הוועדה לקידום מעמד האישה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 41, 2010-03-10 00:00

ציפי חוטובלי: בוקר טוב לכולם.

ציפי חוטובלי: הישיבה היום היא ישיבה מאוד עניינית שעניינה - -

שלמה מולה: למה, יש ישיבות לא ענייניות?

ציפי חוטובלי: התכוונתי שהיא מאוד ממוקדת בסוגיה והיא לא ישיבה פילוסופית.

ציפי חוטובלי: היא ישיבה שממוקדת בהעברת חוק הארכת חופשת לידה.

ציפי חוטובלי: אני משתפת את חברי הוועדה וגם את הנוכחים בתהליכים שעברנו מול משרד האוצר בתהליכי החקיקה של החוק הזה.

ציפי חוטובלי: למעשה, הוועדה הגיעה להבנות עם התאחדות התעשיינים.

ציפי חוטובלי: הוועדה הגיעה להבנות עם משרד האוצר בתחילת הדרך, שהצעת החוק לא תכלול דמי לידה.

ציפי חוטובלי: כמובן, שכמו שקורה הרבה פעמים בהצעות חוק, תוך כדי שאתה דן בפרטים הקטנים ובעצם חושב במכלול על כל ההשלכות שיש לדבר חקיקה, יש עלויות נלוות שהן לא במסגרת ההסכמה המקורית שהיתה בענין דמי הלידה.

ציפי חוטובלי: במסגרת אותן עלויות נלוות הגענו למציאות והסכמה של איגוד התעשיינים, של תשלום זכויות פנסיוניות לנשים, והדבר הזה, להערכתנו, היה הדבר הראוי והנכון שייעשה בהצעת החוק הזאת.

ציפי חוטובלי: למרות זאת, נכון לעכשיו, לא הצלחנו להגיע להבנות עם משרד האוצר בלקיחה בחלק ובשיתוף בנטל של הנושא של זכויות פנסיוניות ולכן, בגלל שעצם העיקרון שנשים תוכלנה לצאת לחופשת לידה של חצי שנה בלי שזה יהיה כרוך בסיכון מקום עבודתן, בלי שזה יהיה כרוך באי נעימויות מול המעביד, כל הדברים האלה חשובים לוועדה מאוד, ואנחנו לקחנו לעצמנו כאת

ציפי חוטובלי: גר להעביר את עצם העיקרון של הארכת חופשת הלידה ולפצל את הדיון כרגע בין הזכויות הפנסיוניות, שבהן נדון בשלב מאוחר יותר, לבין עצם העיקרון שקובעת הצעת החוק לענין תקופת חופשת הלידה, לפי הפירוט שתכף היועצת המשפטית שלנו, נועה, תפרט.

ציפי חוטובלי: העירה לי דלית בצדק, שאנחנו צריכים קודם כל להצביע על עצם פתיחת הנושא לדיון מחודש.

נועה בן שבת: סעיף 110 לתקנון מאפשר לקיים דיון מחדש בהצעת החוק, ואני מבינה שעל כך מבקשים להצביע.

ציפי חוטובלי: נכון.

ציפי חוטובלי: אני פותחת את זה להצבעה.

ציפי חוטובלי: מי בעד דיון מחדש להצעת החוק?

ציפי חוטובלי: בעד – 4 נגד – אין ההצעה התקבלה פה אחד.

רוברט טיבייב: מקיר לקיר.

נועה בן שבת: סעיף 121 לתקנון מאפשר לפצל חלק מהצעת החוק במקרה הזה.

נועה בן שבת: אם מדובר לפצל את כל הנושא של ההפרשות לקופות גמל, הוא כולו נמצא בתיקון לסעיף 7א, שהוא בסעיף 3 בנוסח שלפנינו.

ציפי חוטובלי: מי בעד פיצול סעיפי הצעת החוק על פי סעיף 121 לתקנון?

ציפי חוטובלי: בעד – 4 ההצעה נתקבלה פה אחד.

נועה בן שבת: קיבלנו כל מיני הערות לגבי - -

מיכל צוק: מה המשמעות של הפיצול?

נועה בן שבת: המשמעות של הפיצול היא שהנושא של ההפרשות לקופות גמל ימשיך ויידון פה, בוועדה, במועד מאוחר יותר.

נועה בן שבת: התיקון הזה ימשיך "לחיות" על שולחן הוועדה אבל כרגע, הצעת החוק תובא למליאה או להצבעה, אם היא תאושר כעת, ללא הסעיף הזה של הפרשות לקופות גמל.

טלי ארפי: בשנייה ושלישית זה יהיה ללא סעיף - -

נועה בן שבת: בקריאה שנייה ושלישית ללא סעיף 3, אבל סעיף 3 ימשיך להידון בהכנה לקריאה שנייה ושלישית - -

טלי ארפי: כהצעת חוק נפרדת?

נועה בן שבת: היא תבוא כהצעת חוק נפרדת אבל היא לא צריכה לעבור מחדש קריאה ראשונה, היא ממשיכה באותו מסלול של הכנה לקריאה שנייה ושלישית.

מאירה בסוק: אם אנחנו כן נעביר, לפחות בסעיף הראשון, שבו יש גם בעייתיות, לא כדאי להעלות אותו ישר - -

ציפי חוטובלי: בסעיף הראשון דנו במשך שתי ישיבות.

מאירה בסוק: אני מדברת על זה שאנחנו מרעים את המצב של הנשים היום, כי אם אישה צריכה בשבוע 11 להודיע האם היא חוזרת לעבודה או לא, דבר שהיום היא לא צריכה להודיע כי אם היא חוזרת אחרי 14 שבועות היא חוזרת מיידית, זה מרע את מצב הנשים ואני חושבת שגם על זה צריך לדון.

ציפי חוטובלי: אשמח לשמוע אם יש לך הצעות לשיפור סעיף החוק הבסיסי - -

שלמה מולה: אבל מבחינה פרוצדוראלית בסעיף הזה כבר דנו ויש על זה הסכמה.

מאירה בסוק: אבל זה היה כשיש פה גם את הנושא של הפנסיה וגם דברים אחרים.

מאירה בסוק: אם אנחנו נשארים רק עם זה אנחנו מרעים את המצב הקיים.

מאירה בסוק: היום אישה חוזרת אחרי חופשת לידה, אחרי 14 שבועות בלי להודיע שום דבר.

מאירה בסוק: היום אנחנו מרעים את מצבה ואומרים לה: לא, את צריכה להודיע בשבוע 11 אם את חוזרת או לא וזה בעייתי.

מאירה בסוק: יש הרבה נשים שבשבוע 11 לא יכולות לדעת בדיוק, יש דברים שהן שוכחות להודיע וזו בעיה.

מאירה בסוק: ככה היא חוזרת באופן אוטומטי.

מאירה בסוק: אני חושבת שיש פה בעייתיות שצריך להתמודד אתה ואולי צריכים לחשוב על זה שוב.

ציפי חוטובלי: ראשית, כדי שנבין את מסגרת הדיון, נועה תקריא את סעיף החוק - -

שלמה מולה: יש אפשרות להתייחס למה שהיא אמרה?

ציפי חוטובלי: מצד הוועדה?

נועה בן שבת: בוודאי, הכל פתוח.

נועה בן שבת: מקריאה: "הצעת חוק עבודת נשים (תיקון מס' 46), התש"ע-2010.

נועה בן שבת: 1.

נועה בן שבת: תיקון סעיף 6.

נועה בן שבת: בחוק עבודת נשים, התשי"ד-1954 (להלן – החוק העיקרי), בסעיף 6 – (1) בסעיף קטן (ב) – (א) האמור בו יסומן "(1)", ובו, במקום "ארבעה עשר" יבוא "עשרים ושישה"; (ב) אחרי פסקה (1) יבוא: "(2) עובדת רשאית לקצר את חופשת הלידה, ובלבד שחופשת הלידה לא תפחת מארבעה עשר שבועות, או מתקופה כאמור בתוספת הארכות של חופשת הלידה, אם מימשה את זכותה להאריכה לפי סעיפים קטנים (ב1), (ג), (ד) או (ד1) (להלן – הארכות).

נועה בן שבת: (3) עובדת שהודיעה על רצונה לקצר את חופשת הלידה כאמור בפסקה (2), לא יוכל המעביד לדחות את החזרתה לעבודה למשך יותר משלושה שבועות מיום שהודיעה כאמור.

נועה בן שבת: (4) שר התעשייה המסחר והתעסוקה רשאי לקבוע הוראות לענין מתן הודעה על קיצור חופשת הלידה כאמור בסעיף קטן זה, ורשאי הוא לקבוע הוראות שונות להודעה למי שהעובדת עבדה אצלו לפני חופשת הלידה, ולמעביר אחר.

נועה בן שבת: (5) הוראות פסקאות (1) עד (4) לא יחולו על עובדת שעבדה לפני יציאתה לחופשת לידה פחות משנים עשר חודשים אצל אותו מעביד או באותו מקום עבודה; חופשת הלידה של עובדת כאמור היא ארבעה עשר שבועות, מהם שבעה שבועות או פחות מזה, כרצון העובדת, לפני יום הלידה המשוער והשאר אחרי יום הלידה."; (2) בסעיף קטן (ח), אחרי פסקה (1) יבוא: "(1א) חופשת הלידה החלקית של עובד שהתקיימו לגביו הוראות פסקה (1), לא תעלה על ארבעה עשר שבועות, בתוספת הארכות, אם התקיימו לגביו גם כל אלה: (א) הוא עבד אצל אותו מעביד או באותו מקום עבודה פחות משנים עשר חודשים עד יציאתו לחופשת לידה; (ב) אשתו עבדה שנים עשר חודשים לפחות אצל אותו מעביד או באותו מקום עבודה לפני יציאתה לחופשת לידה.

