הוועדה לקידום מעמד האישה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 46, 2010-05-11 00:00

ציפי חוטובלי: בוקר טוב לכולם, אני מברכת את שדולת הנשים על היוזמה החשובה הזאת של יצירת דוח עצמאי.

ציפי חוטובלי: אמנם אתן מכנות אותו דוח צללים אבל הייתי קוראת לו דוח עצמאי שהוא באמת לא מגיע ממקום מתייפייף שרוצה להציג כמה הכל ורוד וטוב בעולם אלא באמת בודק איפה אנחנו עם יד על הדופק אל מול הדרישות הבינלאומית, מול המצב בישראל וכו', ובדיוק עם דיברתי עם נורית על כך שזו למעשה הפעם השלישית שהדוח מוגש, אחת לחמש שנים, ואני חושבת שזהו אירוע חגיגי ושחשוב פשוט להכנס ולצלול ישר אל פרטי הדוח המוגש לפנינו.

ציפי חוטובלי: מבחינת סדר הדוברים, כמובן שהנוכחים והנוכחות כולם יכולים להירשם אצל דלית לרשות דיבור אבל לפחות בתור התחלה אני פונה לרינה בר טל, יושבת ראש שדולת הנשים בישראל, שתציג לנו את עיקרי הממצאים או רקע כללי על הדוח.

רינה בר טל: בוקר טוב לכולם, את עיקרי הממצאים תציג יהל ואורית תספר קצת על השדולה.

רינה בר טל: אני מצאתי לנכון להגיד כמה משפטים.

רינה בר טל: קודם כל, להודות לך, חברת הכנסת חוטובלי שמצאת לנכון להביא את הדוח הזה לדיון חשוב, רציני ומכובד בבית הזה.

רינה בר טל: קודם כל, תודה.

ציפי חוטובלי: מבחינתי זה מובן מאליו.

רינה בר טל: אחר כך אני רוצה להודות לשני הגברים חברי הכנסת שנמצאים כאן כרגע, שמכבדים את הדיון.

דב חנין: אנחנו מתכבדים בדיון.

דב חנין: אנחנו לא מכבדים שום דבר.

רינה בר טל: אני מכירה אתכם ואני יודעת למה אתם באים.

רינה בר טל: אני יודעת שאתם מכבדים את הדיון.

רינה בר טל: אני רוצה לומר שזה חלק מהעניין.

רינה בר טל: זה חלק מהדוח הזה.

רינה בר טל: שהציבור שחי במדינה ומקבלי ההחלטות שחיים במדינה לא מקבלים את הנושא מספיק ברצינות.

רינה בר טל: לכן ההתקדמות היא איטית ולכן ההתחלה היא רלוונטית, ולכן הסיכומים של יהל רלוונטיים.

רינה בר טל: הם לא צריכים להפיח בנו שום רגש של קיפוח או של חוסר ביטחון או של חוסר אופטימיות אבל הם צריכים להאיר נורות אדומות גם בבית הזה, לפי מי שיושב סביב השולחן הזה ובא להקשיב לדברים מהסוג הזה.

רינה בר טל: עוד מספיר משפטים על החשיבות של הדוח מבחינתנו.

רינה בר טל: תראו, מדינת ישראל מגישה את הדוח שלה כל שנה לאו"ם.

רינה בר טל: אני קוראת לכם נבחרי הציבור לבדוק את הדוחות שהמדינה מגישה ומה היא עושה בעניין.

נחמן שי: איזה דוח?

רינה בר טל: אני אסביר.

רינה בר טל: זה דוח צללים.

רינה בר טל: זה דוח של עמותה כארגון לא-ממשלתי, ודוח צללים אומר שהנתונים נלקחו מהנתונים של המדינה אך הפרשנות היא שונה.

רינה בר טל: אז אני מציעה שהחברים הנכבדים יבדקו את הדוח שהמדינה מגישה וגם יראו מה המדינה עושה, "תכל'ס", מה שנקרא, מה עושה המדינה כל שנה וכל שנה בעניין של הנתונים המאוד בעייתיים.

רינה בר טל: אני מאמינה באמונה שלמה שאם המדינה הייתה עושה, גם הפרלמנטרים וגם החברה האזרחית, היו עושים יותר, הדוחות היו נראים אחרת.

רינה בר טל: ופה אני רוצה לומר שלמדתי מאדם שהוא לא פמיניסט, הוא היה שגריר ישראל באום, מר גילרמן, למדתי ממנו משהו מאוד חשוב ואני מאמצת אותו, והוא שמדינת ישראל מייצאת החוצה הרבה היי טק, הרבה צבא, הרבה ידע בתחום נשק וכו', ואנחנו לא מייצאים מספיק את הנושאים החברתיים.

נחמן שי: זה נקרא עוצמה רכה.

רינה בר טל: הדוח הזה, אני רוצה להתייחס אליו כאל עוצמה רכה, והוא בעצם אומר – רבותיי בעולם, מדינת ישראל, חוץ ממה שאתם יודעים עלינו דרך העיתונות ודרך דוחות של אנשים שונים ודרך מלחמות ומאבקים, יש לה גם ידע חשוב לייצא, היא גם מתייחסת בצורה שהרבה מקומות בעולם לא מתייחסים, אני רוצה להגיד את זה לטובה, לנושא של מעמד האישה, קרי הנושא של מעונות יום, קרי הנושא של נשים עובדות.

רינה בר טל: לא מספיק, לא מספיק אבל במובנים מסוימים יותר ממדינות אחרות, בהחלט.

רינה בר טל: ויש לנו תוכניות.

רינה בר טל: יושבת כאן הגברת שכטר ממשרד החינוך, יש תוכנית שהשדולה עושה יחד עם משרד החינוך כבר כמעט 10 שנים על העצמת בנות ובנים בתוך בתי הספר בנושאי מגדר, תוכנית נ.מ.ש, זו תוכנית אות ומופת לדוגמה שאני לא מכירה שום מדינה, שום מדינה, שעושה תוכנית מהסוג הזה.

רינה בר טל: ועוד דברים נוספים.

רינה בר טל: אז יש גם דברים טובים ויש גם מקום, וזה נכון, להראות אותם לעולם.

רינה בר טל: בד בבד, יש עוד נושאים רבים שעלינו לשנות ולטפח ולקדם וזו בעצם המהות של הדוח, שלוקח את הנתונים של המדינה ועושה את האינטרפטציה של ארגון לא ממשלתי, שעוסק כ-25 שנים בנושא של קידום מעמדה של האישה בחברה הישראלית.

רינה בר טל: תודה רבה.

ציפי חוטובלי: תודה לך, ועכשיו אני רוצה לפנות למנכ"לית שדולת הנשים, לגברת נורית צור.

נורית צור: תודה רבה שאתן מארחות אותנו פה.

נורית צור: אני רוצה לחלוק עם כולם רשמים על מחלקת המחקר ועל המחלקה המשפטית בשדולה.

נורית צור: כששואלים אותי מה זו שדולת הנשים, אנשים חושבים אוטומטית שזה איכשהו קשור לכנסת.

נורית צור: הם חושבים שאנחנו ועדה של הכנסת ואז אני צריכה להסביר להם שאנחנו עמותה שפועלת לשינוי חברתי.

נחמן שי: התבלבלו המונחים.

נחמן שי: המילה "שדולה" אומצה פה בכנסת לצרכים אחרים.

נחמן שי: זה לא שימוש נכון, זו לא שדולה מה שקורה פה.

נחמן שי: שדולה זה גוף חיצוני שפועל בתוך הכנסת.

נורית צור: הבלבול הזה הוא לא סתם.

נורית צור: שדולת הנשים, אני מרגישה שהיא חלק מהכנסת אבל גם המבקרת והמפקחת של הכנסת.

נורית צור: ובעלם בפעילות של המחלקה המשפטית ומחלקת המחקר של השדולה, מה שאנחנו עושות זה גם יוזמות חקיקה, גם מקדמות אותן ושיתוף פעולה עם חברי כנסת וחברות כנסת שיושבים פה היום.

נורית צור: אבל אנחנו גם כלב השמירה של הדמוקרטיה והדוח הזה הוא חלק מהעניין הזה.

נורית צור: אנחנו רוצות שתשתמשו בזה, בנתונים שפה, שנמצאים פה, כדי לקדם את מעמד הנשים בישראל, כדי לקדם שוויון מגדרי.

ציפי חוטובלי: זה תפקידה של הוועדה באופן כללי, אז את מתפרצת לדלת פתוחה.

ציפי חוטובלי: אני מניחה שרוב הנושאים שיעלו כאן הם נושאים שהוועדה עוסקת בהם באופן שוטף.

נורית צור: אני מברכת על כך.

נורית צור: הוועדה עושה עבודה ברוכה בעניין הזה.

נורית צור: הדוח בא לשמש לכם כלי מחקרי שאוסף ידע, בעבודה שלכם.

נורית צור: ואנחנו פה, השדולה פה כדי לעזור ולהיעזר בה בכל עניין ועניין, אז תודה שאתם מארחים אותנו.

נורית צור: יהל.

ציפי חוטובלי: יעל, את למעשה תציגי את הדוח, אני רק רוצה לשאול מי מכן הייתה באו"ם?

דוברת: אני.

ציפי חוטובלי: אז כשיישאר זמן אנחנו נשמח לשמוע איך הדברים מתנהלים שם ואיפה אנחנו נמצאים מול מה שקורה בעולם.

נורית צור: מי שתציג את הדוח זו יהל אס קורלנדר שהיא מנהלת מחלקת המחקר בשדולה, והיא עבדה מאוד מאוד קשה כדי לכתוב את הדוח הזה וכל הכבוד לה.

יהל אס קורלנדר: תודה רבה.

יהל אס קורלנדר: אני רוצה קודם כל להודות לכולם שהגיעו לכאן.

יהל אס קורלנדר: אני באמת מאוד מתרגשת ושמחה להגיש את הדוח הזה.

יהל אס קורלנדר: הדוח הוא דוח גדוש, הוא נותן תיאור מקיף על מעמדן של נשים ב-2010.

יהל אס קורלנדר: כתובים בו, כפי שרינה אמרה, הרבה מאוד דברים טובים שנעשו והרבה מאוד דברים אנחנו יכולים לייצא.

יהל אס קורלנדר: אני אתמקד בדברים הקצת פחות טובים שיוצאים מהדוח, אבל הדוח מוגש לכם, קראו בו וראו איך אנחנו יכולות להתגאות גם במה שקורה בישראל.

יהל אס קורלנדר: כמו שאמרתי מדובר בדוח מקיף, יחיד מסוגו, שסוקר את מצבן של נשים בישראל ומדבר על האפליה הגלויה והסמויה כנגדן בשנת 2010.

יהל אס קורלנדר: הכותרת של הדוח שנמצאת פה לפניכם, ציטוט מ-"אליס בארץ הפלאות", מראה את המסקנה הכללית.

נחמן שי: "ארץ המראות".

יהל אס קורלנדר: "בארץ המראות", נכון, תודה.

יהל אס קורלנדר: אנחנו רצות ורצות, אבל האם אנחנו מגיעות למקום אחר?

יהל אס קורלנדר: העשייה היא גדולה מאוד ויש מדיניות, ויש ועדות, ויש הרבה מאוד ארגונים לשינוי חברתי וארגונים ממסדיים שפועלים רבות לקידום נשים.

יהל אס קורלנדר: לצערנו עדיין לא הגענו למקום אחר, למקום של שוויון, למקום שבו אין אפליה ואני רוצה לדבר על אותם חסמים שעומדים בפני הסוגיה הזו.

יהל אס קורלנדר: הדוח נכתב לוועידת בייג'ינג 15.

יהל אס קורלנדר: אני רק רוצה להזכיר שוועידת בייג'ינג הראשונה הייתה ב-1995 ובה נקבע לראשונה מצע פעילות שהתבסס על האמנה לביטול אפליה כלפי נשים שאושרה בנובמבר על ידי מדינת ישראל, עם הסתייגויות שונות, ואני אדווח עליהם יותר בהמשך.

יהל אס קורלנדר: הדוח סוקר תשעה נושאים בהתאם לאמנה למיגור אפליה, כפי שתוכלו לראות.

יהל אס קורלנדר: אני היום אגע רק בחלק קטן מהם.

יהל אס קורלנדר: כפי שצוין, הדוח מתבסס על נתונים של הממסד.

יהל אס קורלנדר: נתונים חזקים של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, בנק ישראל, התמ"ת וכדומה.

יהל אס קורלנדר: כל מה שאני אומרת מעוגן בנתונים של המדינה עצמה.

יהל אס קורלנדר: אני אתחיל הישר מהמסקנות לטובת כל אלה שאולי יאבדו הקשבה לקראת ההמשך.

יהל אס קורלנדר: נדבר על 4 הסוגיות הראשונות.

יהל אס קורלנדר: קודם כל אני מדברת על אפליה גלויה וסמויה כלפי נשים בשוק העבודה שמובילה לרוב נשי בעוני.

יהל אס קורלנדר: כשאני מדברת על הנשים בעוני אני מדברת על נשים בעוני שנובע מהבדלי שכר, מהיעדר אפשרות למצוא עבודה במשרה מלאה, מתוך הנשים שעובדות במשרות חלקיות , 20% מהן פשוט לא מוצאות ולא מסוגלות למצוא; היעדר אכיפה של אפליה על רקע מין; התנכלויות ופיטורין על רקע טיפולי פיריון והיריון.

יהל אס קורלנדר: אני ממשיכה ומדברת על תקרת זכוכית בשלושה מוסדות עיקריים – אוניברסיטה, צבא ושירות המדינה.

יהל אס קורלנדר: זה אירוני במיוחד כי בשניים מתוכם, שירות המדינה והאוניברסיטה, נשים הן רוב מוחלט.

יהל אס קורלנדר: כשאני ממשיכה ומדברת על הפרת זכויות אדם כלפי מהגרות עבודה ופליטות, אני למעשה רוצה להזמין אתכם ללכת לדרום ולראות איך אגף שלם בכלא, נמצאות בו נשים בהיריון וילדים, לראות כיצד נשים מוחזקות במדינת ישראל.

יהל אס קורלנדר: הפרת זכויות אדם שמתרחשת כלפי פליטות, וזה גם הזמן להזכיר שמדינת ישראל יזמה, ניסחה, והייתה בין הראשונות שחתמו ואחר כך גם אישררו, את אמנת האום לפליטים ב-1951.

יהל אס קורלנדר: אבל לאמנה הזאת אין גב חוקתי.

יהל אס קורלנדר: אין אף חוק בישראל שהמילה "פליט" מוזכרת בו, ודאי לא התייחסות מגדרית, ולצערי הרב יש בהחלט על מה לדבר, ונדבר על כך בשקף הרלוונטי.

יהל אס קורלנדר: מבחינת הסיכום, יש פערים ממשיים בין הצהרה לאכיפה והיעדר מדיניות.

יהל אס קורלנדר: אני רואה שיש חוקים מצוינים, אבל אכיפה לוקה בחסר.

יהל אס קורלנדר: אני מדברת על כך שיש הרבה מאוד הצהרות, ועדות וכוונות, אבל פחות תקציבים ופחות מדיניות לפעול בהתאם למדיניות הזו.

יהל אס קורלנדר: נתחיל להיכנס לנושא הדוח ונדבר על נשים וחינוך.

יהל אס קורלנדר: אני מתחילה מהנתון לגבי בערות, לגבי אנאלפביתיות.

יהל אס קורלנדר: 2.4% מהנשים היהודיות ו-8.5% מהנשים הערביות לא השלימו ולו שנת לימודים אחת.

ציפי חוטובלי: אני רוצה לשאול על הנתון הזה.

ציפי חוטובלי: מן הסתם זה נתון שמדבר על אוכלוסיה מבוגרת יחסית, נכון?

יהל אס קורלנדר: בוודאי.

