה אשל: עד לפני כחמש עשרה שנה, אני עובדת רווחה כבר 22 שנה ואני יכולה להגיד שרוב הנשים שהגיעו ללשכות הרווחה היו בעיקר לא נשים עובדות.

אריאלה אשל: אני חייבת להתמקד בעניין של ילדים בסיכון, כי אני חושבת שהוא קצת הלך לאיבוד כאן.

אורי מקלב: את מסיטה אותנו מנושא הדיון, יש לך מה להוסיף בנושא של הפעוטונים והמעונות?

אריאלה אשל: כן.

אריאלה אשל: בנושא הילדים בסיכון שהמדינה מחויבת לתת להם מענה.

אריאלה אשל: יש כאן חוק שבעצם לא מיושם.

אריאלה אשל: חוק שמתייחס לילדים בסיכון ולנשים עובדות, חלק מהילדים האלה נמצאים היום בבית או שאותן נשים מפסיקות לעבוד וחוזרות למעגל העוני, זה הכול.

טליה ליבני: לפני שתמר אלמוג מקבלת את רשות הדיבור אני רוצה לעלות עוד נקודה, הנושא הוא קריטריונים ודרגות.

טליה ליבני: ישנה אוכלוסייה של ילדים בני שלוש שעל פי בסיס מקום פנוי אנחנו זכאים לקלוט אותם במעונות.

טליה ליבני: הגיל של שלוש עד ארבע זה הגיל הכי מסכן במדינת ישראל.

טליה ליבני: לפני גיל ארבע זה טרום טרום חובה, ורוב המקומות בארץ לא בנויים ואין להם כיתות, הרשויות לא נערכו.

טליה ליבני: אותנו המעונות הגבילו את הגיל הרישום לשנתיים ותשעה חודשים ולכן הגיל הזה לא מסובסד בכלל.

טליה ליבני: גם אם ילד נמצא במעון והוא בן שלוש הוא לא זכאי לשום סבסוד, גם אם הוא ממשיך הוא לא זכאי לכלום, הוא משלם את מלוא המחיר.

טליה ליבני: האימא שלו צריכה בשנה הזאת להפסיק לעבוד.

טליה ליבני: באנו, ביקשנו ואמרנו "אתם מסבסדים ילדים בצהרונים", אותו משרד תעשייה, מסחר ותעסוקה "תגיד שהילדים בגילאים האלה שאם הם במעון על בסיס מקום פנוי יהיו מסובסדים כמו ילדים בצהרונים ולפחות יקבלו 500 שקלים.

טליה ליבני: " עד היום אנחנו לא קיבלנו תשובה בנושא הזה.

טליה ליבני: ביקשנו ופנינו.

טליה ליבני: זה לא עניין של טופס, זה עניין של קביעת קריטריונים, מדיניות.

טליה ליבני: שיהיה ברור אמהות חושבות אם לצאת לעבודה או לא על בסיס אינפורמציה.

טליה ליבני: אנחנו לא יכולים לתת להם אינפורמציה מדויקת.

טליה ליבני: אני מבקשת מהוועדה שגם בעניין הגיל, בעניין הצהרונים תהייה החלטה ושתהייה פניה למשרד התעשייה, מסחר ותעסוקה.

אורי מקלב: שאתם תשמשו מינימום כצהרונים, שהורה יזכה לאותו מינימום.

טליה ליבני: באותו חדר, אנחנו לפחות צהרונים.

אורי מקלב: אם לא מעון אז לפחות כצהרון, הרי מגיע לו צהרון.

אורי מקלב: השאלה היא אם זה נכון שהשנה הורידו את גיל הסבסוד לילדים לשנתיים ותשעה חודשים?

טליה ליבני: כבר בשנה שעברה.

אורי מקלב: אז גם לא גיל שלוש.

טליה ליבני: קודם זה היה שלוש וחודשיים והורידו.

אורי מקלב: בעצם הורידו את גיל הסבסוד.

אורית זוארץ: ארבעה חודשים שיורדים בין הכיסאות.

אורי מקלב: מגיל שלוש עד ארבע, זה שנה וארבעה חודשים.

ציפי חוטובלי: אני חושבת שהכתובת המרכזית צריכה לתת לנו תשובות.

אורי מקלב: תמר אלמוג, עומדת בפניך משימה קשה.

ציפי חוטובלי: יש כאן שאלה מרכזית עליה את צריכה לתת מענה והיא איך אנחנו גורמים להורים לא לשלם תשלומי יתר, עם זה אנחנו רוצים לצאת מהדיון הזה.

ציפי חוטובלי: איך אנחנו עוזרים להורים.

תמר אלמוג: ברשות

תמר אלמוג: כם אני מבקשת להתייחס לדיון הזה בשתי רמות.

תמר אלמוג: רמה אחת זו אמירה כללית על מערך מעונות היום, איפה אנחנו נמצאים, מה עשינו עד היום ולאן הולכים.

תמר אלמוג: הרמה השנייה תהייה רמה פרטנית על כל השאלות והנושאים שעלו הן על ידי חברי הכנסת ויושבי הראש והן על ידי הציבור שנמצא כאן.

תמר אלמוג: אני חושבת שאין אדם שיושב כאן בחדר ולא יודע על הרפורמה ועל הגידול האינטנסיבי במערך מעונות היום שמתרחש בשנים האחרונות ועתיד להתרחש בשנים הבאות.

תמר אלמוג: כדי לשבר אוזן, זה דבר חסר תקדים בכל משרד ממשלתי ובכל אגף במשרד ממשלתי.

תמר אלמוג: תקציב אגף מעונות יום עלה בחמש שנים פי שלושה, מ- 230 מיליון הוא יעמוד בשנת 2011 בלמעלה ממיליארד שקל.

תמר אלמוג: העניין הצריך תכנית עבודה מאוד מסודרת ורצינית במשרד ובאגף כדי לפתור מספר בעיות.

תמר אלמוג: ראשית נדרשנו להקים מנגנון בקרה על כל התשלומים שהמשרד משלם.

תמר אלמוג: לא יכול להיות שהמשרד ישלם מיליארד שקל ולא יהיה מנגנון בקרה שיטתי, לדעת מי הם ההורים שמקבלים, האם מגיע להם כדין, האם לא מגיע להם כדין.

תמר אלמוג: אומרים מדי פעם הארגונים, ובצדק, עכשיו תמר אלמוג מבקשת מאיתנו עוד תצהיר, זו לא תמר שמבקשת את התצהיר, תמר נדרשה על ידי גורמים נוספים בחשב הכללי ומהאוצר ומכל מיני מקומות להגיש את התצהיר הזה מאחר ואנחנו חייבים לדעת שהתקציב שניתן ניתן כדין למי שמגיע לו.

תמר אלמוג: זה ברמה העקרונית.

תמר אלמוג: ברצוני להסביר על אמירת הארגונים "מה האחריות ומהי הסמכות".

תמר אלמוג: אני נכנסתי לאגף לפני שמונה שנים וראיתי מערכת שהולכת וגדלה מסדר גודל של 60,000 ילדים שהם ילדי אימהות עובדות, אני צופה שבסוף 2011 יהיו 160,000 ילדים.

תמר אלמוג: הגידול הזה הצריך שינוי מערכתי, מהותי ומקיף - - - שואלים, ובצדק, "מה האחריות ומהי הסמכות".

תמר אלמוג: נוכחתי לדעת שמנהלות המעונות, רכזות המשפחתונים במשך חצי שנה ולפעמים גם שמונה חודשים עסוקות בטיפול בנושא דרגות ההורים, עם השאלונים, עם הטפסים, לבדוק אם ההורים שלחו או לא, כן נתנו ולא נתנו, זו ויה דה לרוזה שאין כדוגמתה.

תמר אלמוג: לי זה כאב וחרה לי מאוד שהמנהלות האלה עוסקות בעבודה הזו בעוד שהעבודה המהותית שלהן היא טיפול בילדים וצריכות לנהל את המעון, הייתי חייבת לבצע שינוי.

תמר אלמוג: אנחנו הולכים לשינוי שהאחריות והסמכות בטיפול דרגות ההורים במעונות, במשפחתונים ובצהרונים עוברים מהארגונים אל ההורים, כלומר אחד מול אחד.

תמר אלמוג: בתקציב משמעותי ביותר הקמנו מוקד דרך חברה זכיינית, אגב הייתה כאן שאלה לגבי ההפרטה.

תמר אלמוג: המוקד הזה פועל עוד מלפני ארבע שנים - - -

ציפי חוטובלי: אז למה הוא לא עובד.

ציפי חוטובלי: הדבר המרכזי שהמוקד אמור לעשות זה לקבוע דרגות ולא עושים את זה.