נועה בן שבת: " 2.

נועה בן שבת: תיקון סעיף 7.

נועה בן שבת: בתיקון סעיף 7 לחוק העיקרי – (1) בסעיף קטן (ד) בפסקה (1), המילים "שעבדה עד תחילת חופשת הלידה אצל אותו מעביד או באותו מקום עבודה לפחות שנים עשר חודשים רצופים," – יימחקו, במקום "כאמור" יבוא "אצל אותו מעביד או באותו מקום עבודה", ובסופה יבוא "ואולם ממספר החודשים שתהיה העובדת רשאית להיעדר בהתאם לפסקה זו, יופחתו מספר השבועות שבהם עלתה חופשת הלידה שנוצלה על ידי העובדת לפי סעיף 6(ב)(1), על ארבעה עשר שבועות, או על תקופה של ארבעה עשר שבועות, בתוספת הארכות"; (2) בסעיף קטן (ד1), המילים "שעבד אצל אותו מעביד או באותו מקום עבודה לפחות שנים עשר חודשים רצופים עד יום הולדת ילדו" – ימחקו; (3) בסעיף קטן (ד3), במקום "בסעיפים קטנים (ד) ו-(ד1)" יבוא "בסעיף קטן (ד1)".

נועה בן שבת: סעיף 7א יימחק.

נועה בן שבת: עכשיו יבוא סעיף 3, תיקון חוק הביטוח הלאומי.

נועה בן שבת: בחוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשנ"ה-1995, בסעיף 51 – (1) בסעיף קטן (א), במקום "שהאריכה" יבוא "שזכאית להאריך", ואחרי "עבודת נשים" יבוא "והודיעה למוסד על מימוש זכותה זו"; (2) בסעיף קטן (א1), במקום "שהאריכה" יבוא "שזכאית להאריך"; (3) בסעיף קטן (א2), במקום "שהאריכה" יבוא "שזכאית להאריך", ואחרי "עבודת נשים" יבוא "והודיעה למוסד על מימוש זכותה זו"; (4) אחרי סעיף קטן (ג) יבוא: (ד) המועד לתשלום דמי לידה נוספים כאמור בסעיפים קטנים (א) עד (א2), יהיה עם תום המועד לתשלום דמי הלידה לפי סעיף 50.

נועה בן שבת: " שמירת זכויות.

נועה בן שבת: 4.

נועה בן שבת: אין בהוראות חוק זה כדי לגרוע מכל זכות שהיתה נתונה לעובדת או לעבוד ערב יום תחילתו.

נועה בן שבת: תחולה.

נועה בן שבת: 5.

נועה בן שבת: חוק זה יחול על עובדת או עובד שיצאו לחופשת לידה ביום תחילתו של חוק זה ואילך.

נועה בן שבת: " רציתי להעיר: שמענו הערה לגבי הנושא שחופשת הלידה לא תהיה ארוכה מ-14 שבועות, שלכאורה זה מונע ממנה לוותר על חלק מחופשת הלידה לטובת חופשת הלידה של בעלה.

נועה בן שבת: אנחנו לא חושבים שזו פרשנות נכונה כי שם מדובר על ויתור על חופשת לידה ופה האמירה היא שחופשת לידה לא תפחת מתייחסת לזכות לקצר, וכמובן שהזכות המיוחדת לוותר לא נפגעת בשל כך.

שלמה מולה: השאלה אם אפשר לחדד את זה כדי שלא תהיה הפרשנות שלי?

נועה בן שבת: אבדוק אם מבחינת נוסח זה נדרש ואם יש אפשרות לחדד את זה.

נועה בן שבת: אני לא חושבת שזה אמור להיות נתון לפרשנויות אבל ננסה לחדד את זה בניסוח.

קריאה: מה אתם רוצים לחדד?

נועה בן שבת: הנושא של ויתור על חופשת לידה מהשבוע השביעי אחרי הלידה לא אמור להיפגע כתוצאה מההוראות פה, של לפחות 14 שבועות.

נועה בן שבת: שם מדובר על ויתור ולא על קיצור וזו הוראה שגם היום מתגברת על הוראה שאומרת שחופשת הלידה היא 14 שבועות.

נועה בן שבת: אותו יחס אמור להישמר.

יסמין וירט ליננברג: זה לא ברור בחוק.

נועה בן שבת: אם זה לא ברור, אנחנו ננסה לנסח את זה בצורה שתהיה ברורה.

נועה בן שבת: גם שמירת הזכויות מתייחסת לזה וגם המבנה של החוק - - אני לא חושבת שיש בכלל ספק אבל אם אתם רוצים לחדד בנוסח, ננסה לחדד את זה.

ציפי חוטובלי: אז מאירה, את הערת את ההערה שלך, מה לדעתך אפשר לעשות כרגע עם הנוסח הנוכחי כדי לשפר את זה?

מאירה בסוק: אני חושבת שצריכים לפתור את הבעיה בצורה כזאת, שאישה שחוזרת אחרי 14 שבועות לא צריכה להודיע, היא באה אחרי 14 שבועות ולא צריכים בכלל להכניס את זה כי אחרת את פוגעת בנשים, את משנה את הצעת החוק.

נועה בן שבת: ההוראה שבה מדובר זו הוראה בסעיף 1(ב)3 שאומרת שעובדת שהודיעה על רצונה לקצר, המעביד לא יוכל לדחות את החזרתה לעבודה למשך יותר מ-3 שבועות מיום שהודיעה כאמור.

נועה בן שבת: אז זה נועד מצד אחד לאפשר למעביד להיערך כשהעובדת חוזרת לפני המועד.

נועה בן שבת: השאלה אם זה צריך לחול גם לפני - - או שזה יחול רק מאותו מועד.

שלמה מולה: במידה שהעובדת לא רוצה לחזור, למה שההודעה לא תהיה שהיא לא רוצה לחזור?

ציפי חוטובלי: לא, זה כל הרעיון, זה החידוש.

שלמה מולה: אני אומר שכל אישה שעובדת במקום עבודתה, בטוח שהיא תחזור.

שלמה מולה: אני יוצא מנקודת הנחה שהיא חוזרת.

שלמה מולה: זהו.

שלמה מולה: למה נדרש להודיע?

נועה בן שבת: המקרה הוא מקרה של קיצור.

נועה בן שבת: האמת היא שעכשיו חופשת הלידה מוארכת ל-6 חודשים אוטומטית.

נועה בן שבת: רק בחלקה העובדת זכאית לתשלום דמי לידה ולכן, יש הנחה שחלק מהנשים לא יוכלו לעמוד בכך ויצטרכו לקצר את חופשת הלידה.

מאירה בסוק: רוב הנשים לא יכולות לעמוד בזה, לצערנו.

נועה בן שבת: כשאנחנו מדברים על האפשרות לחזור ולקצר את חופשת הלידה אומרים: מצד שני, יש פה את המעביד ויכול להיות שהוא נערך ויכול להיות שהוא לקחת עובדת אחרת, אז נתנו לו 3 שבועות של הודעה מוקדמת שהעובדת מודיעה לו: אני עומדת לחזור מחופשת הלידה.

אורית זוארץ: כמה זמן מראש היא צריכה להודיע לו?

נועה בן שבת: 3 שבועות.

אורית זוארץ: להודיע 3 שבועות מראש שהיא חוזרת?

אורית זוארץ: אם היא רוצה לחזור עם תום התקופה שבה משלמים לה, בכל מקרה היא צריכה להודיע 3 שבועות מראש.

מאירה בסוק: קודם היא לא היתה צריכה להודיע.

מאירה בסוק: זה לרעתה.

אורית זוארץ: כן, אבל עדין צריך להגן גם על המעסיקים.

אורית זוארץ: בואו לא נתבלבל.

אורית זוארץ: אם מעסיק - -

מאירה בסוק: היא חוזרת אחרי חופשת הלידה, אז למה היא צריכה להודיע?

אורית זוארץ: צריך פה אחריות.

אורית זוארץ: אנחנו לא יכולים רק להיטיב.

אורית זוארץ: אני האחרונה שאפשר להאשים אותה בפגיעה בנשים - -

מאירה בסוק: אבל היום היא לא צריכה להודיע.

יסמין וירט ליננברג: יש לי שאלה לגבי המעסיקים.

ציפי חוטובלי: רגע, בואו נעשה סדר בדיון.

ציפי חוטובלי: לפני שאנחנו נמשיך בדיון, אני רוצה לתת לסער לומר את התפיסה שלו לגבי הסעיף הספציפי הזה.

סער פינטו: אני רוצה להזכיר שהיה פה דיון שלם על הסעיף הזה.

סער פינטו: דברו על 4 שבועות, דברו על שבועיים והגענו ל-3 שבועות מתוך איזו שהיא פשרה.

סער פינטו: גם כשאישה במצב של היום מאריכה את חופשת הלידה, לוקחת חופשה ללא תשלום ורוצה לקצר, יש לה מנגנון של הודעה ולכן, אני חושב שהגענו פה לפשרה הגיונית, שמקובלת על מרבית האנשים שהיו פה בדיון הקודם.

סער פינטו: נראה לי שלפתוח את זה שוב, התעשיינים ידרשו לפתוח עוד משהו - -

מאירה בסוק: אישה שחוזרת מיידית לא צריכה להודיע אלא רק אישה שמחליטה להאריך את החופשה לחצי שנה, היא זאת שתודיע.

סער פינטו: זה מסרס את החוק.

סער פינטו: מה שאת אומרת - -

ציפי חוטובלי: מאירה, אני רוצה שתיקחי בחשבון שיש אפשרות לחל"ת גם היום, בחוק הנוכחי.