יהל אס קורלנדר: אנשים שכבר סיימו את מסגרת הלימודים.

ציפי חוטובלי: לא, ב"מבוגרת" אני מתכוונת לנשים בגילאי פנסיה.

יהל אס קורלנדר: לא, לא.

דוברת: על איזה גילאים אנחנו מדברים?

ציפי חוטובלי: זה מעניין בכל זאת לדעת, כי בתחושה שלי בדור הצעיר אין אנאלפביתיות.

ציפי חוטובלי: אני רוצה להבין, איזה גילאים דגמתם?

יהל אס קורלנדר: לא אני דגמתי.

יהל אס קורלנדר: הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה דגמה והאיחוד האירופאי והיא מדברת על, אם אני זוכרת נכון, על 35.

יהל אס קורלנדר: שכבר סיימו את התקופה של הלימודים.

יהל אס קורלנדר: בפירוש לא מדובר על שנים עברו.

יהל אס קורלנדר: אני רוצה להדגיש את המספר הזה.

יהל אס קורלנדר: אצל נשים יהודיות זה פי 2 מגברים, נשים ערביות פי 4.

יהל אס קורלנדר: קיומה של בערות בכאלה מימדים במדינת ישראל, מדינה דמוקרטית שנכנסה ל-OECD, זה בלתי נסבל, פשוט כך.

יהל אס קורלנדר: נמשיך.

יהל אס קורלנדר: החינוך המקצועי הוא דבר שלא קיים הרבה.

יהל אס קורלנדר: אין הרבה בתי ספר לחינוך מקצועי למרות שיש היום מדיניות כן להרחיב את התחום הזה, ושם אני יכולה לראות, אנחנו יכולות לראות הסללה מגדרית מובהקת.

נחמן שי: מה זה "הסללה"?

יהל אס קורלנדר: אני אסביר, כמובן.

יהל אס קורלנדר: הרעיון הוא שיש מגמות, למשל מגמות של שירותים, של מטפלות שיש בהן 100% נשים.

יהל אס קורלנדר: לעומת מגמות של רכב, בנין, עץ ורהיטים ששם אין 100% גברים, רק 99.3%.

יהל אס קורלנדר: זאת אומרת, שכשנערות צעירות משכבות חלשות, זה בתי ספר מקצועיים, מובלות, יש איזשהו מסלול שמייעד אותן למקצועות מאוד ברורים, כשגברים זה היי טק ברמות כאלה ואחרות.

יהל אס קורלנדר: "הסללה", מלשון "מסלול".

ציפי חוטובלי: אני מבינה את המילה הסללה.

ציפי חוטובלי: מה שאני לא מצליחה להבין – במדינת ישראל, עד כמה שאני יודעת, החינוך המקצועי לא קיים.

יהל אס קורלנדר: קיים, מועט.

יהל אס קורלנדר: מדברים על 85 בתי ספר, נכון מרים?

ציפי חוטובלי: אני רוצה להבין על איזה בתי ספר מדברים, הרי כל הזמן מדברים על כישלונו של פרויקט החינוך המקצועי.

מרים שכטר: אכן אין הרבה בתי ספר מקצועיים, אך עדיין יש כמה.

מרים שכטר: בתי הספר המקצועיים שיש הם ברמות שונות.

מרים שכטר: יש את הרמות הנמוכות שפשוט אספו ילדים מהרחוב ומכניסים אותם לבתי ספר, שם מלמדים מכונאות רכב וכו', אלה כנראה, הרי דיברתם על היי טק, אלה כנראה "לואו טק".

מרים שכטר: יש בתי ספר שהם ברמה גבוהה יותר ושם אני לא אגיד שיש שוויון מוחלט בכל המגמות אבל המגמה היא גבוהה מאוד, ליצור שוויון בבתי הספר הטכנולוגיים הגבוהים, ששם בנות לומדות גם פיסיקה וגם אלקטרוניקה וגם מחשבים והרבה מקצועות נוספים.

מרים שכטר: זה עדיין לא 50-50 אחוזים, אך זה הרבה יותר מאשר לפני 10 שנים.

יהל אס קורלנדר: נכון מאוד, וזה גם מופיע בדוח.

ציפי חוטובלי: אני לא כל כך מבינה איך כאן, מה שאת קוראת הסללה מגדרית, אני מבינה את החלוקה למכונאות רכב אל מול טיפול בילדים אבל לטעמי שתי ההסללות האלה לא מייצרות איזה מקצוע עם אופק הכנסה גבוה.

יהל אס קורלנדר: לא, בפירוש לא.

יהל אס קורלנדר: מדובר בבתי ספר מקצועיים.

ציפי חוטובלי: עצם ההפניה לבתי ספר מקצועיים, לפחות מהסוג שאת מתארת, גוזרת את הגורל למי שמגיע אליהם.

יהל אס קורלנדר: נכון, אבל אין סיבה שנשים תהיינה מטפלות וגברים יהיו מוסכניקים.

יהל אס קורלנדר: שוב, אני מסכימה עם הכל.

יהל אס קורלנדר: אני מסכימה עם מרים שכטר.

יהל אס קורלנדר: בבתי ספר עיוניים ובבתי ספר טכנולוגיים גבוהים יש בהחלט שוויון, אני כותבת ואני גם נותנת הרבה מאוד קרדיט למשרד החינוך וליחידה של הגברת מרים שכטר.

יהל אס קורלנדר: אבל אנחנו לא יכולות להתעלם מזה שיש בתי ספר מקצועיים, שהיום יש מגמה להרחיב אותם, מכל מני סיבות ראויות.

נחמן שי: האם נשללת מהנשים הזכות להכנס למגמות?

יהל אס קורלנדר: לא.

יהל אס קורלנדר: אבל כשאני רואה 100%, אני צועקת.

נחמן שי: אבל בטח ממציאים כל מני סיבות למה לא כדאי לעבור.

אורית זוארץ: אתה לא זוכר, לפחות כשאני הייתי בבית ספר יסודי, או כשעברנו לחטיבה, הייתה לנו שיחה עם יועצת, ואז היא אמרה "אני חושבת שמתאים לך מאוד ללכת לכיוון כזה וכזה".

אורית זוארץ: כמו שלמדנו כלכלת בית והבנים הלכו ללמוד שרטוט טכני.

אורית זוארץ: וזה היה עוד בזמני וזה לא היה לפני 200 שנה.

אורית זוארץ: לצערי הרב זה עוד קורה היום.

ציפי חוטובלי: לי הייתה מגמת אומנות.

ציפי חוטובלי: אני חושבת שמגמת אומנות זה דבר מבורך.

יהל אס קורלנדר: בואו נעלה לאוניברסיטה.

יהל אס קורלנדר: נראה מה קורה שם.

יהל אס קורלנדר: כל פעם שאנחנו רואים 100% של נשים או של גברים, צריך להדליק לנו נורת אזהרה.

יהל אס קורלנדר: אין סיבה.

יהל אס קורלנדר: בחינוך הגבוה, נשים הן רוב בכל התארים.

יהל אס קורלנדר: תואר ראשון, תואר שני ותואר שלישי.

יהל אס קורלנדר: ויש תקרת זכוכית.

יהל אס קורלנדר: כשאנחנו מסתכלות על מאקרו וזו הפריווילגיה של מחלקות מחקר ומידע, אנחנו יכולות פתאום לראות את תקרת הזכוכית.

יהל אס קורלנדר: היא הרי מזכוכית, לא רואות אותה כשנמצאות בפנים.

יהל אס קורלנדר: אבל כשאני מסתכלת ואני רואה שיש רק 25% נשים בסגל הבכיר, ואני רואה שיש יותר מסיימות דוקטורט וכל התארים, איך זה יכול להיות?

יהל אס קורלנדר: תקרת זכוכית ברורה שמגובה בתקנות של נהלים, של כמה פרסומים אני יכולה להוציא בתקופה שאני גם הכי פוריה, שנשים הכי פוריות, זה בפירוש אפליה על רקע מין.

יהל אס קורלנדר: אין מה לומר.

ציפי חוטובלי: יש לי שאלה.

ציפי חוטובלי: נורא חשוב לי להבין את היחס שלנו לעולם.

יהל אס קורלנדר: אני אגיד את זה עכשיו במשפט הבא.

שלמה מולה: רק שכחת להגיד, רק 19-20 אחוזי נשים בכנסת.

ציפי חוטובלי: צריך להתפאר בזה.

נחמן שי: אמרת שיש 25% בתפקידי סגל בכיר והסברת שנשים בשנות הפוריות לא יכולות לעשות מחקרים.

נחמן שי: אבל אי אפשר.

יהל אס קורלנדר: הן יכולות והן עושות.

יהל אס קורלנדר: תשמעו, עומק אפשר ב-40 עמודים.

יהל אס קורלנדר: במצגת של 18 דקות אי אפשר.

יהל אס קורלנדר: אני רוצה לעשות את ההשוואה לעולם...

נחמן שי: אלה כללי הקידום באוניברסיטה.

יהל אס קורלנדר: כללי הקידום מפלים נשים.

יהל אס קורלנדר: הכל כתוב.

יהל אס קורלנדר: בקצרה – צריך מספר פרסומים כדי לקבל תקן.

יהל אס קורלנדר: מספר פרסומים שהוא פונקציה של זמן.

יהל אס קורלנדר: כשנשים יולדות תוך כדי, וצריכות לטפל, לפחות שלושה חודשים, קשה לעמוד בקצב של האקדמיה.

יהל אס קורלנדר: נשים צריכות מעט יותר זמן כי הן בגילאי הפוריות כשהן מנסות לקבל את הקידום שלהן, את התקן שלהן.

ציפי חוטובלי: מאירה, את רוצה להתייחס לנושא האקדמיה?

ציפי חוטובלי: אני לא ממשיכה את הדיון לפני שיהיה כאן שקט מוחלט.

ציפי חוטובלי: חברת הכנסת חנין.

עו"ד מאירה בסוק: מאירה בסוק מנעמ"ת.

עו"ד מאירה בסוק: אני לא אברך, רק אגיד הערה.

עו"ד מאירה בסוק: לגבי האקדמיה, זה לא רק שהן לא מספיקות לעשות את המחקרים, אלא זה סיפור המילייה הידוע.

עו"ד מאירה בסוק: יושבים מרצים ומקבלים מרצים ולא מרצות.

דובר: זו גם הסיבה.

עו"ד מאירה בסוק: זה גם, וזה לא רק.

דוברת: אמות המידה שלהם, הם אם היא תוכל להשקיע את כל כולה באקדמיה.

דוברת: לא שואלים את זה אבל זה מובנה.

יהל אס קורלנדר: אני אספר סיפור אישי.

יהל אס קורלנדר: אני סיימתי את ה-M.A. שלי, ילדתי.

יהל אס קורלנדר: ..

ציפי חוטובלי: חברת הכנסת וחבר הכנסת שי, אתם מנהלים שיחה ערה וזה מפריע לנו לשמוע.

נחמן שי: לא בנושאים פוליטיים, לשם שינוי.

יהל אס קורלנדר: אני סיימתי את ה-M.A. שלי וילדתי, ולכן סיימתי אותו בסמסטר יותר.

יהל אס קורלנדר: כשביקשתי את הסמסטר הנוסף כי ילדתי, אמרו לי "אין בעיה, גברת, אבל לא תוכלי לסיים מצטיינת, כי סיימת שלא בזמן, לא מן המניין".

יהל אס קורלנדר: אמרתי להם "סליחה, זו אפליה על רקע מין".

יהל אס קורלנדר: אמרו לי "אין בעיה, תגישי ערעור".

יהל אס קורלנדר: הגשתי ערעור וסיימתי M.A.

יהל אס קורלנדר: בהצטיינות.

יהל אס קורלנדר: שאלתי אחר כך, האם סידרתם את התקנה הזו, שלא כל אישה צריכה להיות אקטיביסטית כמוני ומודעת?

יהל אס קורלנדר: ענו לי שלא, מה פתאום.

יהל אס קורלנדר: צריכה כל אישה להגיש ערעור.

יהל אס קורלנדר: דוגמה.

יהל אס קורלנדר: ואם בקורות החיים שלי כתוב M.A.

יהל אס קורלנדר: בהצטיינות זה כן יעזור לי.

יהל אס קורלנדר: אולי.

ציפי חוטובלי: אני רוצה להגיד לך שהנושא הזה באמת חייב להיות מטופל על ידי הוועדה ואנחנו לקחנו על עצמנו לקיים ישיבה משותפת עם ועדת המדע בנושא הזה של קידום נשים באקדמיה.

ציפי חוטובלי: אני מאוד מקווה שנוכל להגיע למסקנות אופרטיביות.

ורדה מור: אפשר להזכר איך אוניברסיטת תל אביב פיטרה נשים בהיריון, מרצות.

ורדה מור: לא מזמן.

יהל אס קורלנדר: אני אספר לנו גם שאנחנו כמובן במקום האחרון בסקר משווה לעומת מדינות האיחוד האירופאי שמדבר על ייצוג נשים בחברי הסגל האקדמי.

ציפי חוטובלי: מה בדיוק המצב?

ציפי חוטובלי: תני לי אחוזים.

יהל אס קורלנדר: אנחנו 10% מתחת לממוצע.

ציפי חוטובלי: יש לי שאלה שאני לא יודעת אם היא במסגרת הדוח, אבל אולי בכל זאת את יודעת.

ציפי חוטובלי: בנושא הספציפי הזה של תקרת זכוכית באקדמיה, מה בדרך כלל מאפשר לנשים בעולם להתקדם?

ציפי חוטובלי: האם הן מוותרות על האמהות כדי להגיע לשם, או שפשוט יש תנאים שמאפשרים להן.

יהל אס קורלנדר: זה פשוט שוויון.

ורדה מור: ורדה מור משדולת הנשים, הן גם לא משרתות בצבא.

יהל אס קורלנדר: נכון, בדיוק.

יהל אס קורלנדר: כשאנחנו מסתכלות על העולם צריך לזכור גם את זה.

יהל אס קורלנדר: בואו נעבור לנשים וכלכלה בבקשה.

יהל אס קורלנדר: נשים וכלכלה, בואו נסתכל על הטבלה הזאת.

יהל אס קורלנדר: המספר למעלה הוא מספר דמגוגי, כולנו מכירים, אבל עדיין יש לו חוזקה.

יהל אס קורלנדר: אישה מרוויחה 64% פחות משכרו של גבר.

יהל אס קורלנדר: בואו נסתכל ספציפית על מקצועות ונראה את ההבדלים.

יהל אס קורלנדר: יש שכר לחודש לעומת שעת עבודה.

יהל אס קורלנדר: תראו, במנהלים כמובן ההפרש הכי גדול.

יהל אס קורלנדר: מנהלים, גבר מרוויח לשעת עבודה 83 שקלים ואישה 72 שקלים לשעת עבודה.

יהל אס קורלנדר: כמו שאמרתי, מדובר פה על מקצועות ואותי הכי מעניין העניין של האקדמיה, כי אנחנו יודעים שהשכלה היא פונקציה שמביאה לשכר גבוה יותר.

יהל אס קורלנדר: זה נכון מאוד, אבל לא כשזה קשור לפערי שכר.

יהל אס קורלנדר: גבר מעל 16 שנות לימוד ירוויח 72 שקלים, אישה עם רמת השכלה דומה תרוויח רק 55 שקלים.

ציפי חוטובלי: איך את מסבירה את זה?

יהל אס קורלנדר: אפליה, פשוט אפליה.

ציפי חוטובלי: אפליה היא מילה גדולה.

ציפי חוטובלי: אני רוצה להבין, האם מדובר בכך שהגבר יכול לבצע יותר עבודה בשעות נוספות.

נחמן שי: מדובר בשעת עבודה, זה מותאם לשעת עבודה.

