הוועדה לקידום מעמד האישה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 40, 2010-03-08 00:00

ציפי חוטובלי: בוקר טוב לכולם ויום אישה שמח.

ציפי חוטובלי: שאלו אותי היום באחד הראיונות ברדיו אם זה יום עצוב או שמח ואמרו שמצד אחד מציינים את יום האישה ומצד שני תמיד נשים מספרות כמה קשה ורע להן.

ציפי חוטובלי: האם זה יום שמח או עצוב?

ציפי חוטובלי: בעיניי, לפחות זה יום שמח כי זה יום שבו אנחנו מעלים למודעות הציבורית סוגיות חשובות.

ציפי חוטובלי: הוועדה בחרה השנה לקחת כנושא מרכזי ביום האישה הבינלאומי את סוגיית ייצוג נשים במערכת הפוליטית ובעיניי השינוי צריך לקרום עור וגידים מלמעלה ומלמטה.

ציפי חוטובלי: תפקיד הוועדה הוא לדאוג לכך שמצד אחד יהיו שינויים מלמטה, ואני מדברת על כל השינויים שנוגעים לרווחת נשים, להשוואת שכר נשים, לכל מה שמתרחש בעולם העבודה, אבל השינוי לא יכול להיות שלם ומושלם אם הוא לא יונהג גם מלמעלה.

ציפי חוטובלי: הכוונה היא להנהגה של נשים, שוויון בייצוג במפלגות ולראות פוליטיקה מאוזנת יותר, שמשקפת את החברה שלנו שיש בה למעלה מ-50% נשים, אבל לצערנו פחות מ-20% ייצוג של נשים בפרלמנט הישראלי.

ציפי חוטובלי: אני רוצה לומר שיש חשיבות מאד גדולה לעמותת כ"ן, שרואה בזה את נושא הדגל שלה.

ציפי חוטובלי: נכון להגיד את זה ככה, מיכל?

מיכל יודין: חד משמעית.

מיכל יודין: זה כבר שלוש כנסות שאנחנו מנסות להוביל ואני מקווה שהפעם נצליח.

ציפי חוטובלי: כולנו תקווה שבאמת נצליח.

מיכל יודין: כשיהיו 60 נשים בכנסת, עמותת כ"ן נסגרת.

ציפי חוטובלי: אני משבחת את חברי הכנסת הגברים שהגיעו לדיון הזה כי באמת חשוב שדיונים שמיוחדים ליום האישה לא יהיו נחלת נשים בלבד אלא דיונים שרלוונטיים לכלל החברה.

ציפי חוטובלי: מיכל, ספרי לנו קצת על הרקע של הצעת החוק ומה הקשיים, למה הצעת חוק כל כך לגיטימית עוברת קשיים בתהליך החקיקה בכנסת.

מיכל יודין: תודה רבה וברכות ליושבת ראש.

מיכל יודין: הייתי שמחה אם האירוע היה מתקיים במקום גדול יותר ועם נוכחות גדולה יותר, אבל זה חלק מהסימפטום שהנושא ייצוג נשים לא נמצא על סדר היום הציבורי, לא של הנבחרים ולא של הציבור.

מיכל יודין: לצערי הרב, זה מלמד על האווירה.

מיכל יודין: אנחנו בעמותת כ"ן טוענות שמדינת ישראל היא אמנם דמוקרטיה, אבל היא דמוקרטיה מקרטעת מאחר ו-51% מהפוטנציאל לא נמצא במוקד ההשפעה, במוקד המנהיגות של מדינת ישראל ולא יעלה על הדעת שבבית המחוקקים שלנו יהיה כל כך נמוך.

מיכל יודין: למדנו, חקרנו, בדקנו וראינו שבמדינות רבות בעולם שבהן עבר החוק להבטחת ייצוג, אכן הייצוג של נשים גדל באופן משמעותי.

מיכל יודין: לכן, בפעילות שלנו מעבר לכל הנושא של הסברה ומודעות לחשיבות הנשים, הכשרת נשים מתמודדות ומערכת חינוך הנוער למעורבות אזרחית, אנחנו עוסקות בחקיקה.

עמיר פרץ: אני רואה שעברתם למדיניות של שכר ועונש.

עמיר פרץ: המוטיב של הצעת החוק, כפי שהיא מונחת כאן, יש בו מידה מסוימת של פיצוי.

מיכל יודין: תמריץ.

עמיר פרץ: במחקרים שלכם יש הלימה בין התייחסות מפלגתית לנשים לבין הצבעת נשים לאותה מפלגה?

עמיר פרץ: יש הלימה כלשהי פרט לכך שאנחנו יודעים – אני לא יודע אם זה מבוסס על מחקרים – שלקדימה, למשל, הצביעו יותר נשים בגלל העובדה שעומדת בראש המפלגה אישה.

עמיר פרץ: האם זה בדוק?

עמיר פרץ: חשוב מאד שהמפלגות יידעו זאת.

מיכל יודין: נכון.

מיכל יודין: התוצאות מדברות בעד עצמן.

מיכל יודין: חודש לפני הבחירות הפנימה יושבת ראש קדימה את החשיבות של כוחן האלקטורלי של נשים ומסקר שנערך חודש לפני הבחירות, עם 19 מנדטים, ביום הבחירות קדימה קיבלה 28 מנדטים, כשהיא בעצם השקיעה הרבה מאד בכל נושא מעמד האישה ומגדר, התייחסות אחרת לכוח האלקטורלי של נשים.

מיכל יודין: אין ספק שיש הלימה.

מיכל יודין: אנחנו רואות את החוק הזה כחוק מחויב המציאות על מנת לפרוץ את תקרת הזכוכית ותקרת הפלדה וכל מה שנמצא תחתיהן.

מיכל יודין: אנחנו חיות במדינה שההשפעה המיליטריסטית וההשפעה האורתודוכסית קשות ביותר ולכן הדרך היחידה לפרוץ את המחסום היא דרך של חקיקה.

מיכל יודין: אני מקווה שהפעם כל חברי הכנסת, גברים ונשים כאחד, יתמכו בחוק הזה.

מיכל יודין: הגיע הזמן שהמדינה שלנו תהיה מדינה מתוקנת.