ציפי חוטובלי: מה בעצם החידוש של הצעת החוק הזאת?

ציפי חוטובלי: ניסינו להעביר את כובד המשקל ממציאות שבה נשים צריכות לבקש רשות להאריך את חופשת הלידה שלהן או להודיע באיזו שהיא פרוצדורה שיכולה לגרור הפעלת לחצים של המעביד שאישה לא תאריך, למציאות שבה אישה יכולה בוקר אחד לקום, לצאת לחופשת לידה והיא יודעת שהיא יכולה להגיד "שלום ולהתראות" למעסיק למשך חצי שנה, כי היא רוצה לגדל את הילד שלה.

ציפי חוטובלי: זאת המהפכה.

סער פינטו: לקבוע פה תחנת יציאה ב-14 שבועות, זה מסרס את כל החוק.

סער פינטו: המעסיק יצפה ש - -

ציפי חוטובלי: מאירה, אני עצמי נתתי את תשומת הלב שלי על הסוגיה הזאת, ישבנו אתמול בדיון, ואגיד לך מה דעתי בענין הזה: מאחר ומדובר ביחסי עובד מעביד, שהם קודם כל יחסים אנושיים.

ציפי חוטובלי: אנחנו לא מדברים על יחסים טכנוקרטיים של שיגור אי מייל לאיזה מחשב-על שבו את קובעת לעצמך מה אורך חופשת הלידה.

ציפי חוטובלי: אני חושבת שתהיה כאן אבחנה מאוד ברורה: יהיו נשים שמראש יגידו לעצמן: אני לא רוצה, וכאן אני לא חושבת שזה רק חיתוך של מעמד סוציו-אקונומי.

ציפי חוטובלי: יהיו נשים שיאמרו: אני לא רוצה לשבת יום אחד בבית שעליו אני לא מקבלת שכר.

ציפי חוטובלי: הנשים האלה יבואו למעביד שלהם ויגידו עם צאתן לחופשת לידה: אני חוזרת תוך 3 חודשים, כמו שהיה מקדמת דנא.

ציפי חוטובלי: אני חושבת שהן יגידו את זה לעצמן וכפי שהן מכירות את מצבן הכלכלי, שהן רוצות לחזור מיד אחרי 3 חודשים.

ציפי חוטובלי: הרי את יודעת שלידה זה משהו ש-9 חודשים אפשר להיערך לזה.

ציפי חוטובלי: האישה תיתן את דעתה האם היא יכולה להרשות לעצמה או לא.

ציפי חוטובלי: נשים אחרות שיאמרו לעצמן: אני רוצה לתת לעצמי ליהנות מהתהליך.

ציפי חוטובלי: לראות האם אני מתאהבת בגידול הילד, האם אני באמת יכולה להרשות לעצמי להישאר.

ציפי חוטובלי: הנשים האלה, תהיה להן את נקודת האקזיט של שלושת השבועות.

ציפי חוטובלי: אני חושבת שזה איזון ראוי.

שלמה מולה: אני בכל זאת לא אוותר לשמוע את התמ"ת.

מאירה בסוק: אני חושבת שזה פוגע בנשים.

מאירה בסוק: הצעת החוק הזאת באה להיטיב את מצבן של הנשים ופוגעת באלה שרוצות לחזור מיד לעבודה.

דבורה אליעזר: מבחינת התמ"ת, התמ"ת היה שלם עם מה שנתקבל בישיבה הקודמת.

דבורה אליעזר: יחד עם זאת, אני חייבת לומר שהמצב, כפי שהיה קיים לפני חקיקת החוק, העובדת היתה צריכה להודיע אבל רק אחרי 14 שבועות.

דבורה אליעזר: העובדת היתה זכאית לצאת לחופשת לידה ולא להודיע למעביד על חזרתה במהלך חופשת הלידה שניתנה אז, 14 שבועות, לתקופות הארכות.

דבורה אליעזר: לכן, יתכן שיהיה ראוי כן לקבוע שההודעה שתינתן למעביד תהיה הודעה בקשר לחזרתה אחרי 14 השבועות האלה או אחרי הארכה ולא דווקא בתוך 11 השבועות.

דבורה אליעזר: לקראת הדיון חשבנו ואמרנו שיכול להיות מצב שפתאום בשבוע ה-11, כשהיא צריכה להודיע והיא 11.5, היא מודיעה שהיא חוזרת אחרי 14 שבועות ופתאום הילד שלה חולה, היא זכאית להארכה נוספת.

דבורה אליעזר: השאלה - -

סער פינטו: הוא יכול להיות חולה גם - -

דבורה אליעזר: אני לא אמרתי שאני מתנגדת לעמדת הוועדה, אני רק מסבירה מקצועית שיש עם זה איזו שהיא בעיה.

סער פינטו: כל הדוגמאות שאנחנו שומעים, שאולי הילד יהיה חולה, אולי המטפלת תבריז ברגע האחרון הן נכונות גם למצב שהאישה חזרה לעבודה.

סער פינטו: הן נכונות גם היום, כשיש - -

מאירה בסוק: זה לא אותו דבר.

דבורה אליעזר: לא, לא.

דבורה אליעזר: אם העובדת נמצאת בחופשת לידה, העובדת הזאת זכאית להאריך את חופשת הלידה לפי החוק וזה לא אותו מצב.

דבורה אליעזר: אם האישה חוזרת מחופשת הלידה, היא לא תהיה זכאית להאריך את חופשת הלידה שלה.

דבורה אליעזר: חופשת הלידה שלה משתנה, חופשת הלידה שלה בתשלום, לפחות, משתנה, החלק שבתשלום.

דבורה אליעזר: לכן, אנחנו בעד שתינתן הודעה.

דבורה אליעזר: גם אם תישאר הצעת הוועדה, וזה מבחינתנו בסדר - -

שלמה מולה: דבי, את יכולה להיות ספציפית ולהגיד לנו עכשיו, כי אנחנו רוצים להצביע ולסיים עם הסיפור הזה: אוקי, את מציעה כך וכך אבל אין לזה שום השלכה תקציבי.

דבורה אליעזר: אולי מה שכן אפשר לעשות בנוסח, שפסקה 3 של סעיף קטן (ב) לא תחול במהלך 14 השבועות הראשונים.

נועה בן שבת: מבחינת הניסוח זה לא משנה אבל להגיד שהדחייה של החזרה יותר מ-3 שבועות מיום שהודיעה כאמור, תחול רק אם היא חוזרת אחרי תום 14 השבועות הראשונים.

סער פינטו: יש לה תחנת יציאה אחרי 14 שבועות.

אורית זוארץ: יש לזה פתרון.

אורית זוארץ: בסך הכל מוסיפים משפט, שבפרק הזמן הזה של עד חופשת הלידה, היא צריכה להודיע על כוונתה, כשיש לה את הזכות עדין לשמור - -

מאירה בסוק: רק אחרי 14 שבועות.

מאירה בסוק: אז אנחנו מקלים - -

אורית זוארץ: אבל צריך להודיע על הכוונה לחזור.

סער פינטו: חופשת הלידה עד לפני שנתיים היתה 12 שבועות, ואז היא היתה צריכה להודיע שהיא מאריכה גם בשבוע 11.

סער פינטו: בדיוק באותו מקום היא היתה - -

מאירה בסוק: לא נכון, היא לא צריכה להודיע.

ציפי חוטובלי: אני רוצה לתת את רשות הדיבור לעורכת הדין - - חברים, הדיון לא מתקדם ככה.

נועה בן שבת: אם עובדת זכאית היום לחל"ת, היא יכולה להודיע למעביד ביום האחרון לחופשת הלידה: אני לא מגיעה וחוזרת רק בשנה הבאה.

סער פינטו: - - -

מאירה פינטו: אתה מרע את מצבה.

מאירה פינטו: היא לא יודעת מה קורה.

מאירה פינטו: מי שהיה בהיריון וילד יודע.

אורית זוארץ: בואו ניתן קצת קרדיט לנשים.

אורית זוארץ: מה זה היא לא יודעת מה היא רוצה?

מאירה בסוק: זה לא קשור.

מאירה בסוק: את מרעה חוק טוב, חבל.

אורית זוארץ: אז את אומרת שאת רוצה להתאים את זה להודעה של חל"ת בתום 14 השבועות?

מאירה בסוק: כן, בדיוק.

מיכל חילי: אני מהתאחדות התעשיינים.

מיכל חילי: ברגע שברירת המחדל היא חצי שנה ויצרנו פה משהו אחר, שחלקו בתשלום וחלקו לא, וההערכה היא שברירת המחדל רוב הנשים ייקחו את החצי שנה ומקסימום יקצרו, אי אפשר להשאיר את זה שוב במצב שהיה קיים קודם מאחר והמעסיקים יכולים למצוא את עצמם במצב שהם לא יוכלו לקבל את העובדת הזאת לעבודה.

מיכל חילי: הם יוצאים מנקודת הנחה שהיא יוצאת לחצי שנה, וזה בדיוק מה שמנסים לעשות כאן.

מיכל חילי: אם זה לא מה שמנסים לעשות כאן והכוונה שכולם ייקחו 14 שבועות אז לא עשינו שום דבר.

מיכל חילי: אבל ברגע ששינינו את זה וזה המצב שהגענו אליו, אגב, זה נשמע שובה לב כשאנחנו אומרים שזה מרע את מצבה.

מיכל חילי: זה לא מרעה את מצבה - -

מאירה בסוק: זה כן מרע את מצבה.