ציפי חוטובלי: אבל מחלקים את המשכורת החודשית שלו בשעות העבודה שהוא עובד, מן הסתם, ואז הוא עובד יותר שעות.

נחמן שי: את רוצה להגיד שיש גבר ואישה שניגשים לאותו מקצוע, לאותו תחום, לאותה חברה, והגבר יקבל שליש יותר מהאישה?

יהל אס קורלנדר: אני אומרת את זה בלב שלם, באופן מוכח על ידי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה ועל ידי התמ"ת.

יהל אס קורלנדר: אם היו לנו מקרים ספציפיים היינו ניגשים גם לבג"ץ תקדימי.

יהל אס קורלנדר: אבל אנשים לא מוכנים.

נורית צור: אני אסביר מאיפה זה מגיע.

נורית צור: יש גם אפליה בשכר שהיא אפליה ברורה בשכר לשעה, ויש בעיקר אפליה בתנאים הנלווים.

נורית צור: זאת אומרת, אישה תקבל אפשרות לרכב ויתנו לה שתי אופציות, בין רכב אל"ף לבי"ת, וגבר שיגיע לאותה משרה יקבל רכב יותר מפואר.

נורית צור: גבר יקבל טלפון והיא לא תקבל.

נורית צור: הגבר יקבל יותר שעות נוספות והיא לא.

נורית צור: כן, כמובן שזה תלוי בתפקיד המסורתי שלנו כנשים בו אנחנו צריכות לצאת מוקדם יותר הביתה כדי להוציא את הילד.

נורית צור: אבל אז אנחנו נכנסות לכל הסיפור של איזון בין עבודה למשפחה.

נורית צור: האם רק נשים צריכות לשאת בנטל בבית?

נורית צור: לא.

נורית צור: וזה מה ששדולת הנשים כל הזמן אומרת.

נורית צור: אנחנו שמות את זה על השולחן יום ולילה וכל פעם שאנחנו מגיעות לפה.

נורית צור: גברים ונשים צריכים לשאת בנטל גם במשפחה וגם בעבודה.

נורית צור: ברגע שיהיה איזון בין גברים לנשים במשפחה, זה ישפיע גם על העבודה ולהיפך.

נורית צור: אז אנחנו, כשאנחנו מדברות על נשים בעולם העבודה, אנחנו קושרות את זה באופן ישיר גם למשפחה ואנחנו קוראות לכנסת ולממשלה לקדם את הנושא של איזון בין עבודה ומשפחה.

נורית צור: זה משפיע על הכל, פערי שכר.

עמיר פרץ: אל תסתפקי בקריאה.

עמיר פרץ: תגידי שאת תובעת את זה.

נורית צור: אני אלמד ממך, עמיר, ואני תובעת.

דב חנין: עוד הערה, גברתי יושבת הראש, בהקשר הזה.

דב חנין: אנחנו צריכים, כשאנחנו בוחנים את השאלה, לראות שיש לה הרבה מאוד מימדים שהם כולם בעייתיים.

דב חנין: הוזכר הנושא של אפליה ישירה וגלויה בין נשים וגברים, קיים ובעייתי.

דב חנין: הוזכר הנושא של השפעת המשפחה וההסדרים בתוך המשפחה.

דב חנין: אבל גם הסדרים אחרים שלכאורה לא קשורים כלל לנשים פוגעים בפועל הרבה יותר בנשים מאשר בגברים.

דב חנין: אני אתן דוגמה לנושא שאני קצת מנסה לקדם, וזה נושא התחבורה הציבורית באוכלוסייה הערבית.

דב חנין: לכאורה, מה הקשר לנשים?

דב חנין: למעשה, נשים ערביות לא מועסקות, לא בגלל שהן לא רוצות לעבוד אלא כי הן לא יכולות לעבוד, בדרך כלל.

דב חנין: כי אין מקומות עבודה ביישוב שלהן ואין תחבורה ציבורית טובה ואם יש כבר רכב במשפחה אז הגבר נוהג בו.

דב חנין: אפילו נושא כזה, כמו תחבורה ציבורית, שהוא לכאורה לא קשור לפמיניזם, בפועל מאוד מאוד מחובר לפגיעה בנשים והעובדה שאין תחבורה ציבורית, למשל ביישובים ערביים, אין תחבורה ציבורית מספקת, פוגעת מאוד ביכולת של נשים לעבוד ולהתפרנס ופוגעת מאוד במצבן הכלכלי של משפחות ערביות ובכלל מייצרת בעיות חברתיות מאוד קשות.

רינה בר טל: חבר הכנסת חנין, רק הערה קטנה לעניין הזה, ליידע אותך, אנחנו נלחמנו תקופה ארוכה על הנושא של תקציב מגדרי.

רינה בר טל: כלומר, שכל משרד ממשלתי, בתוך תוכו ייבחן את הנושא המגדרי.

רינה בר טל: ותחבורה זה הדבר הכי נכון, הכי מתאים והכי התחלתי שאפשר כדי לבדוק את העניין הזה ואנחנו מאוד נשמח, אם אתה עוסק בעניין הזה, נסה לקדם בתוך התקציב של משרד התחבורה, לבדוק ולבחון את הנושא הזה, כי זה המקום שלו.

רינה בר טל: זה בדיוק המקום שלו.

נורית צור: אני רוצה רק להגיד פה משפט לגבי נשים וכלכלה.

נורית צור: שדולת הנשים בישראל שמה דגש על נשים בעולם העבודה ואנחנו רואות את האפליה מלמטה ועד למעלה, מהדרגים הכי נמוכים עד לדרגים הכי גבוהים.

נורית צור: בימים אלה, אתם בטח יודעים, אנחנו מקדמות את הצעת החוק לקידום שוויון בתוך מועצות המנהלים של חברות הנסחרות בבורסה, חברות ציבוריות.

נורית צור: הצעת חוק שהמחלקה המשפטית בשדולה כתבה ומקדמת בצורה מאוד רצינית.

נורית צור: יש הצעת חוק דומה שמגובה בהחלטת ממשלה מ-2007 לייצוג הולם של נשים בדירקטוריונים של חברות ממשלתיות.

נורית צור: בעקבות הצעת החוק הזו, הבג"ץ שהגשנו והחלטת הממשלה מ-2007, יש היום 43% של ייצוג נשים בדירקטוריונים של חברות ממשלתיות.

נורית צור: מה זה אומר?

נורית צור: זה אומר שאם אנחנו מקדמים בחקיקה את הצעות החוק לייצוג הולם של נשים בחברות בורסאיות, יש באמת סיכוי להגיע לשיוויון אמיתי גם בטופ, והטופ משפיע לאורך כך הדרך, עד הדרגות הכי נמוכות.

ציפי חוטובלי: נורית, אני רוצה כאן לחזור לנושא השכר.

ציפי חוטובלי: נתת דוגמה מצוינת שבה חקיקה עובדת.

ציפי חוטובלי: דווקא הדוגמה של השכר היא דוגמה שבה אנחנו רואים את אזלת היד של החקיקה, כי בעצם החוק שמדבר על שכר שווה לאיש ולאישה קיים, אני לא זוכרת מאיזו שנה, אבל הוא חוק ותיק במדינת ישראל.

ציפי חוטובלי: משנות החמישים, כמעט מקום המדינה.

ציפי חוטובלי: לעומת זאת, במציאות בפועל אנחנו כל הזמן רואים שאין למעשה אפשרות לאכוף את החקיקה הזאת והשאלה הגדולה היא מה אנחנו יכולים לעשות היום כי אני באמת חושבת שהנושא הבוער מכולם הוא הנושא הזה של שכר שווה לנשים וגברים שנמצאים באותו תפקיד, באותה משרה.

נורית צור: השאלה אם אתם יכולים פשוט לקרוא לממשלה לתקצב את גופי האכיפה והפיקוח בצורה הרבה יותר טובה, כמו, ועם כל הכבוד, שיש למשרד הפנים פקחי שבת, שיעשו פקחי שכר-שווה ושכר הוגן.

נורית צור: הרי אפשר לקדם את הדבר הזה.

נורית צור: אם לממשלה יש מספיק כוח כדי לקדם את חוקי השבת, אז שיקדמו גם את חוקי השוויון.

ציפי חוטובלי: אבל אני לא בטוחה כאן שפקחים זה מה שאנחנו צריכים.

ציפי חוטובלי: אני מנסה לחשוב על מצב שמלכתחילה אישה תוכל לדרוש את המגיע לה כי זה מעוגן בחוק.

נורית צור: אם הרשות לניירות ערך, כרגולטור, תדרוש מכל החברות הבורסאיות והציבוריות שנסחרות, לדווח גם על הדבר הזה, גם על השכר, אז הם יעשו את זה.

נחמן שי: אבל אמרנו שאין מעקב גם על ייצוג של נשים בחברות ציבוריות.

נורית צור: זה נכון, אבל אנחנו מדברות על שכר כרגע.

נחמן שי: כן.

נחמן שי: אבל החברה מדווחת.

נחמן שי: האם בדיווח של חברה בורסאית, בין כל הדברים שהיא צריכה להציג, האם היא מדווחת על שכר נשים וגברים?

נורית צור: מגדרית, לא.

נורית צור: תחייב אותן לעשות דיווח.

דובר: בחקיקה?

נורית צור: קודם תעשה בלי חקיקה.

נורית צור: אחר כך, אם זה לא יעזור, תעשה בחקיקה.

נורית צור: יותר מזה, בדיווח שלהם על דירקטוריונים חיצוניים, הם לא מדווחים אם דירקטוריון בשם "זוהר" זה זכר או נקבה.

נורית צור: דווקא אתמול קיבלנו, לאחר שפנינו לרשות לניירות ערך, קיבלנו דוח מאוד יפה, הם היו ממש בסדר, אני חושבת, ונתנו לנו דוח על מספר הדירקטורים החיצוניים והרגילים בחברות הבורסאיות.

נורית צור: יש 741 דירקטוריות מתוך כ-4400.

ציפי חוטובלי: אבל אני מנסה לחשוב אם זה מה שיעזור, אם יש שיקוף.

ציפי חוטובלי: כי אנחנו חיים בעולם קפיטליסטי שבו רוב האנשים עובדים בחוזים אישיים.

ציפי חוטובלי: כמעט ואין לך מקום, חוץ מממש בדרג הנמוך ביותר, שעובדים תמורת שכר מינימום – בבורגר ראנץ' ובאיזו עבודה סטודנטיאלית בבית קפה שכולם מרוויחים 20 שקלים לשעה.

ציפי חוטובלי: חוץ מאשר בעבודות מהסוג הזה, ברוב העבודות אנשים יכולים להגיד שהכישורים אחרים ואי אפשר לעשות השטחה על כל העובדים ולהוכיח שמדובר בעניין מגדרי.

אורית זוארץ: זה מאוד מגדרי.

אורית זוארץ: את עושה בדיקה של הנתונים ואת נחשפת למציאות העגומה, ואת מבינה שזה עניין מגדרי.

יהל אס קורלנדר: זה מתחיל מהחינוך.

אורית זוארץ: אנחנו גם רואים פה את המקצועות.

אורית זוארץ: גם אצל העובדים הלא-מקצועיים יש הפרשים.

אורית זוארץ: זה בכל מקום.

אורית זוארץ: כשעוד היינו מועמדים ל-OECD אז אחת הסוגיות הבוערות שהיו הוא נושא הבדלי השכר בין גברים לנשים.

אורית זוארץ: עכשיו כשהתקבלנו אני מאוד מקווה שזה לא ייזנח וימשיך להיות על סדר היום.

ציפי חוטובלי: רגע, הערה קצרה של חבר הכנסת שלמה מולה.

שלמה מולה: מהדברים של נורית, אני מציע, יש עכשיו בימים אלה חקיקה שנידונה בוועדת הכספים של סמכויות הרשות לניירות ערך.

שלמה מולה: גם ההרחבה שלהם וגם נושא של דיווחים, אפשרות לכך שתהיה ענישה אזרחית במקום ענישה פלילית וכן הלאה.

שלמה מולה: אני מציע שהתיקון שאת מדברת עליו, נקיים עליו דיון ונעלה את זה במסגרת התיקון.

שלמה מולה: אולי אפשר כבר להכניס בחקיקה את הנושא של הדירקטוריון – יש פרק שלם על נושא הדירקטוריון.

ציפי חוטובלי: מאירה, אולי נסיים את הסקירה?

עו"ד מאירה בסוק: התייחסת בפערי השכר לנושא שירות המדינה?

עו"ד מאירה בסוק: כי המצב שם הוא הרבה יותר חמור.

ציפי חוטובלי: הקדשנו דיון מיוחד לזה.

ציפי חוטובלי: בבקשה, יהל, ניתן לך לרוץ עם המצגת.

יהל אס קורלנדר: תודה, תודה.

יהל אס קורלנדר: אני ממשיכה בנשים וכלכלה.

יהל אס קורלנדר: חבל שעו"ד ציונה קניג-יאיר לא נמצאת פה אבל יש עלייה, כל הזמן עלייה במספר הבקשות שמוגשות לתמ"ת לפיטורים עקב הריון, עקב טיפולי פוריות, וכמחציתן אושרו וזה כמובן, רק הבקשות שהוגשו.

יהל אס קורלנדר: אנחנו לא יודעים, אבל מגיעות אלינו פניות לקו החם של השדולה.

יהל אס קורלנדר: יש חוסר מודעות, הרבה מאוד נשים מפוטרות ואומרים להן שזה חוקי, אבל הן לא מכירות מספיק את הנוהל כדי לדעת שאם לא זימנו אותן לשימוע, הן אומרות שאם אמרו להן שזה חוקי אז זה חוקי, קיבלו אישור, אבל בעצם לא.

יהל אס קורלנדר: כל התחום האפור הזה של התנכלויות וזה פשוט בדיחה, במדינה שכל כך מעודדת ילודה, אבל שוק העבודה שלנו מתנכל, מתנכל לאמהות, מתנכל להריון וזה בהחלט מגלגל את זה שוב לבתי המחוקקים, גם מהבחינה של קמפיינים למודעות ותקציבים וכדומה.

יהל אס קורלנדר: אני ממשיכה ואני רואה את הנתון המדהים הזה של 20 שנה, 50% מהנשים עובדות במקצועות נשיים מסורתיים, ואני מדברת על שישה מקצועות, אך ורק שישה מקצועות.

יהל אס קורלנדר: במשך 20 שנים, 50% מהנשים עובדות בהם, בכל אחד מהם נשים מהוות 70%, כל ששת המקצועות האלה מאופיינים בשכר נמוך.

יהל אס קורלנדר: אני אתן לכם דוגמאות – מוכרות, מטפלות, עובדות מזכירות, עובדות ניקיון, עובדות מטבח, עובדות מכבסות ופקידות.

יהל אס קורלנדר: שישה מקצועות, אלו הן שש קטגוריות.

עמיר פרץ: את לא מכניסה את המקצועות – מורות, אחיות, עובדות סוציאליות?

יהל אס קורלנדר: לא.

יהל אס קורלנדר: פה לקחתי את המקצועות כלומר הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה לקחה ...

עמיר פרץ: למה?

עמיר פרץ: אם מציגים תמונה מאוזנת.

עמיר פרץ: .. אורית זוארץ אנחנו מדברים על הכשרה אקדמית של עובדות סוציאליות ומורות.

עמיר פרץ: בואו לא נתבלבל.

עמיר פרץ: מוכרת, עם כל הכבוד, לא עברה הכשרה אקדמית של עובדת סוציאלית והתמחות של עובדת סוציאלית.

עמיר פרץ: בואו לא נערבב, בוא נסתכל על התמונה בצורה ממוקדת.

ציפי חוטובלי: חבר הכנסת חנין, לפני שאתה אומר את מה שאתה אומר אני חושבת שמה שחבר הכנסת פרץ התכוון, זה פשוט לגבי מקצועות נשיים במובן של שכר נמוך.