תמר אלמוג: נכון להיום בחודשים הראשונים של השנה, אני מדברת מספטמבר עד דצמבר, נמצאים כאן נציגים מכל הארגונים והם יעידו שזה כך, אין מצב של קליטה מעל 40% או 50% של ילדים במערכת לאור הבירוקרטיה והתהליך הארוך, המסורבל והבלתי נגמר הזה.

תמר אלמוג: כולנו יוצאים לא טוב.

תמר אלמוג: לכן השנה כשנת מעבר אנחנו במשרד פיתחנו לראשונה מערכת ממוחשבת חדשה.

תמר אלמוג: החברה החיצונית שהולכת לטפל בדרגות הילדים תעבוד על מערכת המשרד ולא על מערכת ממוחשבת של הזכיין.

תמר אלמוג: זה אמור גם לקצר וגם לייעל תהליכים פעם אחת, בפעם השנייה, אנחנו מאפשרים במערכת החדשה לכל הורה לקבל תמיכה מהמוקד על טלפנים בעמדת טלפון מאוישת.

ציפי חוטובלי: זה לא בפועל, כי בפועל כל ההורים משלמים תשלומי יתר.

אורית זוארץ: בעוד שלושה חודשים בעזרת ה' מתחילים רישום לשנה הבאה.

אורית זוארץ: מה יהיה?

תמר אלמוג: ההורים יקבלו תמיכה בטלפון מאויש בארבע שפות איך למלא את השאלון, האם צריך להוסיף משהו, בכל רגע נתון הם יכולים להתקשר ולקבל את סטאטוס הדרגה.

תמר אלמוג: על פי תנאי המכרז הורה שימלא את ערכת הרישום באינטרנט הדרגה תקבע לו תוך 24 שעות.

תמר אלמוג: הורה שישלח את הערכה בדואר, מיום קבלתה במערכת תוך 14 יום תהייה לו הדרגה.

ציפי חוטובלי: תמר, הורה ששילם כבר תשלומי יתר, מה יהיה איתו?

תמר אלמוג: כעת אני אכנס לרמה הפרטנית.

תמר אלמוג: שלושה ארבעה חודשים לפני פתיחת שנת הלימודים קיימנו במשרד פגישות עם ראשי הארגונים וסיפרתי להם על כל התהליך ואמרתי שהשנה היא שנת מעבר.

תמר אלמוג: ראשי הארגונים נענו לבקשתנו ושיתפו פעולה.

תמר אלמוג: אני יודעת שמוטלת עליהם משימה בתקפות המעבר, אני מדברת על תקופת המעבר שהיא מספטמבר עד לינואר.

אורית זוארץ: אמרת דצמבר בהתחלה.

אורית זוארץ: לא?

תמר אלמוג: אני מיד אומר מתי מתחיל המוקד.

תמר אלמוג: בתקופה הזאת יתנו דרגות זמניות ואחר כך כשיקבעו הדרגות הקבועות הם יצטרכו לעשות התחשבנות, זה כאב ראש לא קטן, אבל אני מבטיחה שמרגע שאנחנו פותחים בעזרת ה' את ההרשמה לשנת הלימודים תשע"ב במרץ או אפריל, כבר באותו מועד תהייה הערכה במעונות, ההורים יקבלו אותה, ילכו מהמעון למלא אותה ובראשון למאי או ליוני תהייה להם הדרגה לשנה הבאה.

תמר אלמוג: ב- 5 בדצמבר החברה הזכיינית תפיץ את ערכות ההרשמה, הן כבר אצלה, כל ערכות הודפסו.

תמר אלמוג: הערכה תהייה בתוך מעטפה אישית לכל הורה, על המעטפה מוטבעת ומודפסת כתובת המוקד, ההורה נדרש להוציא ולמלא אותה, אם הוא יזדקק לתמיכה הוא יפנה למוקד שיתחיל לפעול.

תמר אלמוג: כאמור הערכות תופצנה החל מ- 5 בדצמבר ויגיעו לארגונים תוך שלושה ארבעה ימים.

אנסטסיה מיכאלי: סליחה, לאיזה ארגונים?

תמר אלמוג: לכולם.

תמר אלמוג: למעונות, לצהרונים, מעונות שיש להם סמל.

אנסטסיה מיכאלי: כולל ארגונים פרטיים, למה דווקא ארגונים?

תמר אלמוג: מעונות שיש להם סמל, משפחתונים שיש להם סמל וצהרונים שקיבלו הכרה.

תמר אלמוג: הארגונים יפיצו למעונות שלהם או לרשויות.

תמר אלמוג: כל הורה יקבל את הערכה ויטפל בה.

תמר אלמוג: מי שנגיש לאינטרנט מידית יוכל להיכנס לאינטרנט ולמלא ולקבל את הדרגה מידית.

תמר אלמוג: מי שלא נגיש ימלא וישלח בדואר ותוך 14 יום יקבל דרגה, נכון שבהתחלה זה ייקח קצת יותר זמן.

ציפי חוטובלי: אני חייבת לומר לך שכל חודש כזה, אם הדרגות האלה יגיעו בפברואר כל חודש זה כסף שאין להם להאכיל את הילדים.

תמר אלמוג: נשאלתי מתי יתחיל המוקד לעבוד, החל מ- 5 בדצמבר יתחילו להפיץ את הערכות, ב- 19 בדצמבר המוקד יתחיל לעבוד.

תמר אלמוג: זאת אומרת מי שכבר שלח תחל הקבלה.

תמר אלמוג: המוקד יעבוד בתגבור מלא ואינטנסיבי בחודש הראשון והשני לפעילותו עם תמיכה והדרכה של כל עובדי האגף שלי ואגף מערכות מידע של המשרד כדי שהעבודה תתבצע שם הכי טוב שאפשר.

אורית זוארץ: כמה עובדים יועסקו?

אורי מקלב: אם היא תאמר שלושים עובדים או שישים עובדים מה אני יודע אם זה מספיק או לא, היא צריכה להגיד מתי ההורים יקבלו את הדרגות שלהם, זה מה שמעניין אותי ואת ההורים, גם הארגונים לא כל כך מעניינים אותי, מי שעומד כאן וצועק הם ההורים.

תמר אלמוג: ברשותך לגבי ההורים.

תמר אלמוג: המשרד פרסם גם באמצעי התקשורת, יש הודעה מהדוברות, בעיתונות, הודעה להורים בתאריך ט"ז אלול תש"ע, 26 באוגוסט 2010, פרסמנו בתקשורת הכתובה והאלקטרונית, באתר המשרד זה מופיע, שלחנו לארגונים הודעות כתובות, שלחנו גם לרשויות המקומיות בנוגע לדרך חלוקת המקדמות.

תמר אלמוג: אנחנו מעבירים החל מחודש ספטמבר תשלום גבוה משמעותי ביותר.

תמר אלמוג: הרי אין מצב ולא היה עד היום מצב שבחודש ספטמבר קולטים 50% מהילדים במעונות.

תמר אלמוג: אין דבר כזה.

תמר אלמוג: היום הם מקבלים כסף כאילו הם קלוטים 90% מהילדים במערכת.

שלמה מולה: אבל יש כאלה שהם לא צרכני תקשורת, כמו הבדואים, החרדים ואחרים.

תמר אלמוג: כן, אבל הם באים למנהלת המעון.

תמר אלמוג: כל הורה כזה ניגש למנהלת המעון ולרכזת המשפחתונים ולמטפלת.

תמר אלמוג: אם הוא שואל כמה הוא צריך לשלם, היא צריכה לענות לו שהוא יכול לקבל דרגה זמנית.

תמר אלמוג: אני ערכתי מעקב אחר פניות הציבור בנושא הדרגות.

מרינה סולודקין: אז אין עבודה?

תמר אלמוג: 250 פניות הגיעו למחוז ירושלים, למחוז דרום הגיעו 150 פניות, למטה האגף הגיעו 260 פניות, לחיפה הגיעו 254 פניות, ולתל אביב הגיעו 300 פניות.

תמר אלמוג: כל פניה כזאת, טופלה באופן פרטני על ידי האגף.

תמר אלמוג: פנינו לארגון הרלוונטי וביקשנו לתקן לגבי ההורה.

תמר אלמוג: לעניין המשפחתונים, ערכנו מעקב על דרך הקצאת הדרגות הזמניות והתשלומים להורים במשפחתונים.

תמר אלמוג: 47 רשויות כן נותנות דרגות זמניות, חלקן לא באופן מלא.

תמר אלמוג: שמענו כאן שעיריית ירושלים נתנה לילדים ממשיכים ולא נתנה לילדים חדשים.

תמר אלמוג: עיריית ירושלים נדרשה לתקן את זה מידית.