מיכל חילי: ברגע שהארכנו לחצי שנה ונתנו עוד זכויות אחרות לנשים, גם כאלה שהן עד שנה וגם בוותק שמעל שנה, וכן היטבנו את מצבה בהרבה דברים אחרים, אין מה לעשות.

מיכל חילי: גרמנו פה למצב שהוא מעין יציר כלאיים כזה.

מיכל חילי: המשמעות היא שמצד אחד יש לה הטבות, חופשת הלידה מוארכת לחצי שנה ועובדת שהיא מתחת לשנה מאריכים לה את חופשת הלידה אבל מצד שני, אי אפשר לצאת מנקודת הנחה, לכאורה, היא באמת נפגעת אבל כשאנחנו מאריכים את חופשת הלידה לחצי שנה ונותנים עוד זכויות לעובדת בותק של עד שנה ויש עוד דברים נוספים וגם איסור פיטורין מוחלט כל התקופה הזאת, ואגב, זה דבר שלא כל כך מוכר במדינות אחרות באירופה, לפחות לפי הסקר שראיתי באתר הכנסת, אז ברגע שניתנות לה זכויות צריך להבין שיצרנו יציר כלאיים וזאת המשמעות של זה, אין מה לעשות.

מיכל חילי: או שמורידים את הכל או שמשאירים את זה יחד עם זה.

מיכל חילי: אי אפשר הכל.

מאירה בסוק: אני לא מבינה למה אי אפשר.

מיכל חילי: מהסיבה הפשוטה שמעסיקים לא יכולים להיערך - -

מאירה בסוק: התחנה צריכה להיות 14 שבועות.

שלמה מולה: מאירה, אבל היא אומרת לך שברגע שאנחנו מאריכים, אנחנו רוצים שהמעביד יתארגן ויהיה בטוח שיוכל לקלוט אותה לעבודה.

שלמה מולה: אני לא מבין מה הבעיה שכל אישה שמתכוונות להאריך את חופשת הלידה שלה תודיע למעביד שלה לקצר.

שלמה מולה: מה הבעיה?

מאירה בסוק: אין בעיה לאלה שרוצות להאריך, הן צריכות להודיע.

מאירה בסוק: אבל אלה שלא רוצות להאריך לא צריכות להודיע.

שלמה מולה: למה לא?

אורית זוארץ: צריך לקחת אחריות.

קריאות: - - -

ציפי חוטובלי: מאירה, אני אגיד לך משהו שמאוד חשוב להבין, על רקע מה נולדה הצעת החוק הזאת.

ציפי חוטובלי: הצעת החוק הזאת נולדה עקב המציאות שבה בפרקטיקה, למרות שלנשים רבות היתה הזכות לבקש חל"ת, הן לא השתמשו בזכות הזאת.

ציפי חוטובלי: למה?

ציפי חוטובלי: כי בעצם התקבעה נורמה חברתית שחופשת לידה היא אך ורק חופשת לידה בתשלום ולכן, אחרי 3 חודשים כולן חוזרות לעבוד.

ציפי חוטובלי: זאת המציאות והפרקטיקה הנוהגת.

ציפי חוטובלי: מה שבעצם את רוצה לעשות במה שאת קוראת "לא להרע את התנאים", זה להחזיר ולקבע את הפרקטיקה הזאת.

ציפי חוטובלי: במובנים רבים אני חושבת שהיכולת שלנו לחנך מחדש את החשיבה בנוגע לחופשת לידה את החברה כולה נגזרת מהמשמעויות של העובדה שכשאישה יולדת, היא יודעת שחצי שנה היא יכולה להישאר בבית עם הילד.

ציפי חוטובלי: זאת מהפכה שככל שיותר נשים יתרגלו לרעיון שהן יכולות לעשות את זה, הן יעשו את זה.

סער פינטו: וכל דבר אחר שהוא לא חצי שנה הוא החריג.

סער פינטו: עליו צריך להודיע.

אורית זוארץ: אני רוצה להוסיף לדבריה של יושבת הראש: יש כאן הדדיות בין שני הגורמים.

אורית זוארץ: צד אחד זה המעסיק וצד אחד זה העובדת.

אורית זוארץ: לכן, כשאנחנו באים ומנסים לאפשר לעובדת להיות בחופשת לידה בפרק זמן ארוך יותר ולהאריך את חופשת הלידה, גם אם היא לא מקבלת שכר ונתנו לסוגיה הזאת פתרונות גם במקרים שהיא עובדת פחות משנה וגם במקרים שהיא עובדת יותר משנה וזאת זכות שניתנת לה, אפשר להגיע לנוסח מוסכם שבו היא צריכה לקחת אחריות גם כלפי המעסיק.

אורית זוארץ: אין מה לעשות.

אורית זוארץ: בוודאי שזאת אחריות.

אורית זוארץ: היא צריכה לקבל החלטה האם בכוונתה לחזור או לא לחזור.

אורית זוארץ: אגב, הדיאלוג הזה מתקיים בשוטף בין העובדת למעסיק גם במהלך חופשת הלידה.

אורית זוארץ: מרבית העובדות מקיימות קשרים עם מקום עבודתן והן ברוב המקרים גם מודיעות מספיק זמן מראש שהן מתכוונות לחזור.

אורית זוארץ: גם כיום, כשעובדת יוצאת לחופשת לידה יש מישהי אחרת שמחליפה אותה, וגם שם יש איזו שהיא התחייבות.

אורית זוארץ: אי אפשר ללכת עד הקצה עם המעסיקים ולאלץ אותם לקבל על עצמם הרבה מאוד אחריות על המקום שלהם כמעסיקים.

אורית זוארץ: והעובדת, שצריכה לקחת אחריות גם על מקום עבודתה, אנחנו כאילו פוטרים אותה מזה.

אורית זוארץ: אני חושבת שזה לא להגן על העובדת אלא להרע את מצבה ממקום של לא לתת לה קרדיט לשיקול דעתה ולאינטליגנציה שלה וליכולת שלה לכלכל את צעדיה וגם של בן זוגה.

אורית זוארץ: זה לא רק היולדת.

אורית זוארץ: יש כאן תא משפחתי שצריך לקחת אחריות ולא רק המעסיק.

אורית זוארץ: אין מה לעשות.

אורית זוארץ: אפשר להוסיף משפט ולהגיד שהיא חייבת להודיע על כוונתה והזכות תשמר לה עד 14 שבועות.

אורית זוארץ: אפשר.

ציפי חוטובלי: תודה רבה.

ציפי חוטובלי: חברים, סדר הדוברים: עורכת דין איה דביר ממשרד המשפטים, שתתייחס לענין הזה וחברת הכנסת מרינה סולודקין.

מרינה סולודקין: אולי אגיד את דבריי קודם.

מרינה סולודקין: קודם כל, דליה הסמיכה אותנו... אם זה מקובל על דליה ועל ציפי חוטובלי, שהן יוצרות החוק, גם יש בזה הצהרה כלכלית ופסיכולוגית, אני חושבת שאנחנו צריכים להפסיק לדון בסעיף שכבר סיימנו לדבר עליו ולהתקדם כי אני רוצה לסיים את החוק הזה ולומר לבוחרות שלנו, הנה, עשינו את החוק אחרי מושב החורף.

ציפי חוטובלי: נכון, אין ספק שזה גם במסגרת השיקולים הלגיטימיים של הוועדה.

ציפי חוטובלי: עורכת הדין איה דביר, בבקשה.

איה דביר: אני חושבת שדיברו פה רבות על התוצר הזה של עירוב של שני דברים שהם מעט שונים, של חופשת לידה בתשלום ולא בתשלום, שאחת הבעיות שהיה צריך ליישב בהקשר הזה היתה הבעיה של מתן ההודעה עם חזרתה של העובדת מחופשת הלידה.

איה דביר: ברור מה עמדת הוועדה, שמבקשת לייצר איזה שהוא תהליך של סוציאליזציה גם של המעסיקים וגם של העובדות, שהתרגלו להפנים את האפשרות להישאר חצי שנה מלאה בבית, גם אם אין תשלום בגין התקופה המלאה, וזה מצריך שינוי גם בתפיסה של הנשים העובדות וגם בתפיסה של המעסיקים.

איה דביר: בעיניי, כשאני צריכה לבכר באינטרס של מי להגן, הנטייה שלי היא דווקא להזדהות יותר עם העובדת הקטנה ולכן, הפתרון שהציע משר התמ"ת נראה היה לי נכון.

איה דביר: אבל אני מבינה גם את מה שהוועדה אומרת על כך שאם יאומץ הפתרון הזה, לא יופנם לאורך זמן השינוי.

איה דביר: מבלי לנקוט עמדה לגופו של ענין, אני אוכל להציע פתרון ביניים שאולי יעניין את הוועדה, וזה לייצר הוראת מעבר בנושא הזה.

איה דביר: אם אנחנו מדברים על תהליך של חיברות, תהליך של סוציאליזציה וחינוך, ואנחנו יודעים שנשים עד היום ידעו שכשאומרים להן "חופשת לידה", צמוד לחופש מגיע גם מקור הכנסה וכעת אנחנו משנים את המצב ואומרים: חופשת לידה בחציה מגובה בהכנסה ובחציה נעדרת מקור הכנסה, התקופה הראשונה ועד שהנשים תשכלנה לכלכל את צעדיהן בתבונה במציאות החדשה, אולי נכון היה לבוא ולומר שלמשך איזה שהוא פרק זמן, נניח חצי שנה מיום שהחוק עובר, בתום 14 שבועות תהיה לאישה הזכות לשוב מיד למקום עבודתה.