ציפי חוטובלי: והמקצועות האלה מאופיינים בשכר נמוך.

שלמה מולה: זאת אומרת, אם עובד ניקיון ועובדת ניקיון לא מרוויחים אותו הדבר, זו אולי הצרה הגדולה ביותר.

יהל אס קורלנדר: פה מדובר על 50% של נשים שעובדות במקצועות האלה בלבד.

יהל אס קורלנדר: אם אצל גברים אתה רואה חלוקה הרבה יותר רחבה של העניין, אז פה אתה רואה שחצי מהנשים עובדות רק בשש המקצועות האלה.

עמיר פרץ: מה שהיא פירשה עכשיו זה נכון?

יהל אס קורלנדר: ש-50% מהנשים עובדות בששת התחומים האלה.

עמיר פרץ: 50% מכוח העבודה הנשי בישראל עובד בששת המקצועות?

עמיר פרץ: אוקיי, אז דברו לעניין.

יהל אס קורלנדר: זה גם מדבר פה על רצפת הבוץ.

עמיר פרץ: תראו לי מספרים, בבקשה.

יהל אס קורלנדר: כמה זה באלפים?

יהל אס קורלנדר: הכל כתוב פה.

יהל אס קורלנדר: סליחה, אני לא זוכרת את כל המספרים בראש.

ציפי חוטובלי: מעניין, אגב.

ציפי חוטובלי: שאר ה-50%, עוסקות גם כן במקצועות נשיים?

ציפי חוטובלי: חינוך, עבודה סוציאלית.

יהל אס קורלנדר: רוב הנשים עובדות במקצועות נשיים.

יהל אס קורלנדר: לגברים יש שוויון הזדמנויות.

יהל אס קורלנדר: אנחנו מדברים פה על שוויון הזדמנויות.

יהל אס קורלנדר: 20 שנה, 50% מהנשים במקצועות של רצפת הבוץ, זה אומר דרשני.

יהל אס קורלנדר: זה אומר שאין שוויון הזדמנויות.

נורית צור: אני אנסה לבאר את זה יותר.

נורית צור: פחות מ-70% מהנשים נכנסות לשוק העבודה בכלל, מהוות כוח עבודה.

ציפי חוטובלי: רגע, מה זה הנתון הזה?

ציפי חוטובלי: פחות מ-70%?

נורית צור: 70% מהנשים הן בכוח העבודה, מועסקות.

נורית צור: ואז מתוך ה-70% האלה אנחנו מסתכלות על חצי מהן שעובדות בששת המקצועות הללו.

דב חנין: קיימת בעיה נוספת.

דב חנין: קיימת בעיה נוספת שהיא אפילו במובן מסוים יותר מזעזעת ויותר קשה.

דב חנין: ואני לא מזלזל בנתון הזה של ששת המקצועות, שהוא מאוד חשוב.

דב חנין: ישנו תהליך מחריד שמאפיין ומתרחש כאשר מקצוע מסוים הופך למקצוע נשי.

דב חנין: אם נשים נעשות מורות אז מעמד המורים יורד.

דב חנין: ככל שהמקצוע הופך להיות יותר נשי, המקום שלו, השכר שלו, המעמד שלו, הכבוד שלו, נפגע.

דב חנין: וזה תהליך מאוד בעייתי מבחינה חברתית שאנחנו חייבים, ויש כל מני כלים להתמודד איתו, אבל לדעתי החברה הישראלית לא משתמשת באף אחד מהם.

ציפי חוטובלי: דב, תן דוגמה.

דב חנין: למשל, נושא הוראה.

דב חנין: אנחנו מבינים שהוראה היא מקצוע נשי.

דב חנין: כדי למנוע את תהליך השחיקה במעמד המורות המדינה יכולה לעשות מערכת של צעדים כדי להגדיל את השכר, להגדיל את היוקרה החברתית.

נורית צור: זה מה שמשרד החינוך עושה עכשיו.

נורית צור: כל תכנית אופק היא בדיוק מה שאתה אומר.

אורית זוארץ: אבל צריך להתאים את זה לכל המערכת הציבורית.

דב חנין: על זה נאמר: הלוואי, הלוואי.

נורית צור: אני יכולה לתת לך דוגמה אחרת, יושבת הראש – רפואה.

נורית צור: יותר ויותר נשים נכנסות לעולם הרפואה והרופאים מרוויחים פחות ופחות והמעמד שלהם יורד.

שלמה מולה: הרופאות או הרופאים?

רינה בר-טל: רגע, רגע, בואו נמשיך את הקטע הזה ומה שמעניין בקטע הזה הוא השאלה איך זה קרה?

רינה בר-טל: הרי הם צריכים להשתכר שכר שווה וזה קרה כך שבבתי החולים הנשים נשארות לנהל את המחלקות עד הערב או עד אחר הצהריים והגברים פורשים לקליניקה הפרטית בשעה 12.

רינה בר-טל: זה בדיוק הפער שנוצר.

רינה בר-טל: בעבר לא היו נשים שהיו רופאות והגברים נאלצו להישאר בבית החולים עד מתי שצריך.

רינה בר-טל: זה נתון אמיתי, זה נתון אמיתי.

ציפי חוטובלי: בעצם את אומרת שהנשים עושות את העבודה השחורה של הרופאים.

רינה בר-טל: זה אמיתי, יש לזה עוד סיבה מרתקת ומעניינת והיא ההבדל בין המגדרים.

רינה בר-טל: ההתייחסות של נשים וגברים למקום העבודה וההתייחסות של נשים וגברים לעולם הסוציאלי שבו הם עובדים.

רינה בר-טל: רפואה היא מאד אנושי בקרב נשים ובקרב גברים היא הופכת להיות עניין מאד כלכלי.

רינה בר-טל: לכן, הסיפור של הרופאות התחיל כשיותר נשים נכנסו לבית הספר לרפואה.

רינה בר-טל: כשלא היו שם נשים, הכל היה בסדר.

נחמן שי: מה את רוצה להגיד?

נחמן שי: שנשים אין להן פרקטיקה פרטית?

רינה בר-טל: הרבה פחות ובמספרים הרבה הרבה הרבה יותר נמוכים.

דוברת: בתחום המשפט?

נורית צור: במשפט אני לא יודעת.

נחמן שי: גברים הולכות לכירורגיה ונשים הולכות לרפואת משפחה.

נורית צור: בכל מה שקשור לשכירים מול עצמאים יש הרבה פחות עצמאיות מאשר עצמאים במספרים ברורים ומוכחים.

ציפי חוטובלי: בואו נמשיך את המצגת כדי שנוכל לתת חוות דעת על התמונה הכוללת.

ציפי חוטובלי: חברים, אבקש מכולכם לרשום לכם את ההערות על דף וניתן לה להציג את המצגת כולה כי באמת אנחנו קוטעים אותה ולא נותנים לה רצף.

יהל אס קורלנדר: תודה רבה.

יהל אס קורלנדר: שירות המדינה הוא תחום שידו של המחוקק יכולה להגיע אליו ביתר קלות ואם אני מסתכלת אני רואה שהמדינה היא המעסיק הגדול ביותר במשק והרוב שם הוא נשים, 65%.

יהל אס קורלנדר: בזה אני אפילו לא כוללת את עובדות חברות כוח האדם שמועסקות במשרדי שירות המדינה כי אם הייתי כוללת אותן, אחוז הנשים שעובדות שם הרבה הרבה יותר גבוה.

יהל אס קורלנדר: למרות שאני מסתכלת על 65% נשים בשירות המדינה, בתפקידים הבכירים בדרג א' – אוי, פחות מחצי, רק 34%.

יהל אס קורלנדר: כלומר, אנחנו כבר רואות את תקרת הזכוכית אפילו במקום שבו יכולה להיות שליטה יחסית מוחלטת לגבי שוויון ולגבי ייצוג.

יהל אס קורלנדר: אני ממשיכה.

יהל אס קורלנדר: מפה כבר התחלנו לדבר על נשים בעוני ואני אתן לכם רק כמה מהמספרים.

יהל אס קורלנדר: לא מזמן התבשרנו על סיומה של תכנית ויסקונסין או בשמה מעלה באורות התעסוקה, תלוי מתי אנחנו תופסות אותה.

יהל אס קורלנדר: אנחנו סוקרות אותה באופן נרחב בדוח ומהבחינה המגדרית אנחנו מברכות על כך שהיא נגמרה.

יהל אס קורלנדר: מהפרספקטיבה המגדרית יכולנו לראות כיצד לנשים, ונשים הן הרוב בעוני, היא לא יכלה לעזור להן.

יהל אס קורלנדר: אנחנו מדברות על כמה אוכלוסיות מאד מאד ברורות כמו, למשל, משפחות חד הוריות.

יהל אס קורלנדר: הרבה מאד דובר על עונין ולא צוין, גם לא בדוח העוני של ביטוח לאומי, ש-94% מהמשפחות החד הוריות נשים עומדות בראשן.

יהל אס קורלנדר: התכנית הזאת מתקשה להתמודד עם המצבים האלה.

יהל אס קורלנדר: נשים ערביות בוודאי וכבר הסביר חבר הכנסת חנין את החסמים הברורים, המבנים ליציאה לעבודה של נשים ערביות: העדר תחבורה או העדר מסגרות לגיל הרך.

יהל אס קורלנדר: כשאני מסתכלת על נשים שמשתכרות עד שכר מינימום אני מדברת על שליש מהנשים העובדות, 35%.

יהל אס קורלנדר: אם דיברתי על תקרת הזכוכית פה אני מדברת על רצפת הבוץ.

יהל אס קורלנדר: זה בוץ, זה סמיך, קשה מאד לצאת משם.

עמיר פרץ: מה אחוז הגברים?

יהל אס קורלנדר: אני לא זוכרת, סליחה, זה יותר מפי שתיים, 14.2% מהגברים.

יהל אס קורלנדר: אני רוצה לעשות קישור למשפחות החד הוריות ולדבר על זה שחוק המזונות מ-1972 קובע שנשים שעובדות ומרוויחות שכר מינימום אינן זכאיות לדמי מזונות מביטוח לאומי.

יהל אס קורלנדר: אנחנו מבינות בצורה מאד ברורה איך זה שמשפחות בעוני כי אם אני מרוויחה משכורת מינימום ולא מקבלת עזרה מביטוח לאומי על המזונות, בוודאי שאני בעוני.

יהל אס קורלנדר: כשהאיחוד האירופי עשה את מדד העוני וההדרה החברתית נשים בישראל היו במקום הראשון המפוקפק של סיכון לעוני.

אורית זוארץ: חשוב לחדד שבמקרים האלה, כשביטוח לאומי משתתף, זה כשבן הזוג לא משלם.

אורית זוארץ: זאת אומרת, שלא ייווצר מצב שבו את מקבלת איזושהי הטבה שלא מגיעה לך.

נחמן שי: אני רוצה להבין.

נחמן שי: הרי הביטוח הלאומי נכנס בנעליו של בן הזוג שלא משלם וזה בסדר, אבל כשאשה מקבלת שכר מסוים ביטוח לאומי לא מסייע בעדה?

יהל אס קורלנדר: היא לא זכאית.

נחמן שי: למה?

אורית זוארץ: ככה, שאלה טובה.

יהל אס קורלנדר: לא ברור.

נחמן שי: אם הוא היה משלם.

נחמן שי: ...

יהל אס קורלנדר: היא לא היתה בעוני.

אורית זוארץ: הן לא יוצאות לעבוד או שהן עובדות בשחור.

שלמה מולה: מה זה קשור בכלל?

שלמה מולה: למה צריך לכרוך את זה בשאלה כמה היא מרוויחה בכלל?

נחמן שי: זה מה שאני שואל.

דוברת: זאת בדיוק הבעיה של הנשים המאד מאד עניות ולא של הבורד, אלה שמגיעות לדירקטוריונים.

דוברת: נשים שמצליחות להתגרש ומקבלות מזונות מן הבעל מצבן פי אלף טוב מנשים אחרות משום שכל שקל שהן תרווחנה, הן יכולות לחסוך ולהשתמש בו.

דוברת: אישה שמקבלת דמי מזונות מביטוח לאומי, יש לה גובה של מה שהיא יכולה להשתכר גם אם היא חרוצה ורוצה להשקיע משום שמעל 2,700 שקל תיפגע הגמלה שלה מביטוח לאומי.

דוברת: אני מנהלת תכנית של אישה לאישה, של נשים שרוצות לעבוד, הן רוצות לעבוד ולא יכולות מפני שזה לא משתלם להן.

דוברת: הן מראות לי את זה.

דוברת: נשים צעירות שרוצות להשתלב בשוק העבודה.

נחמן שי: ברגע שהן עובדות ביטוח לאומי מקזז להן את זה?

אורית זוארץ: גורע להן, גורע, לא מקזז.

דוברת: הן יפסידו את הגמלה של הביטוח הלאומי.

דוברת: זה בדוק.

נחמן שי: אה, ביטוח לאומי אומר שהן במצב טוב.

אורית זוארץ: 3,800 שקלים לחודש זה מצב מצוין.

נורית צור: חבר הכנסת שי, הזכרת קודם את תכנית ויסקונסין ומה היתה הבעיה בה.

נורית צור: אני נפגשתי עם ראשי התכנית בצפון והמסקנה העיקרית שלי מהפגישה בכל הנוגע לנשים היתה שאין להן שום טיפול מיוחד לנשים, זאת אומרת שהם לא מטפלים בנפרד בנשים ובגברים, הם לא שמים את הדגש על הבעיות הספציפיות, על החסמים הספציפיים שעומדים בפני נשים וזאת היתה הבעיה שלי עם התכנית הזאת, ואני גם אמרתי להם את זה.

נורית צור: שדולת הנשים מפעילה שתי תכניות שמטפלות בתעסוקת נשים, בהעצמה של נשים: אשת חיל וזינוק.

נורית צור: לכל תכנית כזאת יש מאפיינים ייחודיים לטיפול בנשים, להעצמה של נשים, לשליחתן ולהכנתן לעולם העבודה, אבל זה לא מה שהיה שם.

נורית צור: עכשיו, כשהכנסת והממשלה עומדות בפני החלטה על איזו תכנית חדשה הן רוצות לקדם.

נורית צור: ..

נחמן שי: או, זה העיתוי הכי נכון עכשיו, כשראש הממשלה ושר האוצר בלחץ.

נורית צור: צריך לשים דגש על העניין הזה.

אורית זוארץ: צריך לשים איזושהי תכנית על השולחן.

נחמן שי: הם מנסים לעשות תכנית חדשה.

נורית צור: אני לא יודעת איזו תכנית תהיה.

נורית צור: הדבר החשוב ביותר הוא שטיפול בנשים שיוצאות לעבודה והכנתן לעבודה יהיה מובחן, יהיה ייחודי.

נחמן שי: תעבירו את ההערות שלכן אלינו כדי שתהיה תמיכה ציבורית לתכנית.

נחמן שי: התכנית נפלה בהעדר תמיכה ציבורית והם התעוררו מאד מאוחר.

נחמן שי: עוד ילמדו למה, אבל עכשיו, כשיש הזדמנות כי הם הולכים לבנות תכנית חדשה – אין לי ספק בזה, זה הבייבי של ביבי – זאת ההזדמנות להכניס לתוך התכנית הזאת כמה מהדברים שאתן חושבות.

אורית זוארץ: להניח על השולחן אלטרנטיבה.

אורית זוארץ: יעל, ברשותך, בואו נמשיך.

אורית זוארץ: חבר הכנסת חנין, אנחנו נמשיך עם המצגת.

עמיר פרץ: שאלת הבהרה לפני כן לדוברת הקודמת.

אורית זוארץ: אוקיי, אבל בקצרה.

עמיר פרץ: למה הגדרת את המזונות כגמלה?

נורית צור: כך זה מוגדר על ידי הביטוח הלאומי.