מיכל יודין: אנחנו נמצאות במקום מאד לא ראוי מבחינת ייצוג פרלמנטרי, אנחנו במקום ה-70 בעולם אחרי מדינות מאד מאד לא דמוקרטיות, כך שהדמוקרטיה שלנו צריכה שיפור.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: אני אתן כמה נתונים ולא יותר מדי כדי לא להלאות.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: מיכל יודין ציינה שאנחנו במקום ה-70 בעולם בדירוג שעשה IPU – Inter Parlamentry Union.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: יש דירוג של נשים בפרלמנטים, שמתעדכן מעת לעת.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: מי שמסתכל על המקור רואה שאנחנו מופיעים שם במקום קצת יותר גבוה, מקום 65, אבל יש להם טעות במספר והיינו במקום ה-70 אחרי הבחירות, כשהדירוג מתייחס למספר חברי פרלמנט שנבחרו.

עמיר פרץ: איזו מדינה מובילה בעולם?

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: רואנדה.

מיכל יודין: 56%.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: דווקא רואנדה היא מדינה שאני מעדיפה לא להתייחס אליה אלא למדינות אחרות שיש בעשיריה הראשונה.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: כשמסתכלים על העשיריה הראשונה של המדינות מבחינת נשים בפרלמנטים – זה נמצא גם בדף המידע הסגול – אנחנו רואים את מדינות סקנדינביה, המדינות הנורדיות: שבדיה, איסלנד, נורבגיה, שאלה מדינות שבאופן חצי היסטורי נמצאות במקום גבוה ברשימה, אבל אנחנו רואים גם בעשיריה הראשונה וגם בעשיריה השניה מדינות של אמריקה הלטינית, וכאן אי אפשר לדבר על משהו היסטורי.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: אנחנו רואים את בלגיה במקום ה-11 ואני בכוונה מתייחסת לכך שיש שתי קבוצות שונות, המדינות הנורדיות ומדינות אחרות.

אורית זוארץ: יש קורולציה בין חוק לבין ייצוג?

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: תודה על השאלה.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: המסמך שלפני

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: כם מדבר על חקיקה לייצוג הולם של נשים בפרלמנטים וזה מסמך שוועדת החוקה ביקשה בכנסת הקודמת, ושם נשאלה השאלה הזאת – האם יש קורולציה בין המדינות שמדורגות גבוה ברשימה לבין קיומה או העדר קיומה של חקיקה.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: התשובה היא שלא, אבל השאלה הזאת קצת בעייתית.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: אנחנו רואים שכמעט חצי מהמדינות בעשיריה הפותחת הן מדינות נורדיות, שבהן לא היתה חקיקה ולא קיימת חקיקה לייצוג הולם של נשים, אבל זאת מדינות שלא קיימת בהן חקיקה כי הן לא היו צריכות אותה.

מיכל יודין: אבל היה תקנון מפלגתי.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: אני לא מדברת על תקנונים אלא על חקיקה כי גם את מדברת היום על חקיקה ולא על תקנונים של מפלגות, שזה וולנטרי.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: ההערה של מיכל מביאה אותי לדבר אחד והוא שגם התיקונים בחוקות של המפלגות לא נכנסו בשלב הראשון אלא רק כאשר שיעור הנשים במפלגות כבר הגיע לרף מסוים, כלומר, ככל שאחוז הנשים עלה, היכולת שלהן להשפיע גם בכיוון הזה, של ייצוג נשים, היה גבוה יותר.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: לא היתה בהן חקיקה, אבל היתה להן תרבות פוליטית שמעודדת את זה.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: את רואה לאורך עשרות השנים האחרונות עליה הדרגתית בשיעור הנשים בפרלמנטים בלי צורך בחקיקה.

אורית זוארץ: אנחנו מדברים על מפלגות דמוקרטיות, שמתקיימות בהן בחירות פנימיות?

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: אנחנו מדברים על מדינות דמוקרטיות.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: אני לא מכירה את השיטה בכל מפלגה במדינות סקנדינביה, אבל אני רוצה להניח שכן.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: את יכולה להסתכל על זה מלמטה למעלה, להסתכל על המצב הסופי ולשאול: האם יש מכסה, אבל את יכולה להסתכל על זה אחרת.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: את יכולה להסתכל על מדינות, וזה בהמשך למה שאמרה מיכל, שבהן לא היתה מכסה ואיך הכנסה של מכסה כזאת השפיעה על ייצוג הנשים.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: אני אומר כרקע שהיום יש מכסות לייצוג הולם של נשים בפרלמנטים לא בהרבה מדינות, בערך בשלושים מדינות בעולם ובקרוב לארבעים יש מכסות שמתייחסות לרשויות המוניציפליות ולא תמיד זה חופף.

אורית זוארץ: על איזה אחוזים מדברים כשמדובר במכסות?

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: הגובה שנקבע במכסה מאד שונה ומאד משתנה בין המדינות.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: בירדן יש מכסה לייצוג הולם שמדברת על 6%-7% אם אני לא טועה ולכן אני לא בטוחה שאפשר לספור את זה בתור מכסה באמת, יש מדינות עם מכסה של 30% ומדינות עם מכסה של 50%.

עמיר פרץ: יש מקום בעולם שבו יש תמריץ אחר מזה שמוצע בהצעת החוק?

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: אני לא מכירה תמריץ, אני מכירה בעיקר גזר.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: אנחנו מכירים סנקציה כספית בהקשר הזה.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: ההשפעה של המכסות משתנה בהתאם לגורמים שונים ואי אפשר לומר באופן גורף שמכסות תמיד עובדות.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: כמו שמיכל אמרה, זה צריך לעבוד בצורה נכונה אבל גם אם זה עובד בצורה נכונה, זה עדיין תלוי קונטקסט.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: זה חוזר למה שחבר הכנסת פרץ שאל קודם:

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: האם זה שמפלגה בוחרת יותר נשים גורם ליותר נשים להצביע לה?