איה דביר: אם היא לא שבה מיד, אז יהיו לה 3 שבועות שבהם היא צריכה להודיע או הסדר דומה למה שיש היום בחל"ת, וההוראה שאומרת שצריך להודיע החל מהשבוע ה-11, זאת אומרת 3 שבועות לפני, תחול רק בעוד חצי שנה לאחר שתהיינה לעובדות ולמעסיקים - -

נועה בן שבת: הוראת מעבר רק לנושא הזה של שלושת השבועות?

ציפי חוטובלי: לא, זה ייצור בלבול.

איה דביר: זה מייצר זמן להחדרת השינוי הזה.

ציפי חוטובלי: אני רוצה להתייחס להערה הזאת:

ציפי חוטובלי: אני באמת חושבת שחלק מהאחריות שלנו, כולל של משרדי הממשלה השונים הנוגעים בדבר, זה לנהל קמפיין הסברה לנשים עם המהפכה הזאת.

ציפי חוטובלי: אני הייתי מאוד רוצה שבמקביל להעברת הצעת החוק הזאת, וכאן זאת אחריות שלי כיושבת ראש הוועדה בהסבר פרונטאלי של הזכויות וגם של משרדי הוועדה השונים בחלוקת גלויות הסברה ליולדות ואני עוד לא יודעת איך מייצרים את הקמפיין ההסברתי הזה, האנרגיה צריכה להיות מושקעת וכבר עכשיו הפנמת שינוי המצב החקיקתי ולא במין תקופת מעבר כזאת, שמייצרת קיבעון למצב ישן שאנחנו לא מעוניינים בו.

אורית זוארץ: זה ייצור בלבול.

איה דביר: אני בטוחה שכשעושים שינויים מהסוג הזה, ראוי ונכון לאמץ את ההצעה שלך לעשות קמפיין הסברה כי הוא באמת יידרש, אבל השאלה היא מה קורה לאותה עובדת שלא הודיעה מראש, תמים 14 השבועות והמעביד אומר לה: עכשיו את צריכה 3 שבועות לחכות בבית, כשאין לה מקור הכנסה.

איה דביר: השאלה אם גם בזמן שעושים את הקמפיין - -

אורית זוארץ: אבל זה מה שאתם יוצרים בהצעה שלכם.

סער פינטו: מה האלטרנטיבה?

סער פינטו: הרי גם אישה שתחזור אחרי 14 שבועות תדבר עם המעסיק שלה.

מאירה בסוק: - - -

ולי מועלם: - - -

ציפי חוטובלי: זה לא מקובל.

מאירה בסוק: עורך דין פינטו, זה השטח.

מאירה בסוק: תראה, אני עובדת בשטח.

מאירה בסוק: היום, כשהיא חוזרת מחופשת לידה, מראש, כשהיא יוצאת יש תאריך והיא חוזרת אחרי 14 שבועות והיא לא צריכה להודיע כלום.

סער פינטו: נכון, ואם היא רוצה להאריך את החל"ת - - בגלל ענין של הודעה שאת לא סומכת על האישה שבשבוע ה-11 תהיה לה את התבונה להודיע על כך שאני חוזרת לכל היותר 3 שבועות, בגלל זה את רוצה - -

מאירה בסוק: יש פה בעיה שאתה לא מכיר אותה אולי, אבל זאת בעיה.

נועה בן שבת: אם אפשר לציין את סעיף התחילה שמדבר עכשיו על כך שהחוק יחול על עובדת שיצאה לחופשת לידה מיום תחילתו של החוק ואילך.

נועה בן שבת: זאת אומרת, לכאורה לעובדת שעכשיו צריכה לחזור מחופשת לידה והיא לא יודעת בשבוע הבא אם היא צריכה להודיע עכשיו 3 שבועות מראש והיא לא הספיקה לתת את ההודעה, כי אנחנו מדברים על עובדות שיצאו לחופשת לידה מכאן ואילך.

נועה בן שבת: אז לכאורה יש לה את תקופת חופשת הלידה בשביל לקבל מידע.

איה דביר: וזה בהנחה שהקמפיין יהיה יעיל ומוצלח ויתחיל ביומו הראשון.

נועה בן שבת: לגבי הנושא של הקמפיין צריך לזכור שאנחנו מדברים כרגע על הפיצול של נושא ההפרשות.

נועה בן שבת: אני חושבת שגם ראוי שמישהו ייתן לאישה הודעה שהיא צריכה לוודא מה קורה עם הזכויות האלה.

דבורה אליעזר: בנושא של הקמפיינים, מיד אחרי שמתקנים את החוק אנחנו ננסה לתקן מיד באתר של המשרד את החוק.

דבורה אליעזר: נציבות שוויון הזדמנויות בעבודה וגם אגף האכיפה מוציאים בדרך כלל הסברים לחוק באתר האינטרנט.

דבורה אליעזר: אני מניחה שהחוברות שיש כבר בקשר לחוק עבודת נשים יתוקנו בהתאם למה שיסוכם.

ציפי חוטובלי: חברים, אני חושבת שמיצינו את הדיון בנושא הזה.

ציפי חוטובלי: שוב, בגלל שאני רוצה לאפשר כאן דיון פתוח אני כן בעד שכל הדברים יושמו על השולחן אבל נטיית לב הוועדה בצורה חד משמעית היא לא לסבך את המצב הקיים גם כך, ולנסות להעביר את הרפורמה.

יסמין וירט ליננברג: אני רוצה להגיד מספר נקודות: ההסתדרות מברכת על הצעת החוק ועל הרציונאל שעומד מאחוריה, ואנחנו מאוד בעד להשריש את הנורמה הזאת בחברה כי באמת נתונים סטטיסטיים מעידים על זה שאישה צריכה בפועל חצי שנה.

יסמין וירט ליננברג: מרבית הנשים עושות את זה.

יסמין וירט ליננברג: יש בעייתיות במובן הזה, אפילו בהיבט של האסכולה של הפמיניזם הצבעוני - -

ציפי חוטובלי: איזה פמיניזם?

יסמין וירט ליננברג: הצבעוני.

יסמין וירט ליננברג: במקרה למדתי עכשיו לימודי משפט ומגדר.

ציפי חוטובלי: שתפי אותי, זה עוד לא היה כשלמדתי.

ציפי חוטובלי: מה זה פמיניזם צבעוני?

יסמין וירט ליננברג: זה מדבר על אפליה בין מעמדות של נשים בתוך החברה.

יסמין וירט ליננברג: זה יכול להיות נשים מזרחיות, זה יכול להיות נשים שחורות, בכל מיני היבטים אבל - -

ציפי חוטובלי: מעניין.

ציפי חוטובלי: למדנו מושג חדש.

מרינה סולודקין: לא, חבר'ה, זה לא מעניין, זה מאוד מסוכן.

מרינה סולודקין: זה מאוד מסוכן "צבעוני".

מרינה סולודקין: אבא שלי יותר מזרחי היה בחזות שלו מהרב אריה דרעי, והוא היה מאוקראינה.

שלמה מולה: מרינה, מה את רוצה שאני אגיד?

אורית זוארץ: תגידי "רבגוניות".

יסמין וירט ליננברג: בכל מקרה, מה שאומרת האסכולה הזאת, שצריך לצמצם את הפערים בין מעמדות חברתיים שונים.

יסמין וירט ליננברג: יש פה נשים במעמד חברתי יותר נמוך או מעמד כלכלי יותר נמוך, שלא תוכלנה לנצל את הזכות הזאת לפי הצעת החוק הזאת כי אין להן אפשרות לצאת לחל"ת.

יסמין וירט ליננברג: אז אני כן בעד להשריש את הנורמה אבל בעתיד לא לוותר על הענין של להאריך את חופשת הלידה בתשלום, כי זה לא פותר את הבעיה - -

אורית זוארץ: נשמח אם תדברי עם עופר עיני שידבר עם שר האוצר לדיון הבא.

אורית זוארץ: זה בידיים של עופר.

ציפי חוטובלי: רק רגע.

ציפי חוטובלי: הוועדה הכריזה מהרגע הראשון, כשהצעת החוק הזאת יצאה לדרך, שהיא הכנת פלטפורמה להכנסת סעיפי תקציב.

ציפי חוטובלי: הלוואי והכנסת הזאת עוד תזכה לחוקק את סעיפי התקציב האלה.

ציפי חוטובלי: אנחנו כאן נשלב כוחות אופוזיציה-קואליציה, קואליציית נשים, קואליציות משפחות, תקראו לזה איך שאתם רוצים, כדי שבסופו של יום חופשת הלידה תקבל את הכבוד המגיע לה מבחינת תשלום.

ציפי חוטובלי: אני הגעתי לפוליטיקה ממקום אידיאולוגי מאוד שלם, ועדין יש תחומים שבהם מהפכה נעשית באופן מדורג.

ציפי חוטובלי: אני חושבת שזה תחום ראוי מאוד לעשות בו את המהפכה כי העיקרון, כשלעצמו, שקובע את החשיבות ואת הערך שהחברה שלנו מייחסת לכך שנשים יוכלו לשהות עם ילדיהן כשהן יולדות אותן, זה עיקרון מקודש.

מרינה סולודקין: פמיניזם כהה.

מרינה סולודקין: אני כועסת מאוד...

אורית זוארץ: זה תרגום לא מוצלח של diversity.

ציפי חוטובלי: את עדין על הצבעוניים?

ציפי חוטובלי: זה לא קשור להצעת החוק.

יסמין וירט ליננברג: אני בעד השרשת הנורמה.

יסמין וירט ליננברג: יש בעיתיות עם הנושא של ההודעה.

יסמין וירט ליננברג: אמר עו"ד סער פינטו על תבונה.

יסמין וירט ליננברג: אני מדברת על תבונה ורגישות.