תמר אלמוג: 16 רשויות נמצאו שלא עשו כלום עם המקדמות, ראשית הקפאתי את המקדמות כדי שהם לא יעשו על חשבוננו קופה בבנק, ושנית הם נדרשו תוך מספר ימיים לתת לנו תשובה איך הם מחלקים את הכסף שהם כן קיבלו.

תמר אלמוג: המקדמות תשולמנה כל עוד הדרגות לא יקבעו במערכת.

תמר אלמוג: עלתה כאן שאלה על התפלגות הזכאות.

תמר אלמוג: הנתונים הם אחרים, דרגות הסבסוד מתפלגות באופן הבא: כ- 40% מהילדים מסובסדים באופן משמעותי, זאת אומרת בדרגות 3 עד 5, או 14 עד 15 שזה לשני אחים.

תמר אלמוג: אלה רוב הילדים שיש להם דרגה משנה שעברה והם מקבלים דרגה זמנית עם תוספת דרגה נוספת שהיא טווח הבטחון שהארגון חייב לקחת על עצמו, כדי שאם לאור נתוני ההורים תשתנה הדרגה הם לא יצטרכו לרדוף אחריהם.

תמר אלמוג: 30% מסובסדים נמוך, בשיעורים של 20%, 10% על ידי המדינה.

תמר אלמוג: 30% לא מסובסדים כלל וזו דרגה 12.

תמר אלמוג: כל השנים הייתה ההתפלגות הזאת.

אורי מקלב: הנתונים הם אפילו יותר חזקים ממה שמרכז המידע והמחקר של הכנסת.

אורי מקלב: אם את אומרת ש- 40% הם בדרגות הנמוכות שהם 3 או 4 כשאמרו כאן ש- 50% הם בדרגה האמצעית, זה ממש נתון טוב, זה נתון שמאוד מתאים.

אורי מקלב: זה אומר שרק 40% הם בדרגת סבסוד גבוהה מאוד, כל אלה לא מקבלים.

תמר אלמוג: סליחה, חלקם לא קיבלו, על מי שאנחנו יודעים נותנים.

אורי מקלב: אני רוצה לומר דבר נוסף גם אם אני נותן להורים דרגה נוספת, זה לא דבר של מה בכך לכל הורה,

אורי מקלב: גם 600 או 1,200 שקל זה הרבה כסף.

אורי מקלב: כפי ששמעתנו מהארגונים לא מדובר בדרגה אחת אלא בשתי דרגות.

אורי מקלב: זה לא מה בכך.

אורי מקלב: אני אומר לך גברת אלמוג, את עומדת מול הארגונים שמקבלים בסך הכל הרבה כסף, אנחנו עומדים מול ההורים וההורים לא יודעים מתי תקבעה הדרגה שלהם.

אורי מקלב: אנחנו רק יודעים שב- 5 בדצמבר יתחילו עם הערכות.

אורי מקלב: אנחנו רוצים לדעת מידית כי אנחנו היום ארבעה חודשים אחרי פתיחת שנת הלימודים, זה לא זמן קצר.

אורי מקלב: אם ניקח את החופשות רוב הזמן עובר.

תמר אלמוג: ערכות ההרשמה יופצו החל מ- 5 בדצמבר.

תמר אלמוג: ברגע שהערכה נמצאת בידיו של ההורה הכדור אצלו.

אורי מקלב: הורה שישלח את הטפסים תוך עשרה ימים, תוך כמה זמן הוא יקבל את הדרגה שלו?

תמר אלמוג: לפי תנאי המכרז, מרגע הטבעת תאריך "התקבל במערכת המוקד" זה תוך 14 יום.

תמר אלמוג: אנחנו נערוך מעקב ובדיקת משוב כי אנחנו נשלם הרבה כסף ותמריצים כולל בונוס, זה צריך להיות תוך 14 יום.

עמיר פרץ: כמה אתם הולכים לשלם להם?

עמיר פרץ: עד עכשיו זה פחות הטריד אותי אבל כשאמרת הרבה מאוד כסף זה מאוד מעניין אותי.

תמר אלמוג: 10, 12 מיליון שקל בשנה, על תקציב של מיליארד, זה טיפול ב- 160,000 ילדים.

תמר אלמוג: זה לא רק טיפול ב- 160,000 ילדים.

תמר אלמוג: ברגע שההורה מקבל את הערכה ביד יכול לעבור יום, שעה ויכול לקחת לו חודש או חודשיים עד שהוא ימלא אותה ויצרף את המסמכים.

תמר אלמוג: אני ערבה מהרגע שזה מגיע למוקד.

אורי מקלב: הבעיה של ההורים תהייה לחפש את המסמכים משנת 2010, מאפריל זה נמצא.

עמיר פרץ: גברתי ואדוני יושבי ראש הישיבה החשובה הזאת, אני חושב שצריך לציין שההתייחסות למעונות יום בתהליך מהפך ואני מקווה שהוא ילך ויגדל.

אנסטסיה מיכאלי: אנחנו סיימנו עם הגורמים שהגיעו כדי להעביר לנו מידע, הגענו לרשות הדיבור לחברי הכנסת?

עמיר פרץ: אני חושב שבסך הכל החברה הישראלית מבינה שמעונות היום הם לא איזה סידור שמרטפית, זה מהלך חברתי חשוב וזה מנוע צמיחה.

עמיר פרץ: אחד ממנועי הצמיחה במשק הישראלי הם מעונות היום.

עמיר פרץ: כשאישה נכנסת בפעם הראשונה למעגל העבודה בשלב הראשון הזה היא גם תישאר שם.

עמיר פרץ: אם היא נכנסה למעגל העבודה מסיבה כזאת או אחרת ספק אם היא תחזור חזרה.

עמיר פרץ: לדעתי הצורך שלכם, אתם מקימים מערכת שאני לא רוצה להיכנס כעת לפרטים למה המוקד הזה עולה כל כך הרבה כסף, המוקד שיפעל הרי הוא יפעל רק במשך חודשיים בשנה בלחץ, אלו יהיו חודשיים בלבד.

תמר אלמוג: הוא גם יערוך בקרה במהלך השנה.

אורית זוארץ: זה הרבה מאוד כסף עבור בקרה.

עמיר פרץ: אני לא נכנס לזה וזה יהיה דיון נפרד.

עמיר פרץ: בסך הכל העבודה המשמעותית של המוקד הזה היא בתהליך הרישום ובתהליך הקליטה, אחר כך הוא יערוך בקרה ואני מקווה שלא תהיינה טעויות.

עמיר פרץ: הייתי שמח גם לדעת, אמרו באופן וודאי שאין הנחיות למוקד, מטרתו היא שרמת הסבסוד תרד, אני מקווה שאין כאן איזה מהלך בו אומרים שיש להקפיד על קוצו של יוד ועם כל לקונה הכי קטנה וההורים ימצאו את עצמם במקום אחר.

עמיר פרץ: אני מקווה שאתם תלכו על קולה ולא חומרה בעניין כי מדובר באוכלוסיות חשובות ומשמעותיות.

עמיר פרץ: אני חושב שהעניין שהעלו שני יושבי הראש בנוגע לתוספת הדרגה הנוספת אוטומטית זה בגין לקונה מנגנונית, לא בגלל איזו סיבה הכרחית.

עמיר פרץ: אני חושב שזה מחייב סיכון שלכם ולא של מישהו אחר.

עמיר פרץ: מי שצריך לקחת סיכון היא המדינה.

עמיר פרץ: המדינה הייתה צריכה להמשיך לתת את הדרגה המגיעה להם עד שתפתרו את העיכוב.

עמיר פרץ: אם יסתבר שהימרתם אז שתהיו אתם אלה המהמרים ב- 50 מיליון ולא ההורים ולא המעונות.

עמיר פרץ: אני בעד מנגנון בקרה ואין ספק בכך, אבל אני נגד מנגנון בקרה שהופך למנגנון הקפאה.

עמיר פרץ: אני בעד הפשרת הקפאת המנגנונים.

עמיר פרץ: אל תייצרו מנגנונים נוספים של הקפאה, כולם מתאהבים בהקפאות, אל תקפיאו לנו גם את המעונות.

עמיר פרץ: לא קיבלנו עדיין תשובה ברורה בנוגע למשפחתונים, האם זו מערכת שגדלה וגדלה?

עמיר פרץ: תנו תשובה ברורה.

עמיר פרץ: שמענו את נציגת עיריית ירושלים שדיברה מדם ליבה על האוכלוסיות החלשות, אבל היינו מצפים שנציגי עיריית ירושלים יתנו תשובה למה המשפחתונים האלה לא מקבלים את מה שמגיע להם.

עמיר פרץ: משרד הרווחה מגלגל את העניין לרשויות.