נורית צור: כך הם מגדירים את זה.

עמיר פרץ: אבל בכל מקרה זה למעשה גביית חוב, נכון?

אורית זוארץ: לא בהכרח, לא בהכרח.

אורית זוארץ: כשהבעל הוא חדל פרעון.

עמיר פרץ: גם אם הוא חדל פרעון.

עמיר פרץ: אני מדבר על העקרון.

עמיר פרץ: בעקרון זאת גביית חוב.

עמיר פרץ: בקונספט זאת לא גמלה.

אורית זוארץ: יעל, בואי נתקדם.

יהל אס קורלנדר: אני עוברת פה לנושא יותר קשה.

יהל אס קורלנדר: אני רוצה לדבר עכשיו על פליטות מבקשות מקלט ועל מהגרות עבודה בקשר לנשים וזכויות אדם.

יהל אס קורלנדר: אני רוצה לעשות קודם כל סדר כי יש הרבה מאד בלבול בציבור.

יהל אס קורלנדר: בואו נעשה קצת הבדל בין מהגרות לבין פליטות.

יהל אס קורלנדר: כשאני מדברת על מהגרות עבודה אני מדברת על מהגרות עבודה חוקיות, שמגיעות לכאן לארץ באשרה, הן תעבודנה פה את הזמן שיוקצב להן ותחזורנה לארץ המוצא שלהן.

יהל אס קורלנדר: כשאני מדברת על פליטות ומבקשות מקלט הכוונה לנשים שנמלטו מארצות המוצא שלהן ושיש סכנה לחייהן ולחיי משפחתן.

יהל אס קורלנדר: אני מדברת על הסוגיה המגדרית של שני התחומים האלה.

יהל אס קורלנדר: בעצם, אין אף התייחסות מגדרית בשום ועדה ובשום דוח וגם בארגונים.

יהל אס קורלנדר: כשאספתי את החומרים בשביל הדוח היה צריך לעשות ממש עבודת מחקר ייחודית כי לא היה על זה שום דבר.

יהל אס קורלנדר: נתחיל מפליטות – באופן יחסי יש פחות נשים מגברים בכל מה שקשור לפליטות ולמבקשות מקלט ואנחנו מדברות בערך על 15% נשים, מרביתן מגיעות בגפן.

יהל אס קורלנדר: הן מגיעות לארץ במצב גופני ונפשי רעוע.

יהל אס קורלנדר: מרביתן חוו אלימות קשה, מקרי אונס מזעזעים, חלקן בהריון עקב מקרי האונס ואני מדברת גם על הדרך שלהן במצרים.

יהל אס קורלנדר: מצרים היא חור שחור, יש שם אלימות מאד מאד גדולה כלפי נשים והן מגיעות לכאן במצבים של פוסט-טראומה מאד מאד קשה.

יהל אס קורלנדר: אין היום בישראל אף מענה לרפואת החירום הזאת.

יהל אס קורלנדר: כמו שאמרתי לכם, לכו לדרום ובכלא סהרונים יש אגף בישראל שכלואים בו נשים בהריון וילדים, כלואים נשים בהריון וילדים.

יהל אס קורלנדר: המקלטים סגורים בפניהם ואני ממש מתחננת פה ואומרת קצת לפתוח את המקלטים, את דירות המעבר, לעזור במענה הנפשי הבסיסי.

יהל אס קורלנדר: על רפואת חירום אני מדברת, נשים בהריון שנמצאות ברחוב, ברחוב.

יהל אס קורלנדר: מדובר בהריון עקב אונס ואלה לא דברים פשוטים.

יהל אס קורלנדר: אנחנו מחזירות אותן לרחוב בעל כורחנו.

יהל אס קורלנדר: כמו שאמרתי, אין מענה לפגיעות הקשה הזאת והמדינה אפילו קצת מגבירה את הפגיעות.

יהל אס קורלנדר: לא קצת, היא מגבירה את הפגיעות על ידי זה שהיא לא אוכפת את עקרון איחוד משפחות, למשל, ומפרידה בין משפחות.

יהל אס קורלנדר: הגבר עצור, האישה ברחוב.

יהל אס קורלנדר: אנחנו מדברים פה על נשים מסודן, מקונגו, מחברות מסורתיות.

נחמן שי: הן מגיעות במסגרת משפחתית?

נחמן שי: עם בעלים?

יהל אס קורלנדר: כמו שאמרתי, רובן מגיעות לבד כי בני הזוג פשוט נרצחו בדרך.

יהל אס קורלנדר: הן מגיעות הרבה פעמים עם ילדים קטנים ובהריון.

יהל אס קורלנדר: יש הרבה מאד הריונות כתוצאה מאונס.

נחמן שי: הן בקבוצה או בודדות?

יהל אס קורלנדר: לרוב יותר בקבוצות.

שלמה מולה: כל יום וכל שבוע הן מגיעות.

יהל אס קורלנדר: חשוב להבין שעד יולי 2009 ארגון האו"ם לפליטים התעסק עם כל הנושא של בקשות למקלט, ראיין וטיפל.

יהל אס קורלנדר: מיולי 2009 ארגון האו"ם הכשיר אנשים בישראל והיום המדינה עושה את זה, אבל מה שקורה הוא שהמדינה עושה רק את זה.

יהל אס קורלנדר: זאת אומרת, היא נפגשת עם הפליטים, מבינה את מצבם, מחליטה – לרוב מחליטה שלא לתת – וזהו, זהו.

יהל אס קורלנדר: היא מפנה אותם חזרה לארגונים ההומניטריים שקורסים.

יהל אס קורלנדר: יש היום מקלט אחד עם 40 מיטות שמופעל על ידי ארגון הומניטרי וזה פשוט לא מספיק.

שלמה מולה: יש איזה ארגון של רופאים שעוזרים.

יהל אס קורלנדר: יש הרבה מאד ארגונים שעוזרים, אבל זה לא מספיק.

יהל אס קורלנדר: זה פשוט לא מספיק.

שלמה מולה: רופאים לזכויות אדם.

יהל אס קורלנדר: רופאים לזכויות אדם בהחלט עובדים.

נורית צור: אין טיפול מערכתי.

נורית צור: המדינה לא לוקחת אחריות והיא משאירה את זה ל-NGO.

יהל אס קורלנדר: שוב, כמו שאמרתי, העובדה שיש רק מקלט אחד לנשים בהריון פליטות בישראל.

יהל אס קורלנדר: ...

יהל אס קורלנדר: אני אחזור ואספר שמדינת ישראל חתמה, ניסחה ועודדה את אמנת האו"ם לפליטים בגלל הזכרון שלנו עקב השואה.

יהל אס קורלנדר: אנחנו היינו מאלה שחתמו על זה וניסחו את זה.

נחמן שי: לא כולם פליטים, חלק הם מחפשי עבודה.

יהל אס קורלנדר: בוודאי, אבל אני בכוונה עשיתי את ההבדל ביניהם.

יהל אס קורלנדר: אני מדברת פה על נשים שעברו תקיפות מיניות מאד מאד קשות במעבר הזה וגם אם בסוף יחליטו ככה או ככה, היום אנחנו צריכים לתת להן רפואת חירום, היום אנחנו צריכות לטפל בהן.

יהל אס קורלנדר: יש פה סוגיות מגדריות של פוסט-טראומות קשות מאלימות ואני רק אגיד שגם בקשות המקלט המדיני על רקע רדיפה מינית בעקבות ברית מילה לנשים ובעקבות אונסים חוזרים, כולם, חוץ ממקרה אחד בשנת 2000, נדחו.

יהל אס קורלנדר: המדינה לא מכירה בבקשת מקלט על רקע מגדרי.

יהל אס קורלנדר: איך זה יכול להיות?

יהל אס קורלנדר: בכל העולם כבר מכירים את זה, כבר עברנו את השלב הזה.

יהל אס קורלנדר: יש רדיפות על רקע מגדר.

יהל אס קורלנדר: למה בישראל זה לא מתקבל?

יהל אס קורלנדר: אני אעבור לדבר על מהגרות עבודה.

יהל אס קורלנדר: רוב מהגרי העבודה ברשיון, החוקיים, הם נשים.

יהל אס קורלנדר: יש לנו את תחום הסיעוד וכל ענף הסיעוד מתבסס על נשים בגיל הפוריות, נשים שוויזת העבודה שלהן בתוקף כל עוד המעסיק שלהן חי, מה שאומר שיש לנו נשים שעובדות פה עשר שנים ויותר.

יהל אס קורלנדר: הסוגיה הזאת מדהימה כי היא מראה לנו איזושהי צביעות מסוימת שהמדינה כלואה בתוכה.

יהל אס קורלנדר: אנחנו מביאים לכאן נשים באישור, נשים בגיל הפוריות שיהיו פה הרבה מאד שנים אבל אנחנו מגרשים אותן על זה שהן מקיימות יחסים רומנטיים עם מהגרים אחרים.

יהל אס קורלנדר: הידעתם?

יהל אס קורלנדר: יש מדיניות של גירוש בעקבות קשרים זוגיים וזאת הפרה של זכות האדם לאהבה.

יהל אס קורלנדר: אין לי הגדרה אחרת.

יהל אס קורלנדר: זה מוזר וגם אני הייתי בשוק כששמעתי את זה ואחר כך ראיתי שזה קורה.

נחמן שי: מה זה קשר רומנטי?

יהל אס קורלנדר: לא ילדים, אני לא מדברת על הריון.

יהל אס קורלנדר: אני בכוונה שמה את ההריון בצד.

נחמן שי: כשאישה כזאת יוצאת עם גבר...

יהל אס קורלנדר: כשהיא יוצאת עם מהגר עבודה אחר, תאילנדי, פיליפיני או כל אחד אחר, היא מגורשת אם קולטים את זה.

נחמן שי: מי יודע את זה?

יהל אס קורלנדר: אם המעסיק מלשין עליה, אם חברה שלה מלשינה עליה, יש הרבה מאד סיבות להלשין.

נחמן שי: למה אסור לה לקיים קשר?

יהל אס קורלנדר: תשאל את משרד הפנים.

אורית זוארץ: הם לא רוצים שהן ישתקעו כאן.

חנין זועבי: למה מתפלאים?

חנין זועבי: מה חוק האזרחות אומר לכם?

חנין זועבי: שאישה פלסטינית שמתחתנת עם פלסטיני מרמאללה גם כן מגורשת מהארץ.

נחמן שי: זה כבר היבט אחר.

חנין זועבי: לפתע אתם מופתעים.

דוברת: זה לא אותו דבר, זה ממש לא דומה.

חנין זועבי: את זה יש בחוק האזרחות וזה חוק בסיסי במדינה הזאת.

חנין זועבי: אישה פלסטינית שמתחתנת עם פלסטיני מרמאללה, מהשטחים הכבושים, המדינה מגרשת אותה.

חנין זועבי: מה?

חנין זועבי: פתאום אתם מופתעים כאילו אתם שומעים את הדברים בפעם הראשונה.

עמיר פרץ: חבר הכנסת נחמן שי, אחת הבעיות כאן היא שהדינמיקה היא דינמיקה מאד מאד מסגירה, מדוע?

עמיר פרץ: כי יש עובדת, שעובדת אצל קשיש מסוים וכשהיא נכנסת להריון באופן אוטומטי אותו קשיש או המשפחה שלו דורשים להחליף אותה.

עמיר פרץ: כשהחברה המעסיקה מחליפה אותה היא כבר לא מרגישה.

עמיר פרץ: ...

יהל אס קורלנדר: זה בסדר, יגרשו אותה גם ככה.

עמיר פרץ: לא, אבל חבר הכנסת שי שאל למה מסגירים אותה.

עמיר פרץ: היא כבר לא מרגישה אחריות כלפיה ואז היא גורמת לכל התהליך הזה, שיוציאו אותה וזאת בעיה קשה.

עמיר פרץ: היא צודקת, יש באמת מקרים קשים מאד.

יהל אס קורלנדר: המדיניות של המדינה צריכה להתייחס לכך שהיא מביאה נשים בגיל הפוריות.

עמיר פרץ: הבעיה היא לא רק מה תעשה למנוע את גירושה אלא הבעיה היא איך תיצור מצב שהיא תמשיך להשתכר אחרת היא תהיה פה אומללה.

עמיר פרץ: יש פה בעיה משולבת.

נורית צור: אני רוצה להדגיש פה עוד איזושהי סיטואציה דווקא מהצד השני, מאלה ששוכרים את המטפלים הזרים.

נורית צור: הוויזה תלויה במזמין וגם אם ישחררו את האישה הזאת, הוויזה לא משוחררת.

נורית צור: האדם הזה, שצריך את הטיפול, לא יוכל להזמין.

עמיר פרץ: לא, היום פחות, היום לא.

עמיר פרץ: היום היא יכולה לעבור ממעסיק למעסיק.

יהל אס קורלנדר: תוך תשעים יום.

יהל אס קורלנדר: תוך תשעים יום וזאת מגבלה דרקונית עדיין.

עמיר פרץ: סליחה, בעבר זה היה ממש מאסר והיום יש לעובדת איזושהי גמישות, אבל כשהיא בהריון היא במלכודת אימים, אין ספק שצריך להתמודד עם ההערה הזאת.

יהל אס קורלנדר: אני רוצה להזכיר לנו את המצב הפגיע של מהגרות העבודה.

יהל אס קורלנדר: יש חוק בישראל שמדבר על כמה דמי תיווך יכולים לדרוש ממנה, אבל הוא לא נאכף בשום צורה, בשום צורה.

יהל אס קורלנדר: מדובר על סכומים אסטרונומיים שהנשים האלה משלמות כדי להגיע לכאן.

יהל אס קורלנדר: הן משעבדות את עצמן עם מלווים בריבית, הן משעבדות את כל המשפחה, הן נמצאות פה במצב מאד מאד פגיע כי הן יודעות שרודפים את המשפחות שלהן והן חייבות לשלם את הסכום הזה.

יהל אס קורלנדר: בהקשר הזה הן לא יעשו שום דבר שיגרום לכך שהן יגורשו, ופה אני מדברת על ניצול מיני ועל מקרי אונס ועל תקיפות מיניות של מהגרות עבודה.

יהל אס קורלנדר: תחשבו על נשים בסיעוד שנמצאות לבד בבית עם משפחה ואנחנו יודעות – דיברתי עם הרבה מאד ארגונים במהלך הכנת הדוח הזה – שמדובר על ממדים מאד מאד גבוהים.

יהל אס קורלנדר: הנשים עצמן לא מדברות וגם אין שום מערך בישראל שמיידע אותן על החוקים, על זה שיש להן הגנה, שנותן להן איזושהי הגנה מפני גירוש בעקבות זה, שמגיע, שמדבר, שמפקח.

יהל אס קורלנדר: לא.

יהל אס קורלנדר: מבודדים אותן וזאת פגיעה על רקע מגדר של נשים שאנחנו מביאים לפה.

יהל אס קורלנדר: שוב, הן במצב פגיע מאד מאד והן חוששות.

יהל אס קורלנדר: הרי אם יגרשו אותן בעקבות קשר רומנטי בוודאי יגרשו אותן אם הן יתלוננו שמנצלים אותן.

יהל אס קורלנדר: יש התאבדויות של מהגרות עבודה בדיוק בגלל הסוגיה הזאת.

יהל אס קורלנדר: למה אין נתונים בנושא?

יהל אס קורלנדר: למה יש טאטוא של הסוגיה הזאת?

יהל אס קורלנדר: יש הרבה מאד התאבדויות בגלל שהן מפחדות, בגלל שהן מגורשות וכדומה וכדומה.

יהל אס קורלנדר: אני הייתי מצפה, כמחלקת מחקר, שכן יהיה איזשהו גוף, שתהיה איזו שאילתה שתישאל והנתונים האלה יינתנו.