יסמין וירט ליננברג: יש פה נושא של נשים שנמצאות בחופשת לידה וזה באמת ענין של זיכרון.

יסמין וירט ליננברג: לפעמים הן עסוקות כל כך בלטפל ברך הנולד, בייחוד אם זאת לידה ראשונה.

יסמין וירט ליננברג: אני לא בטוחה שהן תזכורנה באותו רגע שבדיוק אחרי 11 שבועות הן צריכות להודיע את זה.

יסמין וירט ליננברג: אני חושבת שההצעה של איה ממשרד המשפטים, היא נאותה במובן הזה שתהיה פה הוראת מעבר שנשים תסתגלנה לענין הזה.

יסמין וירט ליננברג: כי גם אם יהיה קמפיין נרחב, עדין לא כל עובדת תפנים את זה.

יסמין וירט ליננברג: אני חושבת שכן צריך לחשוב על הענין של הוראת מעבר, כי אני לא חושבת שכל הנשים יוכלו - -

ציפי חוטובלי: לא, אני חושבת שצריך להשקיע זמן בקמפיין ולא בהוראות מעבר.

ציפי חוטובלי: הוראות מעבר מבלבלות ולפעמים הזמני הופך לקבוע.

ציפי חוטובלי: הזמני ישמוט את הקרקע מתחת לשינוי החברתי שאנחנו רוצים לחולל.

יסמין וירט ליננברג: רציתי לציין לגבי הענין של ה-12 חודשים, שיכול להיות ששר התמ"ת יקבע שעובדת תצטרך להשיב את הסכומים ששולמו עבורה, וזה לא מתיישב עם הזכות של עובדת להתפטר לצורך טיפול בילד.

קריאה: זה לא נכנס בכלל.

יסמין וירט ליננברג: זה יכול לעלות בעתיד.

יסמין וירט ליננברג: אני רוצה לציין את זה.

ציפי חוטובלי: חלוקת הקשב שלי לא עד כדי כך טובה.

ציפי חוטובלי: ..

ציפי חוטובלי: תחזרי בבקשה על עיקרי הטיעון שלך.

יסמין וירט ליננברג: אומר רק את ההערה האחרונה, למרות שפיצלנו את הנושא.

יסמין וירט ליננברג: אני רוצה לציין ששר התמ"ת יוכל לקבוע אחרי זה כל מיני כללים לגבי השבת כספים על ידי העובדת במידה והיא לא תשלים 12 חודשי עבודה לאחר חזרתה, אני רוצה לציין שזה לא מתיישב עם כל מיני זכויות.

יסמין וירט ליננברג: למשל, זכותה להתפטר לצורך טיפול בילד.

יסמין וירט ליננברג: אם היא תתפטר לצורך טיפול בילד לאחר חופשת הלידה, היא תאלץ להשיב את כל הכספים האלה וזה לא מתיישב עם ההסדר הכובל שקבעתם בהצעה שפיצלתם היום.

נועה בן שבת: הטיעון מתייחס לסעיף 3, שכרגע פוצל מהצעת החוק - -

ציפי חוטובלי: לא נכנס לזה עכשיו.

ציפי חוטובלי: חברים יקרים, אני רוצה לתת את מסגרת הדיון ועל מה אנחנו מדברים.

ציפי חוטובלי: אמרתי שהדיון בסעיף הזה מוצה.

ציפי חוטובלי: עמדת הוועדה היא זאת שעליה נצביע וזאת הצעת החוק כפי שתועבר למליאה לקריאה שנייה ושלישית.

ציפי חוטובלי: כרגע נרשמו לדיון: עו"ד כרמית בר-און מלשכת עורכי הדין ועו"ד טלילה שחל רוזנפלד מנציבות שירות המדינה וחבר הכנסת מולה.

ציפי חוטובלי: אם יש מישהו נוסף שירצה לתרום במשהו להצעת החוק, אני מבקשת להרחיב את שורות ההתייחסות מעבר לסעיף הספציפי שכבר מיצינו את הדיון בו.

ציפי חוטובלי: נסיים ב-11.

נועה בן שבת: הדיון ממוצה והוא בעצם נשאר בנוסח שהוקרא כאן.

ציפי חוטובלי: אתה רוצה שנעשה את זה עכשיו?

ציפי חוטובלי: בנושא הזה התקבלה החלטת הוועדה.

ציפי חוטובלי: נקריא את זה עכשיו ונצביע?

נועה בן שבת: לא צריך להקריא.

נועה בן שבת: הקראנו והנוסח ברור.

שלמה מולה: אם כך, לפני ההצבעה אני רוצה הערה בלבד.

ציפי חוטובלי: אז אני חוזרת שוב, עורכת הדין כרמית בר-און, בבקשה.

רוני בר-און: בעיקרון, אמרתם שמיציתם את הדיון.

רוני בר-און: העברנו לכם נייר עמדה של לשכת עורכי הדין ואני מדברת בשם הוועדה לקידום מעמד האישה של לשכת עורכי הדין בראשות פרופסור פרנסיס רדעי.

רוני בר-און: אנחנו מתנגדים להצעה כפי שהיא.

רוני בר-און: הבענו את זה בנייר העמדה.

נועה בן שבת: בנושא הזה או על כל ההצעה?

רוני בר-און: על החוק של ללא תשלום.

נועה בן שבת: סליחה שאני שואלת, את רוצה לדבר באופן כללי על הצעת החוק?

רוני בר-און: אני מדברת באופן כללי על הצעת החוק.

רוני בר-און: אנחנו חושבים שזה מקבע סטריאוטיפים שאנחנו משתדלים מאוד להימנע מהם - -

ציפי חוטובלי: מה מקבע סטריאוטיפ?

רוני בר-און: שלמעשה זה לא מאפשר לאישה לחזור ולהשתלב בשוק העבודה, במיוחד שזה ללא תשלום.

רוני בר-און: זה דברים שכבר דיברתם עליהם.

רוני בר-און: אנחנו יחד עם ארגוני הנשים ומצטרפים לעמדות שלהם.

רוני בר-און: אנחנו מתנגדים להצעה כאשר היא ללא תשלום.

רוני בר-און: לדעתנו צריך להשקיע את האנרגיות והמשאבים בלהאריך את חופשת הלידה ל-16 שבועות בתשלום, שם צריך להשקיע את האנרגיה והמשאבים וזה יאפשר להמשיך את המאבק לקידום מעמד האישה.

מרינה סולודקין: אבל אנחנו מעבירים את החוק הזה, ואחר כך - -

אורית זוארץ: אנחנו מדברות בדרך כלל על הכלל ועל הרחב.

אורית זוארץ: לצערי הרב עברתי מהצד האחד של השולחן לשני והבנתי שלפעמים אנחנו צריכות להסתפק בשינוי שיחלחל פנימה לתוך הממשלה המאוד שוביניסטית הזאת, שהנושא המגדרי הוא בתחתית סדר העדיפויות שלה.

אורית זוארץ: יש כאן יושבת ראש ועדה שמקדמת, למרות ולמורת רוחם של שרים רבים חקיקה מגדרית.

אורית זוארץ: אנחנו נמשיך את המאבק, הסירי דאגה מלבך.

רוני בר-און: אני, באופן אישי, מייצגת נשים שפוטרו מהעבודה בשל היריון וחופשת לידה במסגרת חברותי בשדולת הנשים.

רוני בר-און: זה ממש רעה חולה מה שקורה.

אורית זוארץ: נכון, זה מטופל גם על ידי יושבת ראש הוועדה.

רוני בר-און: אבל מה שקורה זה שאישה יוצאת ממעגל התעסוקה, המעביד סגר את ה-26 שבועות והוא אייש אותם במשרה אחרת, וגם אם היא רוצה לחזור אחרי 14 שבועות והיא צריכה להודיע, המשרה כבר אוישה.

אורית זוארץ: אבל גם היום המשרה מאוישת ל-3 חודשים.

אורית זוארץ: העובד יודע שהוא מגיע לפרק הזמן של חופשת הלידה שהיא בתשלום.

אורית זוארץ: מה ההבדל אם זה לא בתשלום?

אורית זוארץ: ואם זה חל"ת?

רוני בר-און: זה יכול מאוד להקשות על השילוב שלה אח"כ חזרה בעבודה.

אורית זוארץ: בכל מקרה, מעסיקים רבים מתעמרים בנשים שיוצאות לחופשת לידה, בין אם היא נהנית מחופשת הלידה או מהחל"ת.

מרינה סולודקין: אורית, זה ויכוח מיותר.

מרינה סולודקין: יש גישות אחרות.

מרינה סולודקין: יש 16 שבועות שאנחנו חייבים כולנו להתגייס אחרי שנעביר את החוק הזה.

מרינה סולודקין: דבר אחד לא מפריע לדבר השני.

סער פינטו: יותר מזה, כשזה יעבור יהיה לנו יותר קל להעביר את זה.

קריאות: נכון.

טלילה שחל רוזנפלד: אני מנהלת האגף לקידום ושילוב נשים בנציבות שירות המדינה.

טלילה שחל רוזנפלד: חלק מהדברים כבר נאמרו אז לא אחזור עליהם.

טלילה שחל רוזנפלד: אני אמנם תמיד אומרת את זה אבל אגיד את זה שוב: מדובר כאן על נושא מגדרי, ואני חושבת שאנחנו צריכים להתחיל לשנות גם את צורת החשיבה אם אנחנו מדברים על שינוי תודעתי.

טלילה שחל רוזנפלד: זה נושא חברתי שחשוב גם לנשים וגם לגברים.

טלילה שחל רוזנפלד: אם נצליח בכך שיותר גברים ייקחו חלק בחופשת הלידה, זה יהיה מצוין.