עמיר פרץ: אני חושב שבשום פנים ואופן אי אפשר שיהיה מצב שטעויות מהסוג הזה יגרמו למצב שיגבו מהאישה מידית, זה אסור בהחלט גם אם זה בגלל הסבסוד, גם אם הייתה טעות ומישהו סבסד יותר מדי.

עמיר פרץ: אם יש טעות זה בסדר אבל כנסו למשא ומתן עם אותה משפחה ותעשו תהליך.

עמיר פרץ: מה זאת אומרת להיכנס לחשבונות אדם?

עמיר פרץ: זה לא משנה אם זה בהוראה שלך ואני שמח שלא משרד התעשייה, מסחר ותעסוקה עושה את זה, יש מצב שמשרד ממשלתי נגיש לחשבון בנק של אדם ועושה פעולה שהיא בלתי סבירה בעייני באופן קיצוני.

עמיר פרץ: אין שום סיבה שאתם לא תעשו מאמץ נוסף ותפתרו את הבעיות של התקופה הנוכחית שלא תעיב על כל המלאכה שלכם.

עמיר פרץ: חבל, תעשו את זה עכשיו ומהר.

עמיר פרץ: לדעתי ניתן להתגבר על כך.

מרינה סולודקין: לא שמעתי דברים חשובים עבורי, שיש הסברה בשפות: רוסית, אמהרית, ערבית ובשפות אחרות.

מרינה סולודקין: אני רוצה לומר לכם על תקדים שקיים והוא מס הכנסה שלילי שקיבלנו כל שנה נתונים.

מרינה סולודקין: כמעט מחצית מהזכאים לא קיבלו את מה שמגיע להם, כי הם לא היו מסוגלים להבין לאן ללכת, אילו טפסים למלא ומי יכול לעשות.

מרינה סולודקין: אני רואה כאן שאנחנו רוצים לעזור לשכבות החלשות ומעניקים סבסוד.

מרינה סולודקין: מי הם רוב האנשים שמקבלים סבסוד?

מרינה סולודקין: אלו שהעברית אינה שפת האם שלהם.

אנסטסיה מיכאלי: שמעתי את הדיון, כיושבת ראש שדולה לקידום זכויות משפחה אני בודקת את המהלך הזה.

אנסטסיה מיכאלי: שמעתי כל כך הרבה דיונים וקיבלתי כל כך הרבה פניות מאמהות.

אנסטסיה מיכאלי: כעת הגיע הזמן לעלות לסדר היום המדיני את נושא חינוך הילדים שלנו ועידוד האימהות לצאת לשוק העבודה.

אנסטסיה מיכאלי: זה כוח כלכלי במדינת ישראל, זה התוצר הלאומי שלנו, של אימהות בעלות השכלה שברגע שהן מתחילות ללדת ילדים, כמו שאמרה יושבת ראש "נעמ"ת" טליה ליבני, שהמצוקה הגדולה ביותר זה להיות אימא לילדים גיל שלוש עד ארבע, אני אמרתי בכוונה מגיל שלושה חודשים זה נטל כלכלי.

אנסטסיה מיכאלי: לאחת הישיבות, הגיע אבא לשני ילדים שזו משפחה בינונית על פי הסטטיסטיקה, הוא במצוקה.

אנסטסיה מיכאלי: כמה אפשר לדרג אותנו.

אנסטסיה מיכאלי: כל מי שצריך משלם מיסים.

אנסטסיה מיכאלי: למה אנחנו מדברים על מעונות ועל ארגונים שונים אליהם מעבירים כסף דרך משרד התעשייה, מסחר ותעסוקה?

אנסטסיה מיכאלי: איפה האחריות שלנו לעתיד מדינת ישראל?

אנסטסיה מיכאלי: איפה משרד החינוך?

אנסטסיה מיכאלי: למה לא מתקציבים גני ילדים מתקציב משרד החינוך ולא ממשרד התעשייה, מסחר ותעסוקה?

אנסטסיה מיכאלי: מי אחראי?

אנסטסיה מיכאלי: איפה גדעון סער שדיבר?

אנסטסיה מיכאלי: איפה משרד האוצר?

אנסטסיה מיכאלי: אני אומרת שזה לא משרד התעשייה, מסחר ותעסוקה.

אנסטסיה מיכאלי: תפסיקו לדרג ולשלם לכל מיני חברות, דובר כאן על תקציב של 12 מיליון שקלים בשנה לאיזה מוקד.

אנסטסיה מיכאלי: תעבירו את הכסף הזה ותממנו את החינוך, יש לנו חוק חינוך חינם.

שלמה מולה: אין דבר כזה, זו אחיזת עיניים, אני אומר את זה כאן לפרוטוקול שכל הורה יודע שאין חינוך חינם.

אנסטסיה מיכאלי: הוועדה לקידום מעמד האישה יחד עם הוועדה לפניות הציבור אני רוצה לעודד אתכם, אני אשמח מאוד לשתף איתכם פעולה.

אנסטסיה מיכאלי: מרכז המידע והמחקר של הכנסת שעושה כעת עבודה מצוינת, משנת 2004 נערך תחקיר ונמצא ש- 833,000 ילדים הם מתחת לגיל 6.

אנסטסיה מיכאלי: יש מצוקה ואין פתרון.

אנסטסיה מיכאלי: ההתנהלות והפתרונות הממשלתיים לגיל הרך אומנם נסמכת על חקיקות שונות אבל בסופו של דבר כל אחד מאיתנו כהורה לילד לא מפסיק לשלם למדינה גם לגני הילדים וגם מיסים, ומה נשאר לנו?

אנסטסיה מיכאלי: הייתה היום כתבה ב- "כלכליסט", בעניין דירוג קבוצות שונות של אנשים שלא יכולים לממן קניית דירות, לא חולמים על האפשרות הזאת בכלל, לא יוצאים מעניין המשכנתא, זה נושא כלכלי רחב מאוד ואני מציע שנדבר במושב הזה ולנצל את התקציב של 320 מיליון שקל לשנת 2011 לבנייה נכונה לשנת 2012 כדי שהגנים יתוקצבו וכל הורה יקבל חינוך חובה חינם.

חנין זועבי: הערה קטנה לגברת תמר אלמוג, את תמיד חוזרת על כך שיש הזרמת תקציבים ויש תקציבים לבניית מעונות והשכרת מבנים למעונות חדשים, אבל העניין הוא לא רק הקצאת תקציבים אלא גם ניצול התקציבים.

חנין זועבי: את יודעת עד כמה בבנייה והשכרת מבנים קשה לנצל את התקציבים ואת גם יודעת כמה בקשות הוגשו וכמה נדחו.

חנין זועבי: כמעט 100% מהבקשות במגזר הערבי נדחו.

חנין זועבי: אני מכירה שש בקשות שלפחות שלושה נדחו, זה 100% מהבקשות שהוגשו מהאוכלוסייה הערבית.

חנין זועבי: העניין הוא של מדיניות והגמשת קריטריונים ולא רק בעניין של הקצאת התקציבים שזה בפני עצמו דבר חשוב.

חנין זועבי: יש הקצאת תקציבים, אבל האם ממומשים תקציבים אלה?

חנין זועבי: לא שמעתי מה קורה עם אלה שיצאו ומי עוקב אחריהם, לפי מחקר של מרכז המידע ומחקר של הכנסת ועל פי דברים שנאמרו כאן יש 180 שיצאו מהמערכת בגלל השיטה החדשה, כלומר הוציאו את ילדיהם ממערכת המעונות.

חנין זועבי: מי עוקב אחריהם?

חנין זועבי: האם הם יחזרו?

חנין זועבי: בנוגע לטפסים, את לא חושבת שגם אם מבחינה טכנית הדברים יוסדרו האם לא יהיה קשה להורים לטפל בטפסים, האם הטפסים בכל השפות?

חנין זועבי: מה עם הטפסים שיוחזרו להורים?

חנין זועבי: האם הם ימלאו את כל הפרטים?

חנין זועבי: האם לא היה נכון יותר לתת את 12 המיליון שקל לארגוני המעונות ובכך להקל על ההורים?

חנין זועבי: לדעתי במגזר הערבי חצי מהטפסים יוחזרו, הם לא מבינים עברית, אני בטוחה שהטפסים הם רק בשפה העברית.

חנין זועבי: למה לא לתת את התקציב הזה לארגונים?

חנין זועבי: בנוגע לבקרה שתהייה בקרה שתקל על האזרחים ושלא תעמיס עליהם ושלא תעצים את הבירוקרטיה.

חנין זועבי: אני רוצה לקבל תשובה בנוגע לאלה שיצאו, מה בעניין השפות ומה יקרה עם הטפסים שיחזרו והאם קיים מנגנון כדי להקל על האזרחים במילוי הטפסים.

ציפי חוטובלי: תודה רבה.