יהל אס קורלנדר: התחלנו לדבר על אלימות מינית ונעבור לתחום של אלימות כלפי נשים.

יהל אס קורלנדר: רצח על רקע מגדרי הוא כבר מונח ידוע יחסית, אבל אני כן אומר שזה רצח שבבסיסו עומדת תפיסה סקסיסטית.

יהל אס קורלנדר: אני מדברת על מה שמכבסת המילים קוראת לו: רצח על רקע כבוד המשפחה או רצח על רקע רומנטי ואני גם אתייחס לרצח של נשים בזנות.

יהל אס קורלנדר: הידעתם, המשטרה מספקת רק נתונים על רצח של נשים על ידי בני הזוג וזה קצה קצהו של הקרחון.

יהל אס קורלנדר: במגזר הערבי, לצערנו, אנחנו רואים רצח של נשים על ידי קרובי משפחה, לא על ידי בני זוג, על ידי קרובי משפחה מדרגה שנייה ושלישית.

ציפי חוטובלי: זה לא מדווח?

ציפי חוטובלי: ברור שזה מדווח.

אורית זוארץ: זה לא בקטגוריה.

יהל אס קורלנדר: המדינה לא מכניסה את זה לשום נתון סטטיסטי.

ציפי חוטובלי: זה רצח בתוך המשפחה.

יהל אס קורלנדר: אין נתונים סטטיסטיים על מה שנקרא רצח על רקע כבוד המשפחה אלא אך ורק על רצח על ידי בני זוג.

יהל אס קורלנדר: ובהעדר נתונים, איך תהיה מדיניות?

יהל אס קורלנדר: איך יהיה מעקב?

אורית זוארץ: זה נכנס תחת רצח כללי.

יהל אס קורלנדר: איך יהיה נסיון לקבוע מדיניות נגד התופעה הזאת?

יהל אס קורלנדר: נמשיך ונדבר על זה שאין נתונים על הטרדה מינית במקום העבודה.

יהל אס קורלנדר: זה תחום כל כך אפרפר וכל כך חמקמק ואנחנו מדברות גם על מאות דיווחים על הטרדות מיניות, אבל רק על עשרות תיקים במשטרה, כבר לא רק במקומות העבודה.

יהל אס קורלנדר: מחקר שערך משרד התמ"ת מראה שרק 66% מהנשים בכלל מודעות לחוק הזה.

יהל אס קורלנדר: קמפיין?

יהל אס קורלנדר: תקציב?

יהל אס קורלנדר: העברנו חוק שעשה כזאת מהפיכה, איך זה שרק 66% מהנשים יודעות עליו?

דוברת: גם צריך לתלות את התקנון.

יהל אס קורלנדר: בדיוק, שהתקנון לא ייתלה מאחורי הדלת של השירותים.

רינה בר-טל: סליחה, היושבת ראש, יכול להיות שזה רעיון נכון לפנות לרשות למעמד האישה עם הנתון הזה.

רינה בר-טל: אני לא בטוחה שהן מודעות לו ואני חושבת שזה נתון חשוב.

רינה בר-טל: יכול להיות שהרשות יכולה להיות זרוע חשובה מאד לנושא של מודעות לנושא הזה.

יהל אס קורלנדר: בצה"ל אחת מכל שבע חיילות מוטרדות מינית, מה שעושה את הצבא לא כל כך בטוח בשביל נשים, דבר שבמקום שבו יש חוק גיוס חובה לנשים אנחנו לא יכולות לשאת.

יהל אס קורלנדר: איך יכול להיות שאנחנו שולחות את בנותינו ואנחנו הולכות בעצמנו, מי שמתגייסת, וחשופות שם להטרדה מינית?

יהל אס קורלנדר: כמובן, בצה"ל, בגלל המבנה ההיררכי ובגלל המבנה הפיקודי, נשים נמצאות במצב פגיע מכדי להתלונן וכדומה וכדומה.

יהל אס קורלנדר: התחום האחרון שאני אתייחס אליו הוא דיני אישות.

יהל אס קורלנדר: כמו שהיום אנחנו מדברות על אפליה מובנת, אין שוויון בפרשנות האורתודוכסית שקיימת היום, כמו שאמרנו קודם, לא צריך לשנות את הדת, צריך פשוט להרחיב את תחומי האחריות של הדת האורתודוכסית.

יהל אס קורלנדר: צריך להבין שגם המדינה חתומה על אמנות שקוראות לכל הסוגיה הזאת להתיישר, אבל לא.

יהל אס קורלנדר: אנחנו נמצאות היום במצב שבו הנישואים והגירושים הם בסמכות הבלעדית של בית הדין האורתודוכסי, מה שיוצר העדר מענה לנשים מסורבות גט ועגונות.

יהל אס קורלנדר: מדובר בהפקרה של הנשים הללו, הפקרה מוחלטת.

יהל אס קורלנדר: כמובן, העדר הזכות הבסיסית להינשא לכל החפצה בכך: נשים חד מיניות, זוגות מעורבים וכדומה.

יהל אס קורלנדר: הצעת החוק של ברית הזוגיות עוסקת בחסרי דת ולצערי מדובר רק על אוכלוסיה קטנה בתוך התחום הזה.

יהל אס קורלנדר: גם זה איזשהו חור שחור שאנחנו לא נכנסות אליו, אבל הוא נוגע לחיי רובנו ויש פה אי שוויון מובנה ובסיסי.

יהל אס קורלנדר: אני אסכם ואומר שנשים סובלות מאי שוויון בסיסי ומאפליה מובנת, כלומר אין פה סוגיה שלנו כעצמנו, כאישיות כזאת או אחרת, אלא חסמים שבנויים.

יהל אס קורלנדר: אני מדברת על שוליות כפולה, זאת אומרת נשים שהן גם נשים אבל גם מהגרות או פליטות או ערביות או מזרחיות.

יהל אס קורלנדר: הן סובלות מאפליה כפולה ומכופלת.

יהל אס קורלנדר: אני מזכירה שוב את הסוגיה של נשים בהריון.

יהל אס קורלנדר: רוב הנשים בישראל כלואות ברצפת הבוץ של שכר המינימום, של עבודות עם שכר נמוך, של עבודות ללא קידום ואלה שהצליחו להשתחרר נתקלות בתקרת הזכוכית.

יהל אס קורלנדר: המסקנה היא ברורה: יש לנו צורך ברור במדיניות ממשלתית ברורה.

יהל אס קורלנדר: לא מספיק רק סגנית שר לענייני נשים, צעירים וסטודנטים גם אם כוונותיה באמת טובות, אלא צריך גם משרד לענייני נשים ותקציב.

יהל אס קורלנדר: אנחנו מגלגלים את זה לפתחכם ואני רוצה להודות לכולכם על כך שהקשבתם לי עד עכשיו.

יהל אס קורלנדר: תודה רבה.

ציפי חוטובלי: תודה, באמת תודה רבה.

ציפי חוטובלי: הסקירה מאלפת מאד.

ציפי חוטובלי: חלק מהנתונים ידועים וטריוויאליים וחלק מהנתונים הם חידוש מכאיב ועצוב.

ציפי חוטובלי: אני אפתח את הדיון כרגע בעיקר להערות של חברי הכנסת, במידה ויש.

ציפי חוטובלי: חברת הכנסת אורית זוארץ, ביקשת את רשות הדיבור.

אורית זוארץ: אני מודה ליושבת ראש הוועדה.

אורית זוארץ: אני חושבת שהדיון הזה מאד מאד חשוב ואני מודה לך על כך שבחרת לקיים אותו.

אורית זוארץ: שדולת הנשים, אני חייבת להודות לכן על כך שאתן מציבות בפנינו מראה.

אורית זוארץ: זה לא ברור מאליו, זה לא קורה כל יום.

אורית זוארץ: אנחנו יושבים כאן בוועדה ובכל פעם מציגים לנו איזשהו פלח מנקודת מבט כזו או אחרת, אבל המסמך הזה באמת רחב ומקיף ונוגע לכל תחומי החיים של נשים בחברה הישראלית.

אורית זוארץ: אני חייבת באמת לציין שההתייחסות כאן מאד מאד רחבה ונותנת מענה לקבוצות של נשים באוכלוסיה.

אורית זוארץ: במקרים רבים אנחנו מקבלים דוחות שנוגעים ל – אני תמיד קוראת לזה 'אמידות, לבנות ומשכילות' – ולא מתייחסים לנשים הערביות ולא מתייחסים לפליטות ולמהגרות העבודה.

אורית זוארץ: אניחושבת שהדוח הזה מאד מאד חשוב ואסור שהשולחן הזה יהיה השולחן האחרון שהוא יונח עליו.

אורית זוארץ: צריך ללכת עם זה הלאה.

אורית זוארץ: לגבי העצמת נשים, רבות דיברו על הסוגיה של העצמת נשים וראינו מה קרה בשנים האחרונות עם דירקטוריות.

אורית זוארץ: יש לנו, לדעתי, אלפי נשים שהוכשרו כדירקטוריות ועשו את הקורסים המבוקשים, אבל הלכה למעשה אנחנו לא רואים שנשים משתלבות בדירקטוריונים.

אורית זוארץ: אנחנו רואים הרבה מאד חסמים שלא מאפשרים לנשים להמשיך הלאה.

אורית זוארץ: בעיניי, יש כאן איזשהו מוסר כפול כי מצד אחד אנחנו מבקשים להימנות עם המדינות המפותחות ומצד שני אנחנו מדשדשים הרחק מאחורי מדינות העולם השלישי בכל מה שקשור לשוויון הזדמנויות אמיתי בחברה, שוויון מגדרי, שוויון לנשים אבל כמובן גם לקבוצות נוספות.

אורית זוארץ: אנחנו יודעות שבחברה הישראלית, ככל שאת מתרחקת מהמרכז לפריפריה, הסיכוי שלך לממש את הפוטנציאל שלך הולך וקטן.

אורית זוארץ: קחו, למשל, אישה בדואית בדרום או אישה חד הורית מהצפון, עם כל החסמים והמגבלות.

אורית זוארץ: יש לנו הרבה עבודה.

אורית זוארץ: ציר נוסף שמאד חשוב להתייחס אליו הוא הפמיניזציה של פרופסיה.

אורית זוארץ: אנחנו רואים את זה בהרבה מאד מקצועות וצריך לעשות כאן עבודה גם שלך, יושבת ראש הוועדה מול האוצר בעבודה מאד מאד סיזיפית.

אורית זוארץ: אם את צריכה אותנו, חברי הכנסת, אנחנו כולנו מגויסים וראינו את זה כאן ללחץ על הממשלה כן לקדם דרגות שכר שהולמות את העבודה שאותן נשים עושות.

אורית זוארץ: אנחנו מדברים על עובדות סוציאליות, על מורות והרשימה מאד ארוכה.

אורית זוארץ: דרך נוספת שאפשר לפעול בה היא התאמת המערכות לצרכים שלנו כנשים.

אורית זוארץ: זאת אומרת, כל המבנים החברתיים שאנחנו מקבלים אותם 'כזה ראה וקדש' גם בתעסוקה וגם באקדמיה הם מערכות שבנויות על היכולת ועל אמות המידה הגבריות.

אורית זוארץ: זאת לא מלחמת מינים אבל עדיין, כשיצאו מנקודת הנחה שהגבר הוא המפרנס העיקרי וראש המשפחה התאימו את המערך הזה לגברים.

אורית זוארץ: גם באקדמיה אנחנו רואים את החסמים האלה וגם במסגרות אחרות, עולם התעסוקה – שעות גמישות, למשל.

אורית זוארץ: אנחנו הרבה יותר אפקטיביות בתחומים רבים ואנחנו לא חייבות לשבת 12 שעות במשרד וכולנו יודעים מה עושים בישיבות אחרי שבע בערב.

אורית זוארץ: בן זוגי, למשל, ישב באחת החברות הגדולות בצוות הניהול, נתנו לו צ'ופר, משעה 7 עד 11 בלילה, הוא חוזר הביתה ואומר: טוחנים מים, לא עושים שום דבר.

אורית זוארץ: בישיבה של שעה בבוקר סוגרים את הכל ואני לא מבין למה אני צריך להישאר שם.

אורית זוארץ: הוא פשוט ביקש שיוציאו אותו מהכבוד הגדול הזה.

דוברת: זה יותר קל מאשר לרחוץ ילדים, לתת להם לאכול ולהשכיב אותם לישון.

אורית זוארץ: אבל הכבוד הגדול הזה הוא הכבוד של ערוץ הקידום.

אורית זוארץ: כשאנחנו מדברים על הסללה לא מדובר רק על מקצועות בבתי הספר, שזה חמור בעיניי.

אורית זוארץ: חשבתי שזה עבר מן העולם.

אורית זוארץ: אנחנו מדברים על הסללה של קידום בתוך הארגון כי את מי הוא באמת רואה?

אורית זוארץ: הוא רואה את זה שנשאר לשתות אתו אספרסו ולעשן סיגר.

אורית זוארץ: יש כאלה גם שעובדים.

אורית זוארץ: עוד דבר שהשתוממתי לשמוע ביחס לנתונים על נשים בהריון ואחרי לידה.

אורית זוארץ: היו לי מפגשים עם נשים מגרמניה ומאיטליה וסיפרתי להן שיש חקיקה ואנחנו נתקלות בבעיה עקב המצב הכלכלי.

אורית זוארץ: הן היו בהלם, הן לא הבינו.

אורית זוארץ: אצלן זה חוק.

ציפי חוטובלי: איזה חוק?

אורית זוארץ: חוק, לא עוברים על החוק.

אורית זוארץ: אסור לפגוע באישה בהריון או אחרי לידה.

אורית זוארץ: זה כמו לעבור באדום.

אורית זוארץ: הן השתוממו שיש לנו בעיה עם יישום החוק, זאת אומרת הן לא הבינו על מה אני מדברת.

ציפי חוטובלי: זאת קצת מנטליות אחרת.

אורית זוארץ: אני לא יודעת, אנחנו רוצים להיות ב-OECD ואנחנו רוצים להיות מתקדמים ומפותחים.

אורית זוארץ: מה שאני חושבת שאנחנו צריכות לעשות כאן, יחד עם החברים – אני באמת מברכת את חברי הכנסת ואת חברות הכנסת שנמצאים כאן – זה הטמעת תרבות של שוויון ואיסור אפליה.

אורית זוארץ: זאת תרבות.

אורית זוארץ: שואלים: איך זה יקרה?

אורית זוארץ: זאת תרבות וצריך לעבוד מול השרים.

אורית זוארץ: אני זוכרת נתון של משרד התיירות שאומר שאין בחירות.

אורית זוארץ: צריך להביא את שר התיירות לפה, לפה.

אורית זוארץ: צריך לעבוד מול השרים.

אורית זוארץ: פה יש הסכמה, יש קונצנזוס ואין בעיה, אבל הבעיה שלנו היא מול השרים, שלא מבינים שהם צריכים לעשות שינוי מערכתי בארגונים וגם הממונה מנציבות שירות המדינה, שנמצאת כאן, אין לנו ויכוח אתה.

אורית זוארץ: הבעיה שלנו היא עם השרים.

אורית זוארץ: השרים מתווים מדיניות ובואו לא נתבלבל.

אורית זוארץ: זה בידיים שלהם.

אורית זוארץ: אם שר נותן הנחיה למנכ"ל שלו שמהיום והלאה הוא מסור לנושא מסוים.

אורית זוארץ: ..

אורית זוארץ: צריך לעבוד אתם אחד אחד ולא לקיים דיון בממשלה.

אורית זוארץ: צריך לעשות עבודה יותר סיזיפית שלנו כחברות כנסת.

נורית צור: הבעיה היא ששרי תיירות מתחלפים בדרך כלל אחרי שנה.

אורית זוארץ: אני לא יודעת.

אורית זוארץ: לפחות בזמן שהוא נמצא, שיעשה שינוי.