טלילה שחל רוזנפלד: אין ספק שיש יתרון מאוד גדול אם נצליח לעשות את המהפך הזה ולהגיע לחצי שנה.

טלילה שחל רוזנפלד: החשש שלי בענין הזה - קודם כל כבר נאמר הנושא שחצי לא בתשלום והרבה נשים לא תוכלנה לעמוד בזה.

טלילה שחל רוזנפלד: גם בשירות המדינה לצערנו יש הרבה נשים שהן במצב כלכלי לא טוב, שהן מאיישות את תחתית סולם הדרגות.

טלילה שחל רוזנפלד: אני מניחה שלהן לא ישנה החוק הזה בכלל, הן תצטרכנה בכל מקרה לקצר.

טלילה שחל רוזנפלד: אני גם קצת חוששת מהנושא של הטעיית נשים.

טלילה שחל רוזנפלד: זה יהיה צריך להיות מלווה בהמון הסברה.

טלילה שחל רוזנפלד: אנחנו, אמנם, תמיד עושים הסברה אבל עדין יש פה איזה שהוא חשש של הטעייה.

טלילה שחל רוזנפלד: לגבי ההודעה שעליה כבר דובר, אני אולי בעמדה שלא תהיה כל כך אהודה.

טלילה שחל רוזנפלד: אני חושבת שכן חשוב שתהיה הודעה מוקדמת.

טלילה שחל רוזנפלד: קודם כל, כדי לשנות את התפיסה שמדובר על חצי שנה ולא נשאיר את המצב כמות שהוא היום.

טלילה שחל רוזנפלד: גם מבחינת המעביד, בסופו של דבר אני חושבת שזה לחזור אלינו כבומרנג אם נתחיל להתקיל אותו בכל מיני מצבים, שהוא לוקח מישהו לתקופה ולא יודע לכמה זמן.

טלילה שחל רוזנפלד: יכול להיות שאחד הפתרונות יהיה שאולי במקום שהנטל יהיה עליה להודיע אחרי 11 שבועות, המעביד יצטרך לברר אתה או אולי צריך לחשוב על איזה שהוא רעיון כי אחרי לידה, בעיקר אם זה לידה ראשונה כמו שנאמר כאן, מאוד קשה לחשוב על כל הדברים האלה ויכול להיות שזה יהיה הפתרון.

טלילה שחל רוזנפלד: אני מאוד מקווה שלא ייווצר מצב, ואצלנו הרבה פעמים יש נשים, אלה שכן יכולות לעמוד בזה, מאריכות לשנה, שזה משהו אפשרי מבחינת החוק.

טלילה שחל רוזנפלד: אני מקווה שגם בענין הזה לא יגידו: כבר לקחתן חצי שנה - -

אורית זוארץ: אין קשר בין החל"ת לחופשת הלידה.

אורית זוארץ: להיפך, אנחנו רק מרחיבים את זה.

טלילה שחל רוזנפלד: וכמו שנאמר, שזה לא ייתר - -

נועה בן שבת: יפחתו מספר השבועות, אבל באופן שהעובדת שזכאית היום לקחת שנה, היא זכאית לקחת היום שנה.

נועה בן שבת: נכון שהתקופה שאותה היא ניצלה כחופשת לידה תופחת ממועדי החל"ת אבל אפשר להגיד שעדיף לה לקחת את החופשה הזאת כחופשת לידה ולא כחל"ת.

אורית זוארץ: וזה לא יורד לה ממכסת החל"ת שלה.

אורית זוארץ: גם לגבי שכר אפשר לעשות חשיבה מחודשת בסקטור הציבורי על חלוקת ההון.

אורית זוארץ: אולי להוריד קצת מהבכירים ולהעביר קצת לצווארון הורוד.

אורלי אלמגור: יש אפשרות לאיזה שהוא מנגנון שתוכלי לקבוע בכזה מצב שלפני יציאה לחל"ת לעובד תינתן הזכות בחוק קודם כל לנצל את כל יתרת ימי החופשה שעומדים לרשותו?

אורלי אלמגור: זה לא קיים היום בשירות המדינה.

נועה בן שבת: את מציעה משהו אחר לחלוטין.

נועה בן שבת: לחוק חופשה שנתית היום יש כללים איך מנצלים את החופשה ומה עושים עם חופשה שנצברה, ובעצם החופשה ניתנת בתיאום עם המעביד.

נועה בן שבת: זאת אומרת, חובת המעביד לתת את החופשה בתיאום עם העובד ולא להיפך.

נועה בן שבת: אז אם רוצים להוסיף את זה, זה באמת נושא שצריך לדון בו ולחשוב עליו.

אורלי אלמגור: את מדברת פה על חצי שנה שהיא לא תהיה בעבודה.

אורלי אלמגור: אם את מדברת על עובדת בשירות המדינה, שזה לא מופרך שצבורים לרשותה 30,40 ימי חופשה ויותר, את נותנת לפחות עוד חודשיים בתשלום.

אורלי אלמגור: את מכירה את המצב בכנסת, את יכולה להגיע למצב של 90 ימי חופשה אבל בלי אפשרות לנצל אותם לצורך הענין הזה.

אורלי אלמגור: זה נראה לי קצת אבסורד שעובדת שיש לה לכאורה ימי חופשה כדי לצאת ל-3 חודשים לא תוכל להשתמש בהם לפני שהיא יוצאת לחל"ת.

נועה בן שבת: לפי החוק הצבירה היא הרבה יותר מצומצמת.

נועה בן שבת: לנשים שהן לא בשירות המדינה או שאין להן הסכם קיבוצי מיוחד, הצבירה היא רק לשנתיים וצבירה של 7 ימים בכל שנה, אז אנחנו מדברים על תקופה הרבה יותר מצומצמת.

אורלי אלמגור: עוד חודש למשל.

מאירה בסוק: 14 יום יש להן.

אורית זוארץ: אבל מה הקושי?

אורית זוארץ: היא מודיעה שהיא חוזרת לעבודה ועם חזרתה לעבודה היא מנצלת את ימי החופשה שלה.

שלמה מולה: אורית לא.

שלמה מולה: הענין של החופשות זה ענין של הסכם קיבוצי וכן הלאה, ולא כולם מאוגדים בהסכם קיבוצי וזה יכול לפגוע.

שלמה מולה: זה מאוד בעייתי.

סער פינטו: זה נושא אחר.

ציפי חוטובלי: אורלי, נשתמש בזה כמנוף להצעה נוספת.

טלילה שחל רוזנפלד: בהתייחס לנושא של ניצול חופשה, שכמובן מצוין מבחינת התשלום, אני יודעת שכן עושים את זה הרבה בשירות המדינה אבל הבעייתיות היא שברגע שעובדת מודיעה שהיא חוזרת ומנצלת חופשה, היא לא יכולה לצאת אחר כך לחל"ת.

קריאות: למה?

קריאות: היא חזרה לעבוד.

טלילה שחל רוזנפלד: הבעיה מבחינת מקום העבודה, והרבה פעמים אומרים לנו את זה, שכשהיא חוזרת, בעיקרון, אי אפשר שיהיה מישהו במקומה במילוי מקום.

טלילה שחל רוזנפלד: אז הפרקטיקה הרבה פעמים בשירות המדינה למי שלוקחת חל"ת, היא קודם לוקחת את החל"ת ואז היא מודיעה שהיא חוזרת ולוקחת עוד תקופה שזה בחופשה בתשלום.

טלילה שחל רוזנפלד: זה רק בשירות המדינה.

מאירה בסוק: זה רק בשירות המדינה.

מאירה בסוק: בשוק הפרטי זה לא קיים, זה מרע את מצבה של היולדת מאוד.

מאירה בסוק: אין דבר כזה בשירות הפרטי.

אורלי אלמגור: אני אומרת לאפשר, לא לחייב.

ציפי חוטובלי: אנחנו חד משמעית צריכים לסגור את הדיון.

ציפי חוטובלי: חבר הכנסת שלמה מולה הוא הדובר האחרון שלנו להיום.

ציפי חוטובלי: לאחר מכן, נצביע.

שלמה מולה: אני מודה שאחרי ששמעתי את מאירה, אני מהרהר.

שלמה מולה: יש קואליציה מאוד מעניינת של ההסתדרות, של התמ"ת ומשרד המשפטים וארגוני נשים.

שלמה מולה: יחד עם זאת, אני מציע שנאשר את הצעת החוק בנוסח הקיים, ואנחנו נשמור לנו את הפריבילגיה וזה ייכתב בפרוטוקול, שאם נראה שזה לא ילך תמיד אפשר להביא לתיקון כל הצעת חוק.

נועה בן שבת: זו סמכותה של הכנסת.

שלמה מולה: זה בדיוק מה שאני אומר ולכן, יכול להיות שבשלב הזה זה מה שצריך לעשות, גם בגלל שאנחנו רוצים להתקדם.

שלמה מולה: דבר שני, דיברנו על הנושא של ההסברה וכן הלאה ודבי, את אמרת שאתם מפרסמים באתר האינטרנט - -

דבורה אליעזר: אני אומרת שברגע שיש חקיקה כזאת - -

שלמה מולה: אמרת שאתם מפרסמים את זה באתר האינטרנט.

שלמה מולה: אני מציע שזה לא רק יישאר באתר האינטרנט אלא שהפרסום יהיה גם בטלוויזיה, בכלי התקשורת, בביטוח לאומי ובשפות נוספות.

שלמה מולה: לא רק בשפה העברית אלא שיהיה בערבית, שיהיה ברוסית, שיהיה באמהרית.

שלמה מולה: שזה יהיה נגיש ולא לסמוך רק על אתרי אינטרנט.