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: יש מדינות, למשל בלגיה, שבפירוש נושא הנשים הוא issue במערכת הבחירות ולכן למפלגות היה תמריץ, בנוסף לחוק, להעלות את שיעור הנשים במפלגה.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: מידת ההשפעה של מכסות נובעת מכמה דברים וראשית, ניסוח החקיקה – אם החקיקה קובעת באופן ברור על איזה אחוז של נשים שאנחנו מדברים ומה אחוז הנשים שנקבע.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: האם נקבע אחוז נשים שבאמת משקף ייצוג הולם או שנקבע אחוז נשים שהוא בעצם סוג של מס שפתיים כדי להגיד שיש לנו מכסה.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: פקטור מאד חשוב הוא האם קיימת דרישה להציב נשים במקומות ריאליים.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: אנחנו יכולים לדבר על זה שמדינה דורשת בחוק ש-30% מהמועמדים של מפלגה לפרלמנט יהיו נשים ואם אנחנו מדברים על הכנסת, יכולים להיות 120 מועמדים ברשימה של מפלגה, 90 הראשונים הם גברים, 30 האחרונות הן נשים והמפלגה עמדה בחוק.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: זה מצב שיכול לקרות אם אין דרישה להצבה במקומות ריאליים.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: זה עדיין עונה על הדרישה החוקית וראית את זה בחלק מהמדינות.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: ראינו בכמה מדינות שיישום טוב של דרישות לייצוג הולם מחייב סנקציות והסנקציות העיקריות יכולות להיות או פסילה של רשימה, כלומר רשימה שלא עומדת בדרישה החוקית נפסלת, או סנקציה כספית.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: כשאני אגיע לדוגמה של צרפת נראה את ההבדל במידת ההשפעה של שתי השיטות הללו.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: שיטת הבחירות במדינה משפיעה.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: מדינות שמתקיימות בהן בחירות יחסיות כמו ישראל נחשבות למדינות יותר ידידותיות לנשים לעומת בחירות שהן רובעיות.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: הפקטור האחרון הוא מוסדות ובקרה.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: הכוונה היא לקיום מנגנונים, גם מנגנון בתוך המפלגה, שיידע איך ליישם את הדרישה החוקית, איך לקדם את הנשים גם מבחינת הצבה שלהן במקומות ריאליים וגם מבחינת חינוך, העלאת המודעות וקידום נשים כך שיותר נשים יגיעו לשם.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: הצד השני הוא מנגנון מדינתי, שיפקח על יישום החוק.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: נקודה נוספת היא האקלים הפוליטי במדינה, שמאד משפיע על יישום המכסות האלה.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: למרות שההשפעה של המכסות היתה שונה בכל מדינה, ראינו שבסך הכל המכסות השפיעו.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: כלומר, במקום שבו נקבעה מכסה באופן נכון ויושמה באופן נכון, היתה לה השפעה.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: אני מבקשת לתת שלוש דוגמאות שמלמדות על זה יפה.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: בלגיה היא מדינה שבה הדרישה לייצוג הולם נכנסה בהדרגה.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: בהתחלה דובר על 30%, אם אני לא טועה, בהמשך נטען ש-30% זה לא שוויוני ולכן חייבים להעלות את המכסה לייצוג הולם של נשים ל-50%.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: האקלים הפוליטי בבלגיה תמך בזה.

עמיר פרץ: למה היא לא נמצאת ברשימות?

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: בלגיה נמצאת במקום ה-11 ויכול להיות שהכנסתי רק את העשיריה הראשונה.

אורית זוארץ: רואים שטוניס נמצאת לפני ישראל וגם קובה.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: קובה בעשיריה הראשונה.

אורית זוארץ: קובה היא מדינה קומוניסטיות ובמדינות קומוניסטיות רואים השתתפות פעילה של נשים.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: אני מתייחסת למדינות דמוקרטיות.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: החוק הראשון בבלגיה נכנס לתוקף בשנת 96' והוא קבע שיעור ייצוג מקסימלי של 75% לכל מין, בהמשך זה ירד לדרישה ל-66% ייצוג לכל מין, שזה בעצם לפחות 33% לנשים.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: לפני חקיקת החוק שיעור ייצוג של נשים בפרלמנט נע סביב 10% ובבחירות בשנת 95', לפני שהחוק נכנס לתוקף, שיעור הנשים עמד על 12%.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: בבחירות בשנת 99', הראשונות אחרי יישום החוק, שיעור הנשים עלה ל-19% ובבחירות 2003, שהיו אחרי החוק המתוקן, שבו כבר דרשו 50% וכן מנגנון להצבת נשים במקומות ריאליים, שיעור ייצוג הנשים בפרלמנט עלה ל-35%.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: יש שני מנגנונים עיקריים לקביעה של הצבת נשים במקומות ריאליים, כשאפשר לדבר על אחוז מסוים של נשים מתוך כל קבוצה, נניח מתוך כל חמישיה אנחנו רוצים שיהיו שלוש נשים ומתוך כל עשיריה אנחנו רוצים שיהיו שלוש נשים, תלוי בגובה שיעור הייצוג שנקבע.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: המנגנון השני שמדבר על ייצוג מלא – 50% - נקרא שיטת הרוכסן.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: זה אומר מועמד גבר ומועמדת אישה או להיפך ובכל מקרה, שיהיו גבר ואישה לסירוגין.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: זה המנגנון שמביא בצורה הקרובה ביותר ל-50%, אבל זה עדיין לא מביא למספר הזה כי לרוב הגבר ממוקם במקום הראשון.

עמיר פרץ: בפוליטיקה קוראים לזה שיטת הריץ'-רץ'.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: זה בדיוק זה, רוכסן.

אורית זוארץ: מקומות 1, 3 ו-5 זה לא כמו מקומות 2 ו-4.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: אמרתי שגם כשיש את שיטת הרוכסן בדרך כלל לא תראי ייצוג של 50% נשים בפרלמנט, אלא של כ-40% כי זה מתחיל מ-2.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: במקרה של בלגיה, אחרי התיקון לחוק שקבע את המקומות הריאליים והעלה את השיעור ל-50%, אנחנו רואים עליה משמעותית בשיעור הנשים בפרלמנט, שהוא 35% ובלגיה מדורגת היום במקום ה-11 בעולם.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: המדינה השניה שרציתי לדבר עליה היא קוסטה-ריקה.

עמיר פרץ: הדןגמה דומה?