אורית זוארץ: אגב, אלה חוזים אישיים.

אורית זוארץ: מה שהוצג כאן זה עלוב וזה פשוט לא מגיע לאחוזים המינימליים של נשים בעמדות בכירות.

אורית זוארץ: זאת תעודת עניות לו.

אורית זוארץ: לגבי פליטות, קורבנות תקיפה מינית, אונס וזנות – במסגרת הוועדה למאבק בסחר בנשים אנחנו מטפלים בסוגיה של סחר בנשים לא רק למטרות זנות אלא גם למטרות עבדות.

אורית זוארץ: זאת סוגיה שהיא בעצם מועצמת.

יהל אס קורלנדר: צריך לפתוח את המקלט.

יהל אס קורלנדר: המקלט הרי פתוח היום לקורבנות סחר בעבדות וצריך לפתוח אותו גם לפליטות.

יהל אס קורלנדר: זה יהיה מדהים, אפילו שתיים-שלוש מיטות.

אורית זוארץ: יש לנו מקרים שאנחנו מטפלים בהם של נשים שנאנסו והותקפו מינית ונוצלו מינית והודחו לזנות בקרב הפליטות.

אורית זוארץ: אלה מקרים שאנחנו מטפלים בהם במסגרת הוועדה ואני אשמח להרחיב את זה.

אורית זוארץ: יש כאן הפניה של אצבע מאשימה למשרד הבריאות, שמתנער מהאחריות שלו.

אורית זוארץ: הם היו אצלנו בוועדה והוא פשוט התנער מהאחריות שלו.

אורית זוארץ: אנחנו לא מרפות, אנחנו ממשיכות ללחוץ עליו ואם זה לא יסתייע אנחנו נעלה הלאה לראש הממשלה או לגורמים נוספים.

ציפי חוטובלי: אני מודה לך מאד, חברת הכנסת אורית זוארץ.

ציפי חוטובלי: חבר הכנסת עמיר פרץ, בבקשה.

עמיר פרץ: גברתי היושבת ראש, אני מתנצל על כך שלא שמעתי את כל הדיון, אבל בלי ספק הנתונים שהוצגו כאן והניתוח – איך אומרים?

עמיר פרץ: זאת התעודה הכי הכי שלילית שאפשר לקבל מול כל ההצלחות כביכול של הכלכלה הישראלית והחברה הישראלית.

עמיר פרץ: למעשה, מי שרוצה לראות את כשליה של מדינת ישראל בכל תחום ותחום יחפש נושא ואחר כך יחפש את האישה.

עמיר פרץ: חפש את עובדי חברות כוח האדם ואחר כך חפש את האישה.

עמיר פרץ: חפש את המהגרים ואחר כך חפש את האישה במהגרים.

עמיר פרץ: חפש את הפער במגזר הערבי ואחר כך חפש את האישה שנמצאת שם.

עמיר פרץ: אז הוא ימצא באמת את העוצמה של הכשל הזה.

עמיר פרץ: הבעיה היא שלצערי הרב מדינת ישראל עדיין לא הפנימה שאם יש דרך לפתור את בעיות הפערים במדינה הזאת היא רק דרך העצמת נשים.

עמיר פרץ: אין דרך אחרת למעשה.

עמיר פרץ: הדרך היחידה היא שככל שנשים בכל התחומים יקבלו את המגיע להן, מצבה של החברה הישראלית ישתנה דרמטית.

עמיר פרץ: ככל שמספר הנשים יתנו את התרומה שלהן בעצם כניסתן לשוק העבודה, אבל לא ככאלה שבאות כי המצוקה הכריעה אותן אלא ככאלה שרואות בזה גם חלק מתרבותן-הן.

עמיר פרץ: העבודה היא לא רק מקור השתכרות.

עמיר פרץ: לכן, שינוי התרבות והגישה בכלל הם דבר באמת הכרחי.

עמיר פרץ: אבל בואו לא נשלה את עצמנו.

עמיר פרץ: אני חושב באמת שאמצעי האכיפה לא פשוטים, אבל אין לנו ברירה.

עמיר פרץ: לדעתי, צריך מצד אחד לתת ציונים לשבח למשרדים שמצליחים לשנות את האחוזים היחסיים גם של קבוצת הניהול שלהם, גם של אופן ההתפלגות של נשים וגברים ואני לא יודע אם אתן עושות זאת, אבל לא צריך באמת.

עמיר פרץ: ... צריך פעם בשנה לפרסם מי השר המצטיין ומי השר הנכשל.

עמיר פרץ: אני מכיר את הדוחות, אני מכיר את הדוחות.

אורית זוארץ: לא, לא, יש אות המעסיק המצטיין של שדולת הנשים.

עמיר פרץ: אני מדבר על השקעה ציבורית בזה.

עמיר פרץ: אני מכיר את הדוחות, תאמיני לי.

עמיר פרץ: ראיתי את הדוח, ראיתי את ההתפלגות.

ציפי חוטובלי: צריך גם לשרים והוא צודק.

עמיר פרץ: זה צריך להיות שמי.

אורית זוארץ: גם על השרים.

עמיר פרץ: שמית, להוציא את זה שמית.

עמיר פרץ: שיהיו מודעות באותיות קידוש לבנה וכל אזרח יראה זאת.

עמיר פרץ: תאמינו לי, אין דבר שמשפיע יותר על אנשי ציבור מאשר העובדה שהם קמים בבוקר ורואה את התמונה שלו שכתוב בה: השר שנכשל בכל מה שקשור לקידום ולצמצום הפער של מעמד האישה במשרדו וכו' וכו'.

עמיר פרץ: בלי ספק, מה שאתן מעלות כאן לגבי החברות הבורסאיות ובכלל לגבי חברות ציבוריות וכל הגדרה שהיא – מתחילים להגיד בורסאיות וחברות ממשלתיות.

עמיר פרץ: אני מדבר על כל חברה ציבורית בהגדרה שלה, גם, בוודאי, חברות שנסחרות בבורסה והן מפוקחות – שם עיקר הבעיה.

עמיר פרץ: אנחנו בעצם חייבים למצוא דרך שבה כלי האכיפה הם כאלה שהם נותנים לנשים יכולת הרבה יותר משמעותית.

עמיר פרץ: זאת אומרת, אם הייתי חושב היום לפתוח איזושהי מחלקת גיבוי, הייתי פותח איזה דבר שמסביר לנשים שגם אם הן נוצלו במשך כל כך הרבה זמן, אם הן מפוטרות אחרי מספר שנים, שיגישו איזו תביעה רצינית, אבל שיתחילו במודעות.

עמיר פרץ: הרי בתי הדין מכירים ברישום האישי של אדם ובהרבה מקרים שבהם סייעתי לאנשים, אם הוא בא עם מחברת שבה הוא רשם חמש שנים שהוא עבד בלילה ושילמו לו לפי שעות בוקר או שהוא עבד ככה ועבד ככה ועבד ככה, לא עוזר שבמחשבים הם סידרו את זה כי במחשב הם מסדרים, כמובן, שעבדת שש שעות ולא שמונה ולכן אתה מקבל פחות משכר מינימום וכו' וכו'.

עמיר פרץ: אנחנו מכירים את כל הטריקים האלה בהרבה מקומות, גם במקומות לכאורה מסודרים, חברות מאד עשירות ומאד מצליחות.

עמיר פרץ: צריך לתת לנשים את תחושת הביטחון שיש מי שיגן עליהן ואני חושב שהעניין של האכיפה והעניין של החמרה בענישה והעניין של נקיטת צעדים נגד מעסיקים שמנצלים את העובדה שנשים בסופו של דבר פוחדות לאבד את מקום העבודה שלהם...

עמיר פרץ: גם גברים מוחלשים יודעים שזה העניין.

עמיר פרץ: הוא לא רוצה לאבד את מקום העבודה שלו.

עמיר פרץ: הוא אומר: בסדר, גונבים אותי ב-500 שקל אבל לפחות אני אשאר עם מה שיש לי.

עמיר פרץ: אצל נשים זה על אחת כמה וכמה.

עמיר פרץ: לכן, העניין של אמצעי האכיפה היזומים על ידינו הם דבר שאתם צריכים לתת לנו לגביו הצעות לכלים ואנחנו נכניס אותם כחלק מהחקיקה.

עמיר פרץ: ברור שהעניין של מעונות יום, הסעים ושינוע, כפי שציינו פה חברי הכנסת, הוא קריטי.

עמיר פרץ: אני פגשתי נשים באתרים ארכיאולוגיים שפוטרו מעבודתן כי אמרו להן להגיע לאתרים.

עמיר פרץ: איך הן יגיעו לאתרים האלה?

עמיר פרץ: זאת פשוט חוצפה.

ציפי חוטובלי: ועל הסעות אין מה לדבר.

עמיר פרץ: עובדות בקדש ברנע שהגיעו מירוחם וממצפה רמון יום אחד פתאום החליטו להפסיק להן את ההסעה ואמרו להן: תגיעו.

עמיר פרץ: יפה מאד, זה נחמד, אבל איך הן יגיעו בכלל?

עמיר פרץ: הן יביאו רכב שאין להן?

ציפי חוטובלי: על גמל.

עמיר פרץ: אני חושב שמה שציינו פה גם לגבי העניין של הנשים שאין להן הכרה כחד הוריות.

עמיר פרץ: ..

עמיר פרץ: לא הבנתי עד הסוף כשדיברתם על נשים עגונות האם העובדה שהן במצב הזה הן מקבלות מעמד של חד הוריות, כן או לא, ולא הבנתי כשפירטתם את זה.

ציפי חוטובלי: מזונות, מזונות של הביטוח הלאומי.

עמיר פרץ: לא רק מזונות גם מעמד של חד הורית.

עמיר פרץ: קודם כל, קודם כל מעמד של חד הורית.

אורית זוארץ: אם זה בבית משפט ברוב המקרים הן מקבלות.

עמיר פרץ: היא עדיין לא חד הורית, היא עוד לא גרושה.

נורית צור: היא יכולה להיות שנתיים בהליך של גירושין.

עמיר פרץ: אלה נושאים שאנחנו חייבים להתערב בהם, עם כל הכבוד.

עמיר פרץ: שנית, הנושא של ההגדרות שדיברו עליהם בקשר לאישה גרושה שלא מקבלת את הקצבה שלה בגין העובדה שהיא משתכרת.

עמיר פרץ: זה ודאי.

עמיר פרץ: חד הוריות שהולכות לעבודה – אני הגשתי עכשיו הצעת חוק על העניין של שלילת הזכות להחזיק ברכב כי אתה עובד.

עמיר פרץ: זה הרי טירוף.

עמיר פרץ: הרי אישה חד הורית צריכה רכב יותר מגבר כי היא צריכה לרוץ במהירות להביא את הילדים לפה ואת הילדים לשם ולהגיע בזמן למקום העבודה שלה.

עמיר פרץ: זה פשוט טירוף.

עמיר פרץ: להיפך, המדינה היתה צריכה לתת לה מענק כדי לקנות רכב.

עמיר פרץ: באמת, קצת הגיון, מה, אנחנו בימים שבהם צעדת למקום העבודה שלך או שכולם נסעו באוטובוסים?

עמיר פרץ: אמא חד הורית שרוצה להספיק להיות בעבודה.

עמיר פרץ: .. יש פה שלושה חוקים שהם פשוטים, לפי דעתי, לטיפול.

עמיר פרץ: פרט לנושא האכיפה והתרבות, שדיברו עליהם כאן וגם כל מה שתיארתם כאן על מהגרות העבודה זה דרמה מאד גדולה, אבל זה דיון בפני עצמו.

עמיר פרץ: תודה לכם.

ציפי חוטובלי: תודה, תודה רבה לחבר הכנסת פרץ.

ציפי חוטובלי: חבר הכנסת דב חנין, ביקשת את רשות הדיבור?

חנין זועבי: אני חושבת שנרשמתי.

ציפי חוטובלי: חבר הכנסת דב חנין, בבקשה.

דב חנין: אני אהיה מאד קצר בפרט שחברת כנסת היא אחריי.

דב חנין: אני אהיה קצר.

דב חנין: אני באתי לומר שני דברים: דבר ראשון, באתי כדי להביע הערכה לעבודה שלכן ולדוח שהכנתן.

דב חנין: יש לי הרבה מה לומר על אלמנטים שונים שנמצאים בדוח, אבל אני ממש לא רוצה כרגע להעמיס על הדיון הזה, שהוא ממילא מאד מאד עמוס.

דב חנין: לכן, מה שהייתי מציע, גברתי יושבת הראש, זה אולי לחשוב על הדוח כסוג של מפת דרכים.

דב חנין: אני יודע שמפת דרכים נחשב אצלנו כמשהו שאומר שהכל יהיה תקוע, אבל אני מתכוון להגיד מפת דרכים במובן החיובי.

עמיר פרץ: בוא נתחיל בשיחות קרבה, כך נבטיח שהכל לא יזוז.

אורית זוארץ: בואו נזמין את ראש הממשלה לדיון הבא ואז נתחיל.

אורית זוארץ: הוא יקים צוות.

ציפי חוטובלי: תראו מה זה, תראו מה חושב השמאל על הפוטנציאל של השלום.

ציפי חוטובלי: זה רק מעיד לאן הגענו.

דב חנין: השמאל חושב שהפוטנציאל לשלום הוא עצום, אבל פוטנציאל הממשלה הוא קטסטרופלי.

דב חנין: אבל לא ניכנס לנושא הזה.

דב חנין: גברתי יושבת הראש, מה שאני מציע זה לשקול לקחת את הדוח הזה כסוג של מפת דרכים במובן של תשתית לתכנית עבודה של הוועדה.

עמיר פרץ: נכון.

דב חנין: כל אחד מהפרקים פה בדוח הוא למעשה נושא לדיון, שהדוח, כמובן, הוא רק ההתחלה שלו.

דב חנין: הדוח מתאר את המצב הקיים היום, את מפת הבעיות והשאלה הקשה שלפעמים הדוח מרמז עליה אבל בחלק מהמקרים הוא לא מפתח אותה לגמרי, היא השאלה מה האמצעים שאנחנו יכולים לנקוט בהם כדי לשנות את המצב.

דב חנין: ואז "לפרק" את הדוח הזה לשורה של 10-15 נושאים.

ציפי חוטובלי: תתי-נושאים.

דב חנין: בכל אחד מהנושאים נתחיל בתיאור הבעיה ובגיבוש איזושהי תכנית עבודה, גם ברמה שלנו, רמת הכנסת – חקיקה, גם ברמת הממשלה – צעדי מדיניות, וגם ברמה של חברה אזרחית – קמפיינים והתגייסות ציבורית כדי לשנות את המצב הקיים.

דב חנין: האתגר הוא עצום כי למעשה, כמו שאמר חבר הכנסת פרץ, הדוח הזה הוא בעצם תמונת מראה קודרת של החברה הישראלית ובכל בעיה חברתית שיש לנו חפשו את האישה ותראו איפה הבעיה נמצאת ואיפה הבעיה חמורה במיוחד.

דב חנין: לכן, האתגר הוא אתגר מאד מאד גדול, אבל אני חושב שזה אתגר שאפשר לעמוד בו אם נעבוד בצורה שיטתית ומסודרת.

דב חנין: תודה רבה.

ציפי חוטובלי: תודה.

ציפי חוטובלי: חברת הכנסת חנין זועבי, בבקשה.

חנין זועבי: תודה.

חנין זועבי: קודם כל, אני מברכת על הדוח ואני רוצה להתייחס למה שלא נזכר בדוח, לא למה שנזכר כי אני חושבת שיש לזה משקל כבד.

חנין זועבי: אני גם מדברת בתור ערביה וגם מדברת בתור הקבוצה האחראית כמעט על חצי מהסטטיסטיקה העגומה שנמצאת בדוח.