ציפי חוטובלי: ברצוני להעיר הערה חשובה ומשמעותית, בעקבות הדברים שנאמרו.

ציפי חוטובלי: יש לנו בעיה רצינית כשמדברים על מוקד שירות שיתחיל לעבוד בחודש דצמבר או בינואר, אנחנו מדברים על חצי שנה שתלך לאיבוד וההורים ישלמו בדרך את מלוא המחיר כשאין להם את הכסף.

תמר אלמוג: הם לא ישלמו את מלוא המחיר.

ציפי חוטובלי: אני חושבת שאנחנו צריכים לדבר על איזו התנהלות חירום.

ציפי חוטובלי: אני יודעת שכל מנגנון חדש שמתחיל להיכנס לפעולה, בתקופת החפיפה הרבה אנשים נשארים מחוץ לעניין והרבה אנשים משלמים את המחיר.

ציפי חוטובלי: במקרה הזה תרתי משמע משלמים את המחיר.

ציפי חוטובלי: הורים נאלצים לשלם את המחיר המלא כשהם זכאים ל- 50% סבסוד.

ציפי חוטובלי: אני מציעה, אני חושבת שזו הצעה משותפת שלי ושל חבר הכנסת אורי מקלב יושב ראש הוועדה לפניות הציבור, ניקח על עצמנו בשנה הזאת בגלל שהמנגנון יתחיל לעבוד באמצע השנה ומאחר ולא ברור כמה הוא נגיש ועד כמה אנשים יוכלו להיעזר ולהשתמש בו, כרגע תשתמשו בארגונים כדי לקבוע דרגה שתהייה נכונה לשנה הזאת ולא דרגה זמנית.

ציפי חוטובלי: לדעתי זה הכרחי - - -

תמר אלמוג: אין אפשרות כי אנחנו מתחילים בשבוע הבא את העבודה בפועל.

אורי מקלב: אנחנו מברכים על כך, שב- 5 בדצמבר החברה הזכיינית תתחיל להפיץ את הערכות האלה.

אורי מקלב: אנחנו יודעים מה המשמעות של שליחת טפסים באינטרנט.

אורי מקלב: הרי זה המהלך שהוא הכי נגיש מבחינתכם.

תמר אלמוג: לא חייבים באינטרנט.

תמר אלמוג: המוקד הוא גם בערבית ברוסית ובאמהרית.

אורי מקלב: אנחנו יודעים גם מה זו טופסולוגיה, לא מדובר בטופס אחד, יש גם את כל המסמכים הנלווים לכך.

אורי מקלב: צריך לסרוק את המסמכים כדי להעביר ולא לכל אחד יש סורק בבית.

אורי מקלב: הרי אנחנו יודעים כמה טפסים לא יקלטו, זה לא המוקד הראשון.

אורי מקלב: המוסד לביטוח לאומי היו בשולחן הזה כשהם פתחו את המוקד ואנחנו אחרי שנה, אחרי שנתיים, אחרי שלוש שנים וגם אחרי ארבע שנים יודעים כמה לקונות, הם אמרו "אנחנו בשלבי התחלה".

אורי מקלב: את רוצה לומר לי שכל עובדי המוקד הם עובדים מנוסים?

אורי מקלב: אלו עובדים שכעת אנחנו מכשירים אותם, אלו עובדים שפעם הראשונה קולטים טפסים כאלה.

אנסטסיה מיכאלי: לא צריך טפסים, מספר תעודת הזהות קיים, וגם לא צריך הכנסות,כי האנשים משלמים מיסים.

אנסטסיה מיכאלי: גם מי שרוצה להגדיל את ההכנסה ועובד בכמה עבודות משלם המון מיסים.

אנסטסיה מיכאלי: להביא תעודת זהות זה מספיק.

אורי מקלב: אנחנו מאוד נשמח שהיו מעונות לכל העם בדרגה מסובסדת.

אורי מקלב: אנחנו לא כאן, אנחנו נמצאים אחרי שהם משלמים והם משלמים תשלום יתר.

אורי מקלב: אנחנו מדברים על קביעה שרירותית מראש.

אורי מקלב: אני חושב שזה חוסר התחשבות וחד צדדית דרקונית מאוד.

אורי מקלב: לומר להורה תשלם עוד דרגה, עוד שתיים.

אורי מקלב: אתם אומרים שאתם מעבירים 90% מקדמה למעונות ולמעונות שלא נעים להם מכם אומרים 80%, 10% זה גם פער, מדובר במיליוני שקלים ומי צריך לסבסד את זה?

אורי מקלב: למה ההורים צריכים לסבסד את זה?

אורית זוארץ: ברצוני לברך את יושבי ראש הוועדות, וגם אותך חברת הכנסת אנסטסיה מיכאלי, שלקחת את נושא המעונות, הורות והרחבת המערכת שתומכת בהורות ובתעסוקה במסגרת הוועדה לקידום מעמד האישה.

אורית זוארץ: אני שמחה בוועדה לזכויות הציבור שהצטרפה.

אורית זוארץ: אני חושבת שאנחנו צריכים לעקוב אחרי הנושא הזה מקרוב, לקבוע כבר היום לתחילת ינואר מועד כדי לבחון איך המערכת הזאת עובדת.

אורית זוארץ: אין דרך אחרת, אין דרך אחרת ואנחנו חייבים לפקח אחרי המערכת הזאת מקרוב.

אורי מקלב: נקבע ישיבת מעקב בתחילת חודש ינואר.

תמר אלמוג: תחילת ינואר זה מוקדם מדי.

אורית זוארץ: ה- 5 בדצמבר זה ביום ראשון, ביום ראשון מתחילים להזרים טפסים, ב- 19 בדצמבר מתחיל המוקד לפעול, תוך 14 יום ההורים מתחילים לקבל דירוג.

אורית זוארץ: אנחנו נהייה פה כדי לעקוב.

אורית זוארץ: אמרת שדרך האינטרנט זה תוך 4 ימים, אנחנו נהייה פה לעקוב, זו חובתנו לעקוב אחריכם ואחרי ביצוע המטלות שאתם התחייבתם.

אורית זוארץ: מדובר כאן בכישלון קולוסאלי שההורים משלמים את המחיר.

אורית זוארץ: אני מאוד מתחברת לדברייך בנוגע לילדים בסיכון, ילדים בסיכון נפלטים מתוך המערכת כי אין להם את היכולת לשלם - - - -

תמר אלמוג: ילדים בסיכון לא קשורים אלינו, זה בטיפול משרד הרווחה.

אורית זוארץ: הם לא יכולים לשלם שתי דרגות.

תמר אלמוג: הם לא צריכים לשלם כי משרד הרווחה ממן אותם, לא משרד התעשייה, מסחר ותעסוקה.

אורית זוארץ: מה קורה עם וועדת חריגים?

אורית זוארץ: מה קורה עם הדרישה לחתימה על תצהירים?

אורית זוארץ: כולם צריכים ללכת לשלם על זה?

אורית זוארץ: הורים צריכים למלא תצהיר בנוכחות עורך דין ולהוציא עוד כספים ועוד כספים.

אורית זוארץ: על מה אתם מדברים ואיפה האחיות והסטודנטיות שנפלטות מראש מהמערכת?

אורית זוארץ: כי הן לא עומדות בקריטריוני הסף?

אורית זוארץ: יש כאן הרבה מאוד ליקויים וכשלים ואתם מכניסים את זה לסד ממוחשב ותכתובות ואתם מערימים עוד יותר קשיים על הורים עובדים.

אורית זוארץ: זו מדינה סכיזופרנית כי מצד אחד מדברים על עידוד ילודה, יושבים כאן משפחות מרובות ילדים , אנחנו מדברים כל היום על עידוד תעסוקה של חרדים ומצד שני מגיעה המדינה ושמה להם בלוק על הראש, עם תצהירים ו"טופסולוגיה" והיא פשוט מענישה.

אורית זוארץ: למה שהם יצאו לעבוד?

אורית זוארץ: צריך לפשט את התהליכים ולהקל.

אורית זוארץ: אנחנו נהייה כאן לעקוב, ואני ממש מבקשת שב- 15 לינואר אחרי שניתן להם חודש וחצי, אנחנו נהייה כאן לעקוב ולהגן על האינטרסים של ההורים העובדים.

אורית זוארץ: לא רק לתקוף את החרדים שהם לא עובדים אלא לעזור להם.

אורית זוארץ: כאן הם משלמים מחיר כפול כי לכל אחד יש חמישה שישה ילדים.

אורי מקלב: ראינו שרוב אלה שפונים למעונות, 40% הם מקבלי הסבסוד הגבוה, דרגה 3.

אורי מקלב: זה לא רק מהאוכלוסייה החרדית אלא מכלל האוכלוסייה.