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: אני לא מכירה את המדינה מבחינת בחירות, אבל אני חושבת שאפשר ללמוד מהתהליכים שעברו עליה.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: צרפת, לדעתי היא הדוגמה החשובה.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: אני מדלגת על קוסטה-ריקה כי חבר הכנסת פרץ מבקש ממני להתחיל בדוגמה אחרת.

מיכל יודין: תחזרי אחרי כן לקוסטה-ריקה כי חשוב לנו ללמוד.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: בקוסטה-ריקה יש חוק מ-96' שקובע ייצוג הולם.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: החוק לא קבע דרישות למקומות ריאליים ולא קבע שום סנקציה אלא דרישה לייצוג הולם.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: בבחירות הראשונות אחרי חקיקת החוק שיעור הנשים בפרלמנט עלה מ-16% ל-19%, עליה של 3% בלבד.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: אחרי חקיקת החוק, גם בעקבות לחץ של ארגונים שונים, כולל הרשות לקידום מעמד האישה שפועל במדינה וגם בגלל שבכל זאת היתה עליה מסוימת של שיעור הנשים בפרלמנט, והנשים הנוספות שנכנסו לפרלמנט היוו קבוצת לחץ בתוכו, החוק תוקן כך שגם הוכנסה סנקציה שאומרת שרשימה שלא עומדת בדרישה החוקית נפסלת וגם נכנסה דרישה להציב נשים במקומות ריאליים.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: בבחירות שאחרי זה, בשנת 2002, שיעור הנשים עלה ל-35%.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: בבחירות שנת 2006 שיעור הנשים הגיע ל-37%.

ציפי חוטובלי: התייחסת לשיטת הבחירה עצמה, אם זה פריימריז או ועדות מסדרות וכו'?

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: לא לשיטת הבחירה במפלגות, אבל אני לא יודעת אם זה צריך לשנות.

אורית זוארץ: אם יש מפלגה שהיא לא דמוקרטית ובעל המאה הוא בעל הדעה וגם קובע מי יהיה ברשימה, זה מקרין במישרין.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: אם את קובעת כסנקציה שרשימה שלא עומדת בדרישה הזאת נפסלת, אין משמעות לשיטת הבחירה כי אותה רשימה לא יכולה להגיש מועמדות לפרלמנט בכל מקרה.

דוברת: יש מחקרים שמדברים על פריימריז ועל כך שזאת שיטה שפוגעת בנשים.

דב חנין: פריימריז היא שיטה שפוגעת בנשים ויש על זה מחקרים רבים.

אורית זוארץ: או לחילופין, כמו שאנחנו רואים במפלגות הערביות והחרדיות.

דב חנין: בישראל, בתוך מערכת הפריימריז יש כל מיני שיריונים ומערכות מתקנות, אבל אם נותנים לפריימריז לעבוד באופן נייטרלי, נשים נפגעות.

עמיר פרץ: אם יהיה חוק לא משנה השיטה כי השיטה תתאים את עצמה לחוק.

אורית זוארץ: המבנה החברתי בישראל שונה.

עמיר פרץ: אין מה לדאוג, החוק לא יעבור.

אורית זוארץ: בקדימה אין לנו בעיה, יש לנו הבטחת ייצוג.

עמיר פרץ: ש"ס לא תתן להעביר חוקים כאלה, כך שאל תשלו את עצמכם כל כך.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: הבטחת הייצוג בקדימה היא אישה אחת לכל עשיריה, נכון?

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: זה מה שהסיעה העבירה לנו.

עמיר פרץ: בעבודה זה שתי נשים בכל עשיריה ואני קבעתי את זה.

דב חנין: קדימה היא מקרה מעניין כי מספר הנשים בפועל יותר גבוה מהבטחת הייצוג.

דב חנין: זה אחד המקרים הבודדים וכל הכבוד לכם.

ציפי חוטובלי: אני חושבת שאצלנו זה במדרגה יותר גבוהה כי נשים שנכנסו, לא נכנסו על בסיס שריונים.

מרינה סולודקין: מה אתם רוצים?

מרינה סולודקין: במרכז ליברלי בטח יש נשים ואם אין ליברליות ואין מרכז, אין נשים.

אורית זוארץ: זה שינוי שבא גם מבפנים.

אורית זוארץ: כשנשים יותר פעילות בזירה הציבורית ומגיעות ולוקחות חלק, הן גם נבחרות בסופו של דבר.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: נתתי את הדוגמה של קוסטה-ריקה גם כדי להצביע על חשיבות של סנקציות ושל דרישה למקומות ריאליים.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: שאל חבר הכנסת פרץ אם זה דומה לישראל ואחת הסיבות שגרמו לכך שבשונה מבלגיה, החוק לא יושם באופן מלא בהתחלה, היא מכיוון שהיתה התנגדות של ההנהגה הגברית במפלגות ובהעדר שוט זה לא יושם.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: הנקודה השניה שאפשר ללמוד מזה היא על הכוח של קבוצות לחץ שונות, גם מחוץ לפרלמנט, בדומה למה שהרשות לקידום מעמד האישה ועמותת כ"ן עוסקות בו, וגם של נשים בתוך הפרלמנט להשפיע על תיקון החוק.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: הדוגמה השלישית היא צרפת.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: אני רוצה להשוות בין החקיקה לייצוג הולם כפי שהיא באה לידי ביטוי בפרלמנט הצרפתי לבין הביטוי שלה בשלטון המקומי.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: יש חוק לייצוג הולם בצרפת משנת 2000 והיישום שלו שונה בכל אחת מהזירות האלה.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: שיטת הבחירות שונה ולכן היישום שונה.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: הבחירות לפרלמנט מתקיימות בשיטה רובעית, כלומר המנצח באזור בחירה מסוים לוקח את כל הקולות ולכן אי אפשר לדבר על רוכסן כי את לא מדברת על רשימה, אבל הסנקציה של מפלגה שלא עומדת בדרישה החוקית להציב איקס מועמדים שהם נשים היא סנקציה כספית.

ציפי חוטובלי: מה זה אומר?

ציפי חוטובלי: הן מקבלות פחות מימון?