חנין זועבי: תוציאו את קבוצת הנשים הערביות ואז ישראל אינה בתחתית הרשימות גם מבחינה כלכלית וגם מבחינת ההשכלה של הנשים.

חנין זועבי: הקבוצה האחראית על המצב הזה רוצה לדבר קצת.

חנין זועבי: אם את תשאלי אישה ערביה עד כמה הדוח הזה, שכאילו גם מייצג אותך באו"ם – הוא חייב, הוא אמור לייצג אותך – מייצג את המציאות שלך, היא תגיד שהוא לא כל כך מייצג את המציאות שלי כי חצי מהבעיות שהאישה הערביה נתקלת בהן אינן מוזכרות בדוח.

חנין זועבי: כאשר אנחנו מדברים על אפליה מגדרית, זה לא כל כך תופס לגבי האישה הערביה ואתם הזכרתם בסיכום שהיא סובלת גם מאפליה לאומית.

חנין זועבי: הבעיה של חוק האזרחות, למשל, לא נמצאת פה.

חנין זועבי: הבעיה של הריסת הבתים גם לא נמצאת פה.

חנין זועבי: תשאלי נשים מוואדי ערה על בעיית הריסת הבתים גם בתור אם, לא רק בתור ערביה, והיא תציין את הבעיה הזאת בתור בעיה ראשונה.

ציפי חוטובלי: על איזו הריסת בתים את מדברת?

ציפי חוטובלי: עקב טרור?

אורית זוארץ: לא, בנייה לא חוקית.

חנין זועבי: אי אישור תכניות מתאר.

ציפי חוטובלי: גם המתנחלת מיהודה ושומרון יכולה לטעון את הטענה הזאת.

חנין זועבי: תרשי לי לדבר.

אורית זוארץ: יש כאן הפרת זכויות אדם של נשים, גם של ערביות וגם של מתנחלות.

ציפי חוטובלי: זה לא עניין של נשים או גברים.

ציפי חוטובלי: עם כל הכבוד, זה לא מיוחד לנשים.

חנין זועבי: עם כל הכבוד, אני עכשיו מדברת בתור חברת הכנסת חנין זועבי, לא בתור חברת כנסת אחרת.

חנין זועבי: הבעיה של הריסת בתים היא גם כן בעיה.

חנין זועבי: כאשר את שואלת אותה מה החסם העיקרי בכניסה לשוק העבודה היא לא תגיד לך תחבורה ציבורית, היא תגיד לך שהמגזר הציבורי והמגזר הממשלתי חסומים בפניה כי היא ערביה.

חנין זועבי: הבעיה של חצי מהאקדמאיות הערביות היא שהן לא נמצאות בשוק העבודה.

חנין זועבי: מה נעדר בדוח הזה לגבי הנשים הערביות, שאחראיות עוד פעם על חצי מהסטטיסטיקה, על משקל שהוא הרבה יותר גדול מהמשקל שלהן בתוך אוכלוסיית הנשים – המשקל שלנו הוא 18% - ?

חנין זועבי: אני חושבת שהבעייתיות הנקשרת אלינו היא כמעט חצי מהבעייתיות שהדוח הזה מזכיר.

חנין זועבי: לכן, אני חושבת שהדוח אולי במודע ואולי לא במודע התעלם קצת מהמושג שאתם השתמשתם בו – אפליה מבנית, אפליה פוליטית-מבנית, ולכן התוצאה ההכרחית היתה שהוא התעלם מחצי מהבעייתיות שהאישה הערביה סובלת ממנה בתור אישה.

עמיר פרץ: אני מתנצל, חברת הכנסת זועבי, אבל אני צריך ללכת וזה לא בגללך.

חנין זועבי: אבל אתה מסכים אתי.

חנין זועבי: תגיד שאתה מסכים ותלך.

עמיר פרץ: לעקרון כן.

ציפי חוטובלי: תודה רבה לך, חבר הכנסת עמיר פרץ.

חנין זועבי: את חוק האזרחות אני הזכרתי והחסמים הם לא רק של תחבורה ציבורית אלא חסמים לערבים בכלל להיכנס לתוך שוק העבודה גם במגזר הפרטי, גם במגזר הציבורי וגם במגזר הממשלתי.

חנין זועבי: אני מדברת על חצי אחוז, אם אני לא טועה, מהנשים הערביות שעובדות במגזר הממשלתי.

חנין זועבי: חצי אחוז.

חנין זועבי: למרות חוק ייצוג הולם, חצי אחוז.

חנין זועבי: הסטטיסטיקה הזאת היא הסטטיסטיקה הכי עיקרית והכי רלוונטית לגבי הנשים הערביות והיא נעדרת מהדוח.

חנין זועבי: אני חושבת שההתעלמות מההיבט הפוליטי היא מחסור אדיר ונקודת חולשה אדירה בדוח.

ציפי חוטובלי: תודה רבה.

ציפי חוטובלי: עורכת הדין מאירה בסוק, בבקשה.

ציפי חוטובלי: אנחנו מתקדמים לשעה 12:30 ואני חייבת לסיים כי יש לי דיון אחר ולכן אני נותנת למאירה את רשות הדיבור ואני אומר דברי סיכום.

ציפי חוטובלי: בבקשה.

עו"ד מאירה בסוק: ראשית, אני רוצה לברך על הדוח, דוח יוצא מן הכלל ואני רוצה להגיד שבתור אחת שהיא ותיקה בוועדה אנחנו בדרך כלל דנים כמעט בכל הנושאים בוועדה, אבל הבעיה המרכזית היא שאנחנו יכולים לדון ופשוט לא קורה כלום.

עו"ד מאירה בסוק: זאת הבעיה המרכזית שלנו וזה כאב הלב הכי גדול.

עו"ד מאירה בסוק: הייתי רוצה להעיר כמה הערות לגבי מספר דברים שאולי אפשר להזיז, למשל ועדות איתור.

עו"ד מאירה בסוק: אולי נעביר בחוק את הנושא ייצוג הולם לנשים.

עו"ד מאירה בסוק: מספיק להגיד את המונח ייצוג הולם אלא להרחיב אותו ולומר ייצוג שוויוני.

עו"ד מאירה בסוק: ועדות איתור של מכרזים יהיו מורכבות מנשים ולא רק אישה אחת בתור קישוט אלא קצת יותר וגם אם יהיה רוב לנשים לא יקרה שום דבר.

עו"ד מאירה בסוק: אין כמעט נשים בוועדות איתור, במכרזים.

עו"ד מאירה בסוק: היו פה הרבה מאד דיונים והממונות עצמן במשרדי הממשלה אמרו שהן בכלל לא יודעות על מכרזים כך שהן בכלל לא מעורבות במכרזים.

עו"ד מאירה בסוק: אם כך יהיה, אולי נשים יתקדמו יותר בנושא שירות המדינה.

עו"ד מאירה בסוק: לנושא פיטורים בהריון אנחנו מקיימות הרבה מאד ישיבות בעניין ובמיוחד מורות מפוטרות, אבל לא קורה כלום בנושא הזה.

עו"ד מאירה בסוק: הן ממשיכות להיות מפוטרות באחוזים יותר גבוהים מהאחוזים הכלליים של פיטורין.

עו"ד מאירה בסוק: ישנו נושא נוסף והוא חוק הסטטיסטיקה או חוק התקציב.

עו"ד מאירה בסוק: אולי אנחנו צריכים לעשות יותר וועדה צריכה לעקוב אחרי החוקים האלה ולבחון למה לא קורה שום דבר בנושא הזה.

עו"ד מאירה בסוק: לכן אני אומרת שהדוח בהחלט מציג לפנינו את המראה ובחוק המזונות של הביטוח הלאומי אנחנו בנעמ"ת ניסינו הרבה פעמים לשנות את החוק הזה אבל ביטוח לאומי, המדינה ומשרד האוצר מגיעים ולא משנים את החוק הזה.

עו"ד מאירה בסוק: אם אין קואליציה, אין סיכוי לחוק הזה לעבור.

עו"ד מאירה בסוק: הדברים האלה לא עוברים.

עו"ד מאירה בסוק: בנושא ביטול תקרת המזונות בחוק הביטוח הלאומי, גם זה לא עובר ולכן המצב שלנו, לצערי, עדיין נשאר כמו הדוח.

נורית צור: דווקא בפקודת הסטטיסטיקה כן חל שינוי.

עו"ד מאירה בסוק: נכון, אבל חל שינוי כשאת באה למחקר.

ציפי חוטובלי: אני אומרת לכם שבנושא הזה, מכיוון שמדובר בעניין חדש יחסית, אנחנו נקיים דיון אחרי שתהיה תקופת הרצה.

עו"ד מאירה בסוק: גם הנושא של השלכות מגדריות בחקיקה הוא נושא מאד חשוב.

עו"ד מאירה בסוק: זה חוק שעבר וזה היה חוק מאד חשוב, אבל אנחנו לא מנצלות את הכוח שלנו בחוק הזה.

ציפי חוטובלי: חברים, לא הכל בדיון אחד.

ציפי חוטובלי: הבטחתי לעורכת הדין מיכל כפרי לדבר, בבקשה, חצי דקה ממש.

עו"ד מיכל כפרי: אני רוצה להעיר כמה הערות אופרטיביות.

עו"ד מיכל כפרי: יש לי תחושה מאד קשה כשאני יושבת כאן כי אני מכירה, כמובן, את עבודת הוועדה הרבה מאד שנים וגם את עבודת השדולה ובאיזשהו מקום יש סטגנציה, אם לא הליכה אחורה מבחינת הנתונים.

עו"ד מיכל כפרי: אני חושבת שאחד הדברים החשובים ביותר הוא ראשית אם הוועדה הזאת יכולה לקיים דיון בנושא של הקמת משרד, מיניסטריון לנושא קידום מעמד האישה ואם אפשר לפנות לגוף המחקר של הכנסת ולהביא בפנינו נתונים ולעשות השוואה מה קורה עם זה בעולם.

עו"ד מיכל כפרי: אני חושבת שמבחינה פוליטית, והכל הוא פוליטי, יוכל הנושא לקדם אותנו הרבה יותר מאשר כל פתרון אחר שיש.

עו"ד מיכל כפרי: שנית, בזמנו היתה קיימת ועדת שרים לקידום מעמד האישה ואני לא יודעת אם היא קיימת גם היום.

נורית צור: יש, יש.

ציפי חוטובלי: לימור לבנת עומדת בראשה.

עו"ד מיכל כפרי: אני הכנתי את התכנית לוועדה הקודמת ואני חושבת שאחד הדברים הטובים הוא גם להזמין לשם, ואת יכולה לפנות לוועדה, וגם להזמין לכאן שרים אבל אם לא שרים, את מנכ"לי המשרד שלהם – זה מה שעשינו אז – כדי לתת דיווח ולחייב אותם.

עו"ד מיכל כפרי: הם יכולים להתחייב בוועדת שרים על העלאת המספרים שם.

עו"ד מיכל כפרי: אני לא יכולה להגיד שכל משרדים הופיעו, אבל אני זוכרת שארבעה-חמישה משרדים הופיעו לחוד לכל אחת מהישיבות ונאלצו להתמודד עם זה.

עו"ד מיכל כפרי: מנכ"ל המשרד היה צריך להתעסק בבעיה הזאת וזה משפיע, זה משפיע ללא ספק.

עו"ד מיכל כפרי: מצד אחד, הפרופיל פה קצת השתנה, זאת אומרת שיש יותר גברים חברי כנסת, אבל עדיין אני חוזרת ואומרת לך שלא זזים, מדשדשים בנתונים.

עו"ד מיכל כפרי: יש לי תחושה ולא שאני יכולה לזכור את הדוח הקודם שהכנו.

עו"ד מיכל כפרי: ..

ציפי חוטובלי: שהוא מאד דומה.

עו"ד מיכל כפרי: שהוא מאד דומה, אם לא יותר גרוע וזה מתסכל.

עו"ד מיכל כפרי: אם סביב השולחן הזה לחלקנו הגדול יש תחושת תסכול, זה הדבר הכי גרוע.

ציפי חוטובלי: תודה על הדברים.

ציפי חוטובלי: אני חושבת שבעיקר הנקודה המשמעותית היא נושא התקציב.

ציפי חוטובלי: כשאת אומרת משרד אני רואה תקציב.

עו"ד מיכל כפרי: פוליטיקה זה תקציב.

ציפי חוטובלי: בדיוק.

ציפי חוטובלי: זה נראה לי העניין המרכזי בסיפור הזה.

ציפי חוטובלי: סיכום מאד מאד קצר – אני מתנצלת בפני כל מי שלא הספיק לדבר.

ציפי חוטובלי: הדוח הזה הוא בעצם תכנית עבודה לקדנציה לוועדה לקידום מעמד האישה, שלא לומר לתקופה של שתי קדנציות.

ציפי חוטובלי: אני חושבת שרוב הדברים נאמרו על ידי חברי הכנסת וחבל שהם לא נמצאים כאן.

ציפי חוטובלי: אני רוצה להודות לחברי הכנסת שכיבדו את הדיון החשוב הזה, לשדולת הנשים שבעצם מרימה לנו את הנקודות, מאירה בפנס את כל המקומות הכואבים.

ציפי חוטובלי: אני מסכימה עם מיכל שיש כאן בעצם חזרה על הנושאים הקלאסיים.

ציפי חוטובלי: על מה דיברנו?

ציפי חוטובלי: אני חושבת שהחידוש, מבחינתי כיושבת ראש ועדה, היה להביא למודעות את נושא הנשים השקופות.

ציפי חוטובלי: הנשים השקופות הן כל אותן נשות הגירה, נשים שאנחנו לא רגילים לראות אותן בהקשר של נשים וזאת גם בעיה חברתית ישראלית שהולכת ומתגברת בשנים האחרונות בגלל כל המעמד הלא ברור של כל אותם מהגרי ומהגרות עבודה.

ציפי חוטובלי: אני חושבת שזאת סוגיה שהתחדשה לנו בדיון הזה ומעבר לזה, המיין-סטרים של הנשים עוד לפני שאנחנו מגיעים לבעיות של מגזרים ספציפיים וקיימנו דיון מיוחד בוועדה.

ציפי חוטובלי: אני מניחה שעוד נדון בנושא מגזרים ספציפיים כמו נשים חרדיות ונשים ערביות.

ציפי חוטובלי: יש לנו בעיה שהמיין-סטרים הנשי עדיין לא נחלץ, אל"ף מרצפת הבוץ, המונח החדש שאני מטמיעה היום, לצערי, כי זה מונח שמתאר מציאות שלילית, והדבר השני הוא שגם כשנשים מצליחות לעלות איכשהו בסולם הדרגות, הן לא מקבלות את השוויון הבסיסי ביותר בשכר ובתנאים.

ציפי חוטובלי: אם אני לוקחת על עצמי משימה שננסה אולי לקחת אותה גם כקמפיין ציבורי וגם בשיתוף עם משרדי הממשלה זה את הנושא הזה, שאמור להיות הכי טריוויאלי, נושא של שכר שווה ותנאים שווים.

עו"ד מיכל כפרי: תתחילי אתו במגזר הציבורי.

עו"ד מיכל כפרי: לא צריך ללכת קודם למגזר הפרטי אלא אפשר להתחיל אתו במגזר הציבורי.

ציפי חוטובלי: בוודאי, נכון, נכון, במגזר הציבורי.

ציפי חוטובלי: אני חושבת שזה מבחינתי הטרגט המרכזי כדי שלפחות הבסיס יהיה בסיס שכר שוויוני ובסיס תנאים שוויוני.

ציפי חוטובלי: אני חושבת שמכאן שאר הבעיות הן בעיות כבדות משקל שצריך לעסוק בהן אחת לאחת בדיונים.

ציפי חוטובלי: תודה לכולם, היה דיון חשוב ומעניין, יום טוב.

ציפי חוטובלי: הישיבה נעולה.