שלמה מולה: למען האמת, כשאני נכנס לאתר אינטרנט של משרדי ממשלה, ואני לא משמיץ, זה ויה-דולורוזה.

שלמה מולה: הציבור רוצה משהו קליט, פשוט.

שלמה מולה: זה הכל.

שלמה מולה: משפט אחרון: האמת היא שבמסגרת הנושאים של להביא לשוויון חברתי מוחלט בין נשים לגברים, צריכים לעשות החלפת דיסקט ולחשוב בכיוון הזה, ולצערי הגדול המנורה במשרד האוצר עדין דולקת כשמדברים על נושא של שוויון.

שלמה מולה: היה את הבג"ץ המפורסם בנושא של הוצאה מוכרת וכן הלאה.

שלמה מולה: חשבנו שזה באמת יהיה מהפכה אמיתית, ואיך שהוא לקבע אותנו במתן 40 מיליון שקל לארגוני נשים שימנע את הנושא של המעונות ובזה נגמר הענין.

שלמה מולה: אבל אני אומר לכם שאני יודע שכל חברי הכנסת שנמצאים כאן וגם אלה שלא, אנחנו לא נרפה ממשרד האוצר עד שבסופו של דבר גם הנושא של הוצאה מוכרת ייכנס לחקיקה, ובוודאי ובוודאי הרחבת ימי החופשה בתשלום.

שלמה מולה: אני מסכים עם ידידתי מרינה.

שלמה מולה: אנחנו הולכים לאט ונמשיך להתקדם אבל הדבר החשוב בעיניי הוא שנעביר את הצעת החוק הזאת בקריאה שנייה ושלישית במליאה - -

ציפי חוטובלי: והכל יהיה בסדר.

שלמה מולה: צריך להמשיך לעבוד.

ציפי חוטובלי: במסגרת הרצון שלנו ליידע את העובדת, חשבתי על רעיון שיכול מאוד לתרום לשיפור הטמעת הצעת החוק הזאת, והיא חובת הודעה של המעביד לעובדת על הזכויות שלה כשהיא יוצאת לחופשת לידה.

ציפי חוטובלי: אני חושבת שזה הכרחי כאן כדי שהעובדת - -

דבורה אליעזר: יש סעיף בחוק שמדבר על ידיעת העובד ויש תקנות ישנות, ואולי צריך לתקן את התקנות.

נועה בן שבת: התקנות מדברות על לתלות על הקיר, על שלטים על הקיר - -

ציפי חוטובלי: לא, אני לא רוצה שהיידוע יהיה פורמליסטי.

ציפי חוטובלי: אני רוצה שהיידוע יהיה על בסיס שיחה אישית.

ציפי חוטובלי: בעצם כל הענין הזה, בגלל שהוא כרוך במהפכה, צריך שהמעבידים ייקחו אחריות - -

שלמה מולה: לכל ארגון יש משאבי אנוש.

ציפי חוטובלי: נכון.

ציפי חוטובלי: אני חושבת שצריך לצאת בהנחיה שהמעביד יהיה מחויב להודיע לעובדת על הזכויות שלה בעקבות שינוי הצעת החוק.

איה דביר: במקומות קטנים זה עלול להיות נטל מורכב מבחינת מעבידים שאולי בעצמם - -

שלמה מולה: אני רוצה לענות לך: כל מעביד שמדפיס תלוש משכורת ימצא את הדרך ליידע את אותה עובדת על הזכויות שלה.

אורית זוארץ: שלמה, המעבידים הם לא אויבי העם, בואו לא נתבלבל.

אורית זוארץ: יש את המוסד לביטוח לאומי - -

ולי מועלם: הביטוח הלאומי לא אחראי על זה.

אורית זוארץ: זאת חופשת לידה.

אורית זוארץ: ..

ולי מועלם: בתשלום.

אורית זוארץ: ביטוח לאומי אחראי.

ולי מועלם: לא, אנחנו לא שייכים לזה.

ציפי חוטובלי: דווקא במקומות העבודה הקטנים אני רואה לנגד עיניי יחסים קרובים בין מעביד לעובדת ולא איזה מפעל הי-טק ענק.

ציפי חוטובלי: המעביד הישיר של העובדת יחויב, אותו אדם שהעובדת מספרת לו על כך שהיא עומדת לצאת לחופשת לידה - -

אורלי אלמגור: זה סותר את כל מה שרציתם להשיג.

אורלי אלמגור: יצאת מנקודת הנחה שהשיחה בין העובדת למעביד על להאריך את חופשת הלידה היא שיחה לא נעימה במצב הישן, ומופעל לחץ על העובדת לחזור לעבודה.

אורלי אלמגור: ברגע שמעביד מתקשר לעובדת 3 שבועות לפני - -

ציפי חוטובלי: לא, לא.

ציפי חוטובלי: יש כאן אי הבנה מוחלטת.

אורית זוארץ: מה פתאום המעביד צריך ליידע אותה על זכויותיה?

אורית זוארץ: המדינה צריכה ליידע אותה על זכויותיה.

ציפי חוטובלי: לא, כל מה שמגיע ממשרד ממשלה הוא טכנוקרטי כי האישה לא מרגישה קשר אישי עם משרד ממשלה, עם כל הכבוד.

ציפי חוטובלי: יש לה קשר אישי עם האדם - -

אורית זוארץ: מה זה קשור לקשר אישי עם האדם?

ציפי חוטובלי: אני אסביר לכם.

ציפי חוטובלי: תורידו רגע את להבות האנטגוניזם, אני רוצה להסביר למה התכוונתי: אין מצב שבו אישה נעלמת בוקר בהיר אחד ומתקשרת ואומרת למעביד: ילדתי.

ציפי חוטובלי: ביחסים תקינים בעולם העבודה, האישה בהיריון והיא הודיעה באיזה שהוא שלב של ההיריון למעביד שלה שהיא בהיריון, וכולם יודעים מתי היא אמורה לעזוב את מקום העבודה לטובת חופשת הלידה.

ציפי חוטובלי: זה המצב התקין.

ציפי חוטובלי: במצב כזה, המעביד הישיר, הרי היא מתכוננת כמה ימים לפני שהיא יוצאת לחופשת הלידה ואומרת לו: אני צריכה ללדת כל יום, עוד רגע אני יוצאת לחופשת לידה והוא נערך, לוקח מחליפה.

ציפי חוטובלי: יש דיבור על זה בין העובדת למעביד.

ציפי חוטובלי: בשלב הראשוני, לפני שהיא יולדת, המעביד צריך לקחת את האישה ובאותה שיחה שהוא מאחל לה לידה קלה, הוא צריך לומר לה שחוק חופשת לידה שונה ואלה הזכויות שלה.

ציפי חוטובלי: אני חושבת שמדובר בחיוב שיחה אנושית בין מעביד לעובדת.

ציפי חוטובלי: לא מדובר בהוצאות דרמטיות.

אורית זוארץ: זה הוצאות דרמטיות וזה נטל דרמטי על המעסיקים.

טלי אלפי: מי יאכוף את זה?

קריאות: - - -

אורית זוארץ: יש חוק.

אורית זוארץ: מדינת ישראל אמונה על יידוע האזרחים בדבר החוק.

נועה בן שבת: יש שתי הוראות לגבי הפרסום של המידע: הוראת סעיף 12 אומרת שמעביד שחייב לנהל פנקס לגבי העובדות שלו, הוא בעצם הביא לידיעת הנשים המועבדות אצלו חוק זה, כולן או מקצתן.

נועה בן שבת: חוץ מזה ישנה הוראה שנקראת "פרסום הוראות החוק".

נועה בן שבת: הוא יביא לידיעת הנשים המועבדות אצלו את הוראות חוק זה, כולן או מקצתן, הכל כפי שנקבע בתקנות.

נועה בן שבת: התקנות מאוד ארכאיות אז יכול להיות שבתקנות, אם תהיה נכונות לתקן אותן.

אורית זוארץ: אז יש מענה היום.

נועה בן שבת: מענה שני הוא בסעיף 22א, שהוא מדבר על פרסום מידע על זכויות לפי חוק זה, והוא אומר ששר התעשייה, המסחר והתעסוקה הוא זה שאמור לפרסם.

ציפי חוטובלי: אנחנו צריכים כאן את עזרתו של משרד התמ"ת להטמיע את ההצעה שלנו.

דבורה אליעזר: יש בתקנות עבודת נשים בקשר להבטחת פנסיה שהותקנו בשנה שעברה, הוספנו הודעה של המעביד לעבודת בקשר לזכויותיה של העובדת, זכויות פנסיוניות במהלך חופשת הלידה.

נועה בן שבת: את חושבת שזה יחול גם על חופשת הלידה הנוספת?

ציפי חוטובלי: מאחר וזה ענין נפרד אנחנו נצביע על הצעת החוק כפי שהיא.

ציפי חוטובלי: אני מקווה שמשרד התמ"ת יטמיע את מה שנאמר כאן אל תוך התקנות וההנחיות הקיימות.

ציפי חוטובלי: מיכל, לא נקיים על זה דיון עכשיו.

ציפי חוטובלי: חברים, אנחנו מצביעים בשעה טובה.

ציפי חוטובלי: תודה על הדיון הפורה ועל כל ההערות.

ציפי חוטובלי: מי בעד נוסח הוועדה?

ציפי חוטובלי: בעד – 4 נגד – אין ההצעה התקבלה פה אחד.

ציפי חוטובלי: תודה רבה.

ציפי חוטובלי: ההצעה תועבר למליאת הכנסת להצבעה לקריאה שנייה ושלישית.

ציפי חוטובלי: זו תהיה הצעת החוק הראשונה של הוועדה אז אנחנו מאוד מתרגשים.