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: מימון המפלגות שלה פוחת בשיעור שהוא פרופורציונלי לסטיה מהדרישה החוקית לייצוג הולם.

עמיר פרץ: בחקיקה שם כתוב "נשים" או כתוב "ממין אחר"?

עמיר פרץ: זה מאד משמעותי כי אני נגד חקיקה שקובעת מראש שהמיעוט הוא נשים.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: כל אחד מהמינים.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: זה משתנה.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: יש לזה משמעות סמנטית אבל בפועל אין לזה משמעות.

עמיר פרץ: תהיה לזה משמעות בעוד חמישים שנה.

דב חנין: אני אספר סיפור אמיתי שיכול קצת ללמד אותנו.

דב חנין: לפני כמה שנים היתה לי פגישה עם משלחת של מפלגת השמאל בשבדיה.

דב חנין: פגשתי נציגות ונציגים שהיו שם ושאלתי אותם איך הם מבטיחים ייצוג הולם של שני המינים במוסדות של המפלגה שלכם והם אמרו לי: יש לנו בעיה גדולה להבטיח את ייצוגם של הגברים.

אורית זוארץ: עמיר דואג לעתיד.

עמיר פרץ: לא, ממש לא.

עמיר פרץ: בכל תחום שעוסק בנשים, כשמקבעים משהו זה הופך לרף עליו ולכן אני אומר שתמיד צריך להקפיד על כך שלא כותבים "נשים" אלא כותבים המין שבמיעוט או כל מין.

אורית זוארץ: בקדימה זה יצא לטובה בסופו של דבר כי קבעו איזשהו רף והיו נשים שלא התמודדו על המושב הזה.

עמיר פרץ: אני מדבר על החוק.

ציפי חוטובלי: חברים, די ברור לכולנו למה אנחנו מתכוונים ודי ברור לכולנו שבמערכת הפוליטית בישראל הבעיה היא של חוסר ייצוג נשים.

מיכל יודין: אני מבקשת להוסיף שנשים זה לא מגזר ואת זה צריך להפנים בכל הכתובים.

מיכל יודין: בכל מגזר נשים הן רוב ולכן, צריך לכתוב מכל מין ולא מגזר.

מיכל יודין: הרבה פעמים אומרים אצלנו המגזר הנשי, אבל נשים הן לא מגזר.

ציפי חוטובלי: מגדר, לא מגזר.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: בצרפת הסנקציה היא כספית.

ציפי חוטובלי: מה חובת הייצוג?

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: נדמה לי ש-50% מכל מין.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: לא עומדים בזה.

ציפי חוטובלי: מפעילים את הסנקציה הכספית?

מיכל יודין: אם תאכוף את זה על ישראל יהיה תת ייצוג לנשים כי יש יותר מ-50% נשים באוכלוסיה.

אורית זוארץ: בואו נגיע ל-50%.

עמיר פרץ: כשתגיעי ל-50% תודיעי לי.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: מימון המפלגות נקבע בשיעור שהוא פרופורציוני לסטיה מהדרישה לייצוג הולם.

עמיר פרץ: בפועל זה בקושי 18.9%.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: זה מדגים לך מה קורה כשאין לך אפשרות להכיל דרישה או שאתה בוחר שלא להכיל דרישה להציב נשים במקומות ריאליים.

דב חנין: בצרפת, למרות החקיקה, שיעור הנשים בפרלמנט הוא 18.5%.

מיכל יודין: זה בגלל השקלול הכולל.

מיכל יודין: העדיפו לשלם כסף מאשר לתת ייצוג לנשים.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: בדיוק כך.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: בצרפת העדיפו לשלם כסף, בעיקר המפלגות הגדולות.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: היה להן יותר קל לספוג את הקנס או, לחלופין, הם הציבו נשים במחוזות בחירה שהם לא מחוזות בחירה ריאליים וכך הם ענו על הדרישה החוקית.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: אם נשווה את זה למפלגות, זאת הבחירה להציב נשים במקומות שהם לא ריאליים ברשימה.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: לכן העליה שם היתה מ-12% ייצוג לנשים לפני החוק ל-18.5% אחרי החוק.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: צרפת לא שונה מישראל ברמת הבחירות לפרלמנט.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: מצד שני, הבחירות לרשויות המקומיות בצרפת.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: בשנת 2000 חל חוק השוויון גם על הרשויות המקומיות.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: היה להם תיקון ב-2002 או ב-2003.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: ברשויות המקומיות בצרפת יש גם דרישה ל-50%, אלא ששם יש דרישה להציב נשים במקומות ריאליים בשיטת הרוכסן – גבר-אישה או אישה-גבר לסירוגין.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: ברשויות המקומיות הסנקציה על אי ציות לדרישות החוק היא פסילה של הרשימה.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: מונח לפניכם מסמך של ייצוג נשים בשלטון המקומי ואתם רואים שבשנת 95', לפני שנחקק חוק השוויון, שיעור הנשים ברשויות של המועצות המקומיות – רשויות שיש בהן יותר מ-3,500 תושבים, עליהן החוק לא חל – שיעור הנשים היה כמעט 26%.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: ב-2001, אחרי שנחקק חוק השוויון שיעור הנשים עלה וב-2008, אחרי שהכניסו גם את חוק השוויון וגם את הדרישה להצבה ברוכסן, שיעור הנשים ברשויות המקומיות הוא 48%.

אורית זוארץ: אנחנו מדברות על חברות מועצה?

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: כן, חברות מועצה.

אורית זוארץ: לא ראשי רשויות.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: לא ראשי רשויות.

דב חנין: זה נתון שונה לגמרי מנתון שמופיע במסמך של מחלקת המחקר ובו, בעמוד 4 למטה, אני רואה את מספר מדאיג ואני לא יודע אם הוא נכון.

דב חנין: רשום שם שהשיעור הממוצע של נשים בכלל חברי המועצות המוניציפליות בישראל הוא 11%.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: כן, אני מדברת על צרפת.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: שיעור הנשים במועצות המוניציפליות בצרפת שהחוק חל עליהן הוא כמעט 50%.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: אני חושבת שזאת דוגמה שמאד מחדדת גם את המקום של הסנקציה – בצרפת רואים שהשוט של פסילת מפלגה יותר חזק משוט של קנס כספי, ואני לא נכנסת לאילוצים הפוליטיים בכל מדינה – וגם את הדרישה להציב נשים במקומות ריאליים.