שלמה מולה: יש לי הזכות להיות נוכח בשתי הוועדות.

שלמה מולה: אני בדרך מגיעה לישיבות הוועדה לקידום מעמד האישה ולוועדה לפניות הציבור, בשתיהן אני חבר.

שלמה מולה: אני מבקש להעיר כמה הערות.

שלמה מולה: ראשית בשנה שעברה דיברנו במסגרת הדיונים שהתקיימו בנוגע לתשלום שמקבלים הארגונים לשיפוץ מעונות.

שלמה מולה: טליה ליבני אתם כל כך שמחתם ותראו מה קרה עד היום.

שלמה מולה: לא קיבלת אגורה ושום דבר לא קרה.

שלמה מולה: אני מפנה את זה גם לגברת תמר אלמוג.

שלמה מולה: כעת זה אותו דבר, דיברנו על הקצאת כספים לשיפוץ מעונות כדי להרחיב את ההיצע ושיגיעו עוד ילדים, עכשיו אנחנו מגיעים לחלק השני והוא זכות ההורים לקבלת דרגה ושהמדינה תיקח אחריות.

שלמה מולה: גם כאן מערימים קשיים רבים.

שלמה מולה: אני לא מבין למה צריכים שהטפסים ינוקזו לכאן.

שלמה מולה: , קחו יוזמה ותהיו יצירתיים, תקימו וועדות אזוריות יחד עם הארגונים המפעילים וארגוני נשים, צרפי את הנציג של ממשרד התעשייה, מסחר ותעסוקה מאותו אזור ותקימו וועדה ציבורית שתקבע את הדרגות.

שלמה מולה: המשפחות תגשנה את הבקשות לארגונים ובזה נגמר העניין ובזה סיימתם את הבירוקרטיה.

שלמה מולה: בשביל מה כל המהלך הזה?

שלמה מולה: אני אומר לך שאם את ממתינה שהטפסים יגיעו למחשב מאוכלוסיית עולי אתיופיה את יכולה ללכת ברגל מפה עד לאתיופיה וזה לא יגיע, שום דבר.

שלמה מולה: זה לא יעלה על הדעת אילו בירוקרטיות אתם מייצרים.

שלמה מולה: תפשטו את התהליך.

שלמה מולה: אני לא חושב שנמצא כאן איש ציבור שמעוניין שכסף יצא מקופת המדינה שלא בדין, אין דבר כזה, לא תמצאי.

שלמה מולה: אנחנו נילחם בבירוקרטיה כי אתם מייצרים דרך הגולם הזה, המחשב, בירוקרטיות שלא ניתן להתמודד איתן.

שלמה מולה: זה לא יכול להיות.

שלמה מולה: זה באמת אי אפשר.

שלמה מולה: אני פונה דווקא לארגונים מפעלי המעונות להיות יותר דומיננטיים, יותר יצירתיים.

שלמה מולה: לכם יש שאינטרס בעניין הזה שאתם מצד אחד מייצגים את המשפחות והנשים ומצד שני הילדים נמצאים אצלכם, אני משוכנע שיש לכם אחריות שלכם כי אתם רואים את הילדים כל יום ופקידי הממשלה לא רואים את הילדים.

שלמה מולה: קחו את היוזמה והאחריות.

שלמה מולה: טליה ליבני שבו יחד ותחשבו איך אתם לוקחים אחריות.

טליה ליבני: לקחנו יוזמה, לקחנו אחריות אבל המשרד לא נותן לנו את הסמכות.

טליה ליבני: תנו לנו את הסמכות ומחר כבר נעשה את זה.

טליה ליבני: אני מבטיחה לך שתוך שבועיים זה גמור.

טליה ליבני: תנו סמכות.

שלמה מולה: אנחנו נקדם חקיקה, תגישו לנו הצעה לחקיקה, כנראה שאין בררה אחרת.

שלמה מולה: אנחנו לא נוכל אחרת לשבור את המחסום הבירוקראטי.

ציפי חוטובלי: חבר הכנסת מולה, אנחנו מדברים על מצב מידי, אנחנו רוצים שכבר השנה זה יסתדר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: את מאוד אסרטיבית ואת מאוד מאמינה בדרך שבה אתם הולכים לפעול.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל אני חייבת לומר שלמרות שאת אסרטיבית לא הצלחת לשכנע אותי מאחר ולא ענית לשום שאלה רצינית, סליחה, לא ענית.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: השאלה שנשאלה כאן בנוגע לאותו מיקור חוץ שעליו אתם מוציאים 12 מיליון שקל.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: 12 מיליון שקל זה המון, המון המון כסף.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: האם בסכום של 12 מיליון שקל יהיה לכם מענה טלפוני שיענה בשנייה הראשונה כשמצלצל ההורה.

תמר אלמוג: תוך 30 שניות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה סגור?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש כבר עמדות?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: את מתחייבת לכך?

תמר אלמוג: זה בתנאי המכרז.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כשאדם יתקל בבעיה עם הטופס יש לך מיד מי שיענה?

תמר אלמוג: בארבע שפות: אמהרית, רוסית, ערבית ועברית.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני באופן אישי אתקשר לבדוק האם זה 30 שניות, ואנחנו נבדוק אם זה בארבע שפות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מדוע אנחנו במדינת ישראל לא משתמשים באמת בארגונים מקצועיים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יושבים כאן אנשים שאומרים לכך "תנו לנו שבועיים אנחנו נסיים את כל התהליך".

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה אתם לא משתמשים באנשים כאלה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש ארגונים?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש לך תשובה לשאלה?

תמר אלמוג: אם אני אעשה את התהליך הזה אני צריכה להקים מערך בקרה שיעלה לי 20 מיליון כדי לעשות עליהם בקרה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: את לא סומכת עליהם?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה להגיד לך שאני סומכת עליהם.

תמר אלמוג: לא מדובר בכסף פרטי שלי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם ההורים סומכים עליהם אני מניחה שאת יכולה.

תמר אלמוג: אני חושבת שיש להפנות את השאלה לחשב הכללי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו נמצאים בסוף הדיון ולא תוכלי לתת לנו את כל התשובות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני כמובן אשתתף בדיון נוסף.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לשאול שאלה נוספת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מדינת ישראל נחשבת לאחת המדינות הכי טכנולוגית עם המצאות טכנולוגיות, איך יכול להיות שעד היום אין סנכרון בין משרדי ממשלה שבלחיצת כפתור עם הקשת מספר תעודת הזהות את מקבלת מיד איזו הכנסה יש לו כמה מס הוא שילם, כמה ילדים יש לו, כמה הוא מקבל הבטחת הכנסה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה בכל פעם מערכת אחרת צריכה לבנות לעצמה מיקור חוץ ומוקדים חדשים כשכל הדברים האלה קיימים היום בתוך משרדי הממשלה?

תמר אלמוג: בחוק ההסדרים 2011 נקבע בפעם הראשונה שרשות המיסים והמוסד לביטוח לאומי יחויבו בחוק להעביר את הנתונים האלה למשרדי ממשלה כדי שיעשו בהם שימוש.

תמר אלמוג: היום אני מוגבלת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זאת אומרת שמיקור החוץ הזה הוא זמני?

תמר אלמוג: לא.

תמר אלמוג: זה לא שייך למיקור חוץ.

תמר אלמוג: גברתי מיקור החוץ בא להחליף עובדי מדינה שהיום המדינה לא מעוניינת להקצות תקנים ממשלתיים.

תמר אלמוג: נקודה.

תמר אלמוג: אם הייתי יכולה עכשיו בכל מחוז להעסיק - - -

שלמה מולה: מדיניות ההפרטה.

תמר אלמוג: אדוני לא אני קובעת אותה.

תמר אלמוג: אם היו נותנים לי עשרה עובדים בכל מחוז לא הייתי מקימה מוקד.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הגעתי מחבר המדינות לפני 30 שנה, בחבר המדינות היו מעונות בהם היו הילדים נשארים 24 שעות.

ציפי חוטובלי: את זה אנחנו לא רוצים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא אומרת שאני מבקשת מעונות ל- 24 שעות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל ריבונו של ה', לא יכול להיות שמעונות, גנים או בתי ספר יסיימו בשעה 13:00 או 14:00 או 15:00.

תמר אלמוג: אצלנו בשעה 17:00 להורים שמעוניינים.

תמר אלמוג: מסבסדים את הילדים עד השעה 17:00, זו זכות להורים וזה מסובסד.

רונן קרו: מעיריית ירושלים סגן ממונה גני הילדים.

רונן קרו: אנחנו מפעילים גני ילדים לגילאי 3, 4 ו- 5.

רונן קרו: קרוב ל- 18,000 ילדים שמתוכם 11,000 ילדים מדורגים בשכר לימוד על פי קריטריונים של משרד החינוך.