ציפי חוטובלי: בעצם אין אף דוגמה מהעולם של חקיקה שמתגמלת מפלגות שוויוניות?

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: אני לא מכירה דוגמה כזאת.

ציפי חוטובלי: מה קורה בארצות הברית?

אורית זוארץ: ברגע שאת מתגמלת מפלגה שנותנת ייצוג הולם את גורעת מתקציב של מפלגה שלא נותנת ייצוג הולם.

עמיר פרץ: לא בהכרח.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: באופן יחסי היא מקבלת פחות.

מיכל יודין: בפגישות שלנו עם ראשי סיעות, אלה שהצלחנו להיפגש אתם, נוכחנו לדעת שהם בהחלט תומכים בחוק.

מיכל יודין: התמריץ הוא דבר חיובי וסנקציות זה שלילה כך שנראה לנו שהתמריץ יעזור.

ציפי חוטובלי: אני אתן את רשות הדיבור לחברי הכנסת שממתינים בסבלנות.

עמיר פרץ: ראשית, אני רוצה לברך את ציבור הנשים בישראל ליום האישה הבינלאומי.

עמיר פרץ: אנחנו בהחלט חושבים שבכל שנה מצליחים להתקדם בתחומים רבים והמאבק על מעמדה של האישה בישראל הפך לדבר שמקובל על כל קבוצות החברה הישראלית.

עמיר פרץ: במידה מסוימת, קבוצות שלא דואגות למעמד האישה אצלן מרגישות מתנצלות.

עמיר פרץ: אבל, לא ייתכן שבימים שבהם אנחנו מדברים על קדמה בפוליטיקה ועל קדמה בתחומים אחרים, נראה שעדיין יש אוטובוסים שיש בהם הפרדה בין נשים וגברים.

עמיר פרץ: עם כל הכבוד, הפוליטיקה חשובה מאד.

ציפי חוטובלי: חבר הכנסת פרץ, מה זה קשור לעניין?

עמיר פרץ: בטח שזה קשור.

עמיר פרץ: זאת הוועדה לקידום מעמד האישה, לא?

ציפי חוטובלי: נכון, אבל הנושא שלנו הוא ייצוג נשים במערכת הפוליטית.

עמיר פרץ: בסדר, גברתי.

עמיר פרץ: אם יהיה יותר ייצוג נשים במערכת הפוליטית לא יעזו לעשות הפרדה באוטובוס כי הנשים בפוליטיקה יחוקקו חוק שאוטובוס כזה יוחרם באופן מיידי.

עמיר פרץ: לכן יש קשר.

ציפי חוטובלי: זה עניין פנים-קהילתי.

ציפי חוטובלי: אתה לא יכול לקבוע לקהילה איך לפעול.

עמיר פרץ: תגידי שאת לא יכולה לקבוע גם למפלגות החרדיות לתת ייצוג לנשים.

ציפי חוטובלי: לצערנו, אנחנו לא מצליחים להתערב בשיטת הבחירה של מפלגות חרדיות.

דוברת: האוטובוסים הם כספי ציבור, לא?

עמיר פרץ: אם כך, בואו לא נתפאר בהיותנו מדינה דמוקרטית, עם כל הכבוד.

עמיר פרץ: יושבת הראש רוצה שנמצא צלע שקשורה לחוק שלה ואם תגידו דברים, היא ודאי תאמר לי שאני לא יכול לדבר גם על נושאים אחרים.

עמיר פרץ: אני חושב שהכל קשור.

עמיר פרץ: אחד קשור בשני.

עמיר פרץ: המערכת הפוליטית משפיעה בסופו של דבר על האווירה בכל תחום ותחום ואי אפשר להתפאר בהיותנו מדינה מודרנית ואחר כך למצוא את עצמנו עם תופעות מסוג זה.

עמיר פרץ: אני חושב שאם היינו רואים תופעות כאלה באיראן היינו מייד כולנו מורטים את שערותינו ואומרים: איך ייתכן דבר כזה?

עמיר פרץ: מכיוון שזה משלנו, זה נראה דבר לגיטימי.

עמיר פרץ: אני לא חושב שזה עניין שאנחנו יכולים לעבור עליו לסדר היום ולדעתי הוועדה למעמד האישה צריכה להידרש לנושא.

עמיר פרץ: אני מברך את חברות הכנסת על היוזמה ואני חושב שזאת יוזמה חכמה, לתת אינסנטיב למפלגות.

עמיר פרץ: אני רק מקווה שמפלגות לא ישתמשו בזה ויכניסו חברות כנסת לרשימות רק בגלל שהן תורמות לסיוע במאבק על המשבר התקציבי.

עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: אתה מכיר את הביטוי 'מתוך שלא לשמה בא לשמה'?

עמיר פרץ: אני חושב שהנשים בישראל כבר לא שם.

עמיר פרץ: הנשים בישראל מציגות איכות, הנשים בישראל מציגות פעלתנות לא פחות מחברי הכנסת.

מיכל יודין: יותר, יותר.

עמיר פרץ: אין שום סיבה לכך שאני בסוף אמצא את עצמי במצב שבו יושבי ראש מפלגות ישקלו את נוכחותם של חברי הכנסת רק כי זה עוזר להם לפתור בעיה תקציבית כזאת או אחרת.

עמיר פרץ: אני לא מאמין שיש גבר כלשהו שיוותר על האפשרות שלו להיבחר כי המפלגה שלו תקבל מימון נוסף, אבל למה להפחית בעניין?

עמיר פרץ: זה צעד בכיוון הנכון.

ציפי חוטובלי: זה יכניס שיפור במנגנון הפנימי של קביעת המדרג בתוך שיטת פריימריז, למשל.

עמיר פרץ: אני אומר שוב, אני בהחלט חושב שאין שום סיבה לא יהיו מיוצגות ייצוג של 50% לפחות בלי שום בעיה.

עמיר פרץ: אני בעד חקיקה גורפת וחד משמעית, שלא מבחינה.

עמיר פרץ: כל סיעה בכנסת תדע שאם היא לא מציגה מספיק נשים, היא יכולה לאבד כמה חברי כנסת.

עמיר פרץ: אין לי שום בעיה עם העניין.

עמיר פרץ: מי שאומר שזאת התרבות שלו, שישלם.

עמיר פרץ: שישלם גם בייצוג פרלמנטרי, שישלם בכל דבר, לא רק בכסף.

עמיר פרץ: אני מניח שסיעות אחרות, שיראו את עצמן נפגעות מזה כבר ימצאו לעצמן דרך, לצערי, לשפות את עצמן.

עמיר פרץ: אני חושב שאם כבר הולכים בשיטת המקל והגזר בחקיקה הזאת, אני מציע שבמהלך הקריאות הבאות נכניס גם מקל ולא רק גזר.

עמיר פרץ: כן צריך להכניס מוטיב של סנקציה, שהיא הורדה מתקציב מימון המפלגות.

עמיר פרץ: הדבר הכי טוב הוא ללכת לסעיף חוקי, שמחייב סיעות ומצדי אין שום בעיה והם יכולים לשים את חברות הכנסת במקומות 90 עד 120, אבל אם נקבע ששליש לפחות מחברי סיעה צריכים להיות נשים, ייבחרו להם עשרה חברי כנסת וכל אותן נשים שבמקום ה-90 ידלגו ויוציאו את מי שנכנס לפניהן, מה הבעיה?

עמיר פרץ: מה העניין?

עמיר פרץ: יש לזה תקדימים.

עמיר פרץ: החוק הנורבגי מדבר על תקדים בממשלה שבו אפשר לעשות שחלוף במצב מסוים.

עמיר פרץ: אם החוק יקבע שבמצב שבו סיעה שנכנסה לכנסת לא הכניסה לפחות שליש מחבריה נשים, יהיה מקומן אשר יהיה, הן ייכנסו כדי למלא את המכסה והגברים שנמצאים בסוף הרשימה יפנו את מקומם לאותן נשים כדי להשלים את המכסה.

עמיר פרץ: אם לא תהיה סנקציה אמיתית וחוקית.

עמיר פרץ: ...

עמיר פרץ: תאמינו לי, עם סנקציות כאלה כל המפלגות יתאימו את עצמן.

עמיר פרץ: שיטת הבחירות תתאים את עצמה, ההתמודדויות הפנימיות יתאימו את עצמן, הדילים יתאימו את עצמם וכו'.

עמיר פרץ: ברגע שכך יקבע החוק, תראו תהליך בלתי רגיל.

עמיר פרץ: עם זאת, אני רוצה לברך את חברות הכנסת.

עמיר פרץ: טוב שאנחנו מעלים את קרנן של נשים בנוכחות שלהן, אבל אני מאד מבקש מכל מי שינאם עבור החוק הזה, שלא ישכח לרגע לשבח את איכות חברות הכנסת.

עמיר פרץ: אני אומר זאת לא מן השפה ולחוץ, אני אומר זאת כי אני מתכוון לכך.

עמיר פרץ: אסור בשום פנים ואופן שמישהו יחשוב שבסוף חברות הכנסת נכנסות רק בשביל אינסנטיב כספי.

עמיר פרץ: זה בנוסף, אבל הן נכנסות קודם כל בגלל שהן טובות יותר.

עמיר פרץ: לצערי, בגלל העובדה שהן מרגישות שהן צריכות להוכיח את עצמן כל הזמן, בגלל העובדה שעולם הגברים בוחן אותן במיקרוסקופ, הן הרבה יותר טובות.

עמיר פרץ: הן משקיעות יותר, הן יותר אדוקות, הן נותנות מעצמן בכל תחום ותחום כדי להשיג ולהגיע.

עמיר פרץ: אני מברך כל צעד שישפר את מספרן ומעמדן של חברות הכנסת בבית הזה.

עמיר פרץ: זה צעד מבורך למדינת ישראל.

ציפי חוטובלי: תודה רבה.

ציפי חוטובלי: חבר הכנסת דב חנין, בבקשה.

דב חנין: תודה רבה.

דב חנין: גברתי יושבת הראש, אני רוצה להצטרף לברכות קודם כל ליום האישה הבינלאומי.

דב חנין: זאת הזדמנות להזכיר שהתנועה שיש לי הכבוד להשתייך אליה היתה מעורבת בלידתו של יום האישה הבינלאומי ב-1908.

דב חנין: האינטרנציונל של מפלגות הפועלים בקופנהגן הכריז על יום האישה הבינלאומי וזה אחד מימי המאבק הסוציאליסטים החשובים.

מרינה סולודקין: רוזה לוקסמבורג וקלרה צטקין.

דב חנין: כל הכבוד לחברת הכנסת סולודקין, שמשלימה את שני השמות של הנשים החשובות האלה, קלרה צטקין ורוזה לוקסמבורג, שהיו חלק מאותה החלטה היסטורית.

דב חנין: המאבק על זכויות הנשים הוא חלק מרכזי מהמאבק על תיקון העולם ולא יכול להיות תיקון עולם אם אין בו מקום אמיתי ומשמעותי לאישה.

דב חנין: אין תיקון עולם כזה, הוא לא שווה ולכן כולנו צריכים להיות מחויבים למאבק למען השוויון לעולם, שעם כל ההתקדמות שהיתה, זהעדיין רחוק מאד מהמקומות שאליהם אנחנו רוצים להגיע.

דב חנין: בעניין יצוגן של נשים בפוליטיקה אני רוצה לומר מספר דברים.

דב חנין: ראשית, כפי שאנחנו רואים מדוגמאות בעולם, אפשר לשנות.

דב חנין: אנחנו לא חייבים להשלים עם המציאות שאנחנו חיים בה ואפשר לעשות את זה הרבה הרבה יותר טוב.

דב חנין: הדבר השני הוא שאסור להשלים עם הסתכלות על נושא של ייצוג נשים בפוליטיקה רק מהזווית הפרלמנטרית.

דב חנין: התמונה של הנתונים של ייצוג נשים ברשויות המקומיות, למשל, מזעזעת.