רונן קרו: בינואר ההורה נרשם ושלושה חודשים לפני שנת הלימודים הוא מקבל את התשובה לגבי הדרגה שתהייה להם.

תמר אלמוג: בשנת תשע"ב זה יהיה אצלנו כך.

רונן קרו: מדובר בחמישה איש שמדרגים 11,000 ילדים.

אורי מקלב: אם כבר העלה הנושא של עיריית ירושלים, זה הנושא השני ולפני שחברת הכנסת יושבת הראש תסכם ואני אשלים, אני רוצה להקריא לכם שתי שורות משני מכתבים.

אורי מקלב: אנחנו מקבלים בעקבות שאילתא של חבר הכנסת אמנון כהן על תקנים ומשפחתונים בשכונת נווה יעקב בירושלים, אנשים אומרים שחסרים עשרות תקנים.

אורי מקלב: נשים שרוצות לצאת לעבודה נמנעות כי הן מחכות למקום במעון.

אורי מקלב: יש חוסר משווע בשכונה שנכנסו אליה צעירים שיש להם דרישה גדולה מאוד.

אורי מקלב: אומר המשרד שהוא אישר לעיריית ירושלים 24 משפחתונים בחודש אוגוסט 2010.

אורי מקלב: כמובן שהעירייה תיתן משפחתונים נוספים.

אורי מקלב: מקבל האזרח תשובה מ- 12 באוגוסט מעיריית ירושלים "מאחר והאחריות הישירה על פיתוח והקצאת מעונות ומשפחתונים היא של המדינה, דהיינו של משרד התעשייה, מסחר ותעשייה, יזמנו פניה לממונה המחוזי של המשרד ודרשנו תוספת תקנים.

אורי מקלב: בשלב זה טרם קיבלנו תוספת לאזור הזה.

אורי מקלב: ..".

אורי מקלב: לא יתכן שאנחנו עומדים מול הורים ומשרד התעשייה, מסחר ותעסוקה אומר "הקצתי" ועיריית ירושלים אומרת "לא" ולהורים עד היום הזה ב- 1 בדצמבר אין עדיין מקומות ואין לאן לשלוח את הילדים.

תמר אלמוג: הגעתי גם לישיבה אצל סגן ראש עיריית ירושלים, והעליתי בפניו את הסוגיה והוא הבטיח שהוא יטפל מול אגף הרווחה של העירייה כדי להקצות מיד אדם שיטפל בנושא פתיחת המשפחתונים.

תמר אלמוג: אצלנו הכסף עומד באישור עקרוני.

תמר אלמוג: ברגע שהם מתחילים זה עובר.

אורי מקלב: זה שהכסף עומד הוא דבר נכון, אבל אתם גם האחריות.

תמר אלמוג: סליחה, האחריות היא שלהם.

תמר אלמוג: הביצוע הוא של הרשות המקומית.

אורית זוארץ: בכל הנושא הזה אין סמכות ואחריות לרשות המקומית.

אריאלה אשל: יש לי תשובה מאוד ברורה ואני חוזרת למה שנכתב שם.

אריאלה אשל: תרשו לי שני משפטי הקדמה כי אני לא יכולה להוציא דברים מהקשרם.

אריאלה אשל: עכשיו אנחנו בכובע של המשפחתונים.

אריאלה אשל: עיריית ירושלים מפעילה היום 233 משפחתונים, יש תוספת של 20 משפחתונים נוספים, 253 משפחתונים.

אריאלה אשל: הייתה איזו התנהלות פנימית של אגף הרווחה לגבי מדיניות ברורה בנושא מערך המשפחתונים כיוון שבאמת בשנים האחרונות הבנו שהצרכים של העיר הגיעו לממדים שמצריכים הערכות שונה לגמרי.

אריאלה אשל: לכן אנחנו קיימנו סדרה של מפגשים כדי לקבוע מדיניות אחידה ונחרצת לגבי פיתוח מערך המשפחתונים.

אריאלה אשל: כמו שנאמר שקודם, האחריות היא של משרד התעשייה, מסחר ותעסוקה.

אריאלה אשל: ישנם ארגונים נוספים בעיר ירושלים שמפעילים את מערך המשפחתונים כמו "נאות מרגלית" והחברה למתנ"סים.

אריאלה אשל: לפני כשבועיים יצא מסמך של אגף הרווחה שמצהיר על מדיניות שבמהלכה אנחנו נשמר את המערך הקיים אבל במסגרת המערך שעומד לרשותנו כרגע אנחנו משמרים ומפתחים מערך קיים אבל לא מפתחים מעבר לזה מאחר ואנחנו לא ערוכים לכלל הצרכים בעיר.

אריאלה אשל: כמו שאמרתי ישנם ארגונים נוספים.

אריאלה אשל: תפקידו של משרד התעשייה, מסחר ותעסוקה הוא בפיתוח המערך הזה.

אורי מקלב: תודה רבה.

אורי מקלב: אני אומר גם לשר התעשייה, מסחר ותעסוקה וגם לעיריית ירושלים לא יתכן מצב שהורים יהיו - - -

אלכסנדר הוכברגר: אני רוצה להשיב לתגובתה של תמר אלמוג, אני אישית פניתי במכתבים למשרד התעשייה, מסחר ותעסוקה ונפגשתי אישית בשבוע שעבר עם הרב פנחס פנדרוס שאמר לי שהנושא אחרי החתמה של 30% מתושבי השכונה, הוא אמר לי "אתה יכול להיות רגוע יכול להיות שכבר בשנה הזאת יפתחו משפחתונים, הפעלתי את כל כובד משקלי ו"נאות מרגלית" תקבל את המכרז בנווה יעקב".

אלכסנדר הוכברגר: אני דיברתי אתמול עם המנהל הכללי ואנשי הנהלה של "נאות מרגלית" הרבה שעות ואמרו לי "מה שאומרים לך בעיריית ירושלים ומה שאומרים לך במשרד התעשייה, מסחר ותעסוקה זה יכול להימשך שנה ושנתיים יכול להימשך עד שאין את האישור הסופי, כמו שהיה ברמות ובמקומות אחרים, כל אחד מפיל את התיק על השני".

אורי מקלב: אם זה לא יתקדם נקיים כאן דיון מיוחד בעניין הזה.

ציפי חוטובלי: אני רוצה להגיע לשלב הסיכום.

ציפי חוטובלי: הדיון הזה היה דיון מאוד חשוב.

ציפי חוטובלי: בעיניי המסקנה היא חד משמעית.

ציפי חוטובלי: דיברו כאן סוללה של נבחרי ציבור שאף אחד מהם לא מאמין, עם כל הכבוד, שהרעיון שלכם להעביר את הטיפול לחברה חיצונית, אף אחד לא מאמין שבשנה הזאת זה ייתן מענה.

ציפי חוטובלי: ברור לכולנו שאם לא נתאחד סביב הדרישה שאומרת תנו לארגונים המפעילים לקבוע דרגות זמניות לשנה השנה, דרגות שתשקפנה באמת את מצבם של ההורים, בלי תשלומי יתר ובלי קביעת דרגה נוספת או שתיים.

ציפי חוטובלי: כל אלה דברים שגורמים להורים לשלם יותר כשהם לא צריכים לשלם יותר.

ציפי חוטובלי: לדעתי אין מנוס מאשר לדרוש מכם לעשות את המהלך הזה, כמו שזה קיים בעיריית ירושלים.

ציפי חוטובלי: לקבוע כאן ולאפשר בשנת תשע"א שזו שנה שנופלת בין הכיסאות לא על עוול ההורים אלא עוול בכפה של הרשות בגלל איך שהיא מתנהלת.

ציפי חוטובלי: עם כל הכבוד התכנית עליה את מדברת שתיכנס בדצמבר הייתה צריכה לפעול בדצמבר בשנה שעברה.

ציפי חוטובלי: הדרישה שלנו מכם היא להגיע להסדר מול כל הארגונים המפעילים בנושא של קביעת דרגות זמניות כדי שהורים ישלמו בדיוק מה שהם צריכים לשלם, לא שקל אחד יותר.

ציפי חוטובלי: בסופו של יום גם מי ששילם תשלומי יתר יקבל את ההחזרים.

ציפי חוטובלי: זה מה שאנחנו רוצים שיצא מהדיון הזה.

ציפי חוטובלי: הוועדה תקבע, חבר הכנסת אורי מקלב נשמח אם תצטרך כי זו תרומה משמעותית להעצמה יחד עם הוועדה לפניות הציבור, ישיבת מעקב בסוף ינואר כדי שנראה איפה עומדים בנושא הזה.

אורי מקלב: נתנו לכם עוד 20 יום.

אורי מקלב: אני מבקש להוסיף שלא דיברנו על משפחתונים, הגיעו לכאן בעיקר נציגי הארגונים אבל הבעיה של המשפחתונים שאין להם ארגון והם לא מקבלים סבסוד ומקבלים אחוז מסוים, אין מי שייתן את הסבסוד להורה והוא זה סופג את כולו.

אורי מקלב: בארגונים ישנן מערכות למקרים הקשים.

אורי מקלב: לא נגענו בצהרונים שעדיין לא קיבלו שום סבסוד עד היום.

אורי מקלב: אנחנו נמצאים כאן והם לא קיבלו דבר ואני גם לא רואה מתי זה יגיע.

אורי מקלב: אנחנו מחזקים את הדבר הזה, זה לא יקרה תוך 14 יום, בוודאי לא לכולם והרוב לא יקבלו את זה ולא תקבענה הדרגות.

אורי מקלב: זה יהיה מהלך של הרבה חודשים ולכן צריך לקבל תשובה לשלב הביניים.

אורי מקלב: מאחר וכולם אומרים שמנוע הצמיחה והחשוב ביותר הוא מעונות יום כדי לעודד את התעסוקה.

אורי מקלב: יש היום מחסור גדול במעונות ואנחנו עומדים מהצד ורואים שהחוסר הולך וגדל.

אורי מקלב: אני יודע שתשובתו של משרד התעשייה, מסחר ותעסוקה תהייה שזה לא בידיו.

אורי מקלב: אנחנו לא פותחים מעונות חדשים ומה קורה היום?

אורי מקלב: - הביאו אלי את הדרישות שביקשו מארגון שרצה לפתוח מעון חדש בעיר בית"ר, אולי 40 דרישות והכל לדירה ששוכרים אותה.

אורי מקלב: מי יכול להתאים דירה למעון?

אורי מקלב: איזה דרישות אלה, גם למעון שנמצא בתהליך בנייה?

אורי מקלב: איך אפשר לעמוד בזה ומה קורה?

אורי מקלב: – לא פותחים, אין מעון ולהורים אין לאן לשלוח.

אורי מקלב: אני מציע לך לצאת לשטח ולראות את המתח אצל ההורים, צאי לפגוש הורים ותביני מה הם עוברים סביב השיבוץ למעונות.

אורי מקלב: אדם שרוצה מוסד חינוך חייב לדעת לאן הוא הולך אבל למעון הוא לא יודע.

אורי מקלב: ההורים במתח, הם מפסידים מקומות עבודה, הם מפוטרים, הם לא יכולים להתחייב למקום עבודה מאחר והם יודעים שאין מעון.

אורי מקלב: אנחנו מדברים על כך שזה מנוע צמיחה שהוא מנוע חשוב.

אורי מקלב: היום צמצמנו את האפשרות וזה לא מגיל שלוש, כפי שנאמר כאן זה מגיל שנתיים ותשעה חודשים אין מערך סבסוד, הם לא הורים לילדים, הם לא עובדים?

אורי מקלב: מה קורה עד שהם מגיעים לגנים בגיל ארבע?

אורי מקלב: למה הנושא הזה מוזנח?

אורי מקלב: אני חושב שצריכים לתת תשובה לעניין הזה.

אורי מקלב: אני רוצה לעלות נתון אחד שהוא נתון חשוב.

אורי מקלב: אני אומר לך ואת צריכה להעביר את זה לממונים עליך, אנחנו יודעים שאנחנו החמרנו השנה גם בנושא הדירוג, כי מה שהיה נכון, כלומר על אותה הכנסה שאדם הרוויח הוא קיבל למשל דרגה 5, השנה על אותה הכנסה הוא נהייה דרגה 6 - - -

תמר אלמוג: זה רק זמני.

אורי מקלב: לא.

אורי מקלב: גם בקביעה הסופית.

אורי מקלב: מי שנמצא באינטרנט ורואה את מה שאתם קובעים היום, המבחן לא השתנה פשוט הדרגה השתנתה.

אורי מקלב: לדוגמה אדם שהרוויח 5,000 שקל מגיעה לו דרגה 4 השנה הוא יקפוץ אוטומטית לדרגה 6.

תמר אלמוג: אדוני לא נעשה שום שינוי במדרגות.

תמר אלמוג: לא נעשה שינוי.

תמר אלמוג: הקריטריונים לשנת תשע"א פורסמו בחודש מרץ והם לא משתנים.

תמר אלמוג: בנוגע לשאלות "מתי ההורים ימלאו, ומתי ימציאו את הטפסים" ההורים כבר הכינו לעצמם את הכל.

תמר אלמוג: הם צריכים למלא את השאלון שלי ולצרף את מה שהם הכינו.

תמר אלמוג: ההנחיות לא התשנו.

תמר אלמוג: מה שפרסמנו במרץ שריר וקיים.

תמר אלמוג: אין שינוי.

ליאור גבאי: אני אתן דוגמה.

ליאור גבאי: הבעיה היא בתוספת הקריטריונים.

ליאור גבאי: המשרד יצא ברעיון של שכר דירה ברשויות, אם מישהו יבדוק את זה ימצא שרק רשות אחת בכל הארץ הגישה ועמדה, הגישו ארבע, שלוש לא עמדו בתנאי הסף.

ליאור גבאי: זאת אומרת שהקריטריונים שהממונה, לא תמיד זה המשרד אלא החשב הכללי או אחר, אבל בשורה התחתונה בפועל אי אפשר לא להתקדם לא בבנייה, לא בשכירה.

ליאור גבאי: כל פרויקט שמדברים עליו לא מתבצע בפועל.

יצחק גולדקנוף: אבל עשרה פקידים הרוויחו שכר כדי להכין את זה.

יצחק גולדקנוף: אני רוצה להוסיף.

יצחק גולדקנוף: אם דיברנו על כל הדברים אני אוסיף שלושה דברים שצריך לדבר עליהם.

יצחק גולדקנוף: משרד התעשייה, מסחר ותעסוקה פרסם עכשיו מענקים שיהיו לעזרה לשיפוצים והצטיידות, 5 מיליון שקל ל- 1,700 מעונות.

יצחק גולדקנוף: האם הוועדה לפניות הציבור יכולה לתרום לנו עוד 10 מיליון שנוכל לצרף לסכום הזה, כי ל- 1,700 מעונות יהיה לכל אחד עשרה שקלים.

יצחק גולדקנוף: נושא שני, הוא דיבר שבעניין שכר דירה שלוש לא עברו את תנאי הסף ואחת עברה, אני אומר לך שגם אם יגישו 1,000 בקשות יעברו רק 50.

יצחק גולדקנוף: כי מי שמקבל את הבקשות לא מוותר שגם מאחורי הנייר יהיה לבן וחלק ולא מקופל.

יצחק גולדקנוף: יש לנו בעיות בנושאים האלה והבירוקרטים רבים.

יצחק גולדקנוף: אני רוצה שיקלו קצת אם באמת רוצים לעזור, זה צריך להיות משרד התעשייה, מסחר ותעסוקה.

יצחק גולדקנוף: פעם אמרתי במשרד החינוך "תחליטו זה משרד החינוך או משרד נגד החינוך".

יצחק גולדקנוף: אם זו אמורה להיות עזרה אז יש צורך בהקלות האלה.

יצחק גולדקנוף: לסיום אני רוצה לומר שיש גם תקציבי בינוי במדינת ישראל, חייבים להכניס לנושא משרד התעשייה, מסחר ותעסוקה עזרה לבניית מעונות יום במגרשים קיימים.

ציפי חוטובלי: אני מתעסקת בזה כל הזמן בוועדה לקידום מעמד האישה.

ציפי חוטובלי: אדוני מתפרץ לדלת פתוחה.

יצחק גולדקנופף: ואנחנו רוצים לראות את התוצאות.

ציפי חוטובלי: לסיכום ולסיום.

ציפי חוטובלי: אני מודה לכל מי שהגיע ולכל מי שהציג לנו נתונים.

ציפי חוטובלי: תמר (אלמוג אני מודה לך שהיית שותפה לדיון הזה.

ציפי חוטובלי: אני אודה לך עוד יותר אם תוכלי להרים את הכפפה, אנחנו מטילים עליך אחריות כבדה בפתירת הבעיה בשנת הלימודים תשע"א.

ציפי חוטובלי: אנחנו לא רוצים שהדיון הזה יהיה בבחינת דיון להצפת בעיות אלא רוצים פתרונות.

ציפי חוטובלי: אנחנו דורשים באופן חד משמעי לעבוד צמוד עם הארגונים כדי לקבוע את הדרגות הזמניות.

ציפי חוטובלי: אנחנו נעקוב אחרי זה.

ציפי חוטובלי: תודה רבה, הישיבה נעולה.