דב חנין: 11% נשים ברשויות המקומיות זאת תמונה איומה.

דב חנין: אם אני מסתכל, למשל, על רשויות מקומיות בציבור הערבי, שאני מלווה רבות מהן, יש הרבה מאד רשויות מקומיות שאין בהן בכלל נשים.

דב חנין: בכלל.

אורית זוארץ: ברובן אין.

דב חנין: ברובן אין.

דב חנין: מספר ראשי הערים הנשים שזו ההזדמנות לברך אותן כי גם הן נשים מאד בולטות וראשי ערים מצליחות – יעל גרמן, הגב' פיירברג בנתניה, ראשי ערים מאד בולטות ומצליחות, פלורה שושן במצפה רמון.

מיכל יודין: סיגל מורן ונקווה שגם בערד תיבחר אישה.

דב חנין: אנחנו מאחלים לה הצלחה בהזדמנות זאת.

דב חנין: יש נשים מוצלחות ונפלאות בשלטון המקומי, אבל המספר מאד מאד קטן.

דב חנין: ועכשיו לעניין הכנסת.

דב חנין: אני חייב לומר לכם שהפתרון, לדעתי, בנושא הזה מזכיר לנו את האמירה שאי אפשר לקפוץ לתהום בכמה צעדים.

דב חנין: אני חושב שהדרכים של כל מיני מנגנוני התמודדות עם הסיוע הכספי או המענקים הכספיים שמקבלות המפלגות מהמערכת הציבורית הן דרכים מאד מאד מורכבות ובעייתיות.

דב חנין: יש הרבה מאד בעיות משפטיות עם החקיקה הזאת ואני לא בטוח שהיא בכלל יכולה לעבור מבחן של חקיקה ברמה הקונסטיטוציונית.

מרינה סולודקין: היא תעבור.

ציפי חוטובלי: מה הבעיה?

דב חנין: זאת שאלה של פגיעה או אי פגיעה בשוויון, האם יש פה פגיעה בשוויון.

ציפי חוטובלי: חוסר ייצוג נשים הוא הפגיעה המהותית בשוויון.

מיכל יודין: יש חוות דעת של סוזי נבות.

דב חנין: אני מכיר את חוות הדעת הזאת ואני עדיין נותר ספקן לגבי השאלה הזאת.

דב חנין: אני אומר את זה כמי שבסך הכל מעוניין לקדם את הנושא.

דב חנין: לכן אני חושב שאנחנו צריכים להידרש לשאלה הזאת בהתמודדות פרונטלית ואני מצטרף לעמדתו של חבר הכנסת פרץ.

דב חנין: אנחנו צריכים לקבוע שכל סיעה שמיוצגת בכנסת מחויבת במספר מינימום של נשים.

דב חנין: יכול להיות שנתפשר בהתחלה על מספר יותר נמוך ואחר כך נגדיל אותו, אבל העקרון הזה צריך להיכנס.

ציפי חוטובלי: בוא ניקח לדוגמה אפילו את המפלגה שלך, מפלגה שבאופן היסטורי כן היה בה ייצוג והיום אין.

דב חנין: נכון, היום אין.

דב חנין: אגב, אם כבר מדברים על חברות כנסת מצטיינות, תמר גוז'נסקי היתה לתפארת הכנסת וגם לתפארת המפלגה והתנועה שלנו.

עמיר פרץ: ולתפארת מדינת ישראל.

דב חנין: ולתפארת מדינת ישראל.

מיכל יודין: אין מניעה הלכתית כך שגם במפלגות החרדיות אפשר לדרוש את זה.

ציפי חוטובלי: אני באמת שואלת אותך, חבר הכנסת חנין, כי לפני שמדברים גבוהה-גבוהה צריך לרדת באמת לשטח.

ציפי חוטובלי: אתה חלק ממפלגה שאין בה היום ייצוג נשים.

ציפי חוטובלי: הבית היהודי הוא מפלגה שלמרות שאין מניעה דתית, אין ייצוג נשים.

ציפי חוטובלי: אני כבר לא מדברת על ש"ס ועל אגודת ישראל, שבה מבחינה סוציולוגית אין ייצוג נשים.

ציפי חוטובלי: איך אנחנו נאבקים בזה?

עמיר פרץ: אפשר להציע הצעת חוק שרק מפלגה עם יותר מחמישה מנדטים מחויבת לייצוג מסוים של נשים.

אורית זוארץ: סליחה, למה עם שלושה מנדטים אי אפשר לחייב ייצוג נשים?

עמיר פרץ: זאת דוגמה, אם את רוצה להעביר את החוק.

אורית זוארץ: או שאנחנו עושות שינוי חברתי או שאנחנו משלימות עם המציאות.

עמיר פרץ: אני רוצה להעביר את החוק ולכן אני רוצה שהמפלגות האלה יתמכו בנו.

דב חנין: אני אענה על השאלה שנוגעת למפלגתי.

דב חנין: עמדתי היתה וגם הינה בעד שריון נשים ברשימת חד"ש לכנסת, עם כל המורכבויות שיש אצלנו – יהודים, ערבים.

דב חנין: אתם מכירים את כל המורכבויות ואין אצלנו שריונים מכוח עקרון שאומר שאנחנו מתנגדים לשריונים.

דב חנין: לכן, אין שריון ליהודים, אין שריון לערבים אבל לנשים חייב להיות שריון אחרת אנחנו לא מצליחים להתמודד עם הבעיה הזאת.

דב חנין: זו עמדתי, היא היתה כזו, היא תהיה כזו ויכול להיות שבכנסת הבאה לא תראו אותי, תראו אישה במקומי.

דב חנין: זה יהיה בסדר גמור.

דב חנין: אני חושב שאנחנו חייבים להתמודד עם העניין הזה.

דב חנין: תודה רבה.

ציפי חוטובלי: תודה רבה על הדברים.

ציפי חוטובלי: אולי בשלב הזה אני אפנה לחברת הכנסת עינת וילף, שותפתי להצעת החוק.

ציפי חוטובלי: תציגי בבקשה את הצעת החוק כפי שאנחנו מציעים אותה ומגישים אותה ואחר כך נמשיך את הדיון על רקע הצעת החוק שלנו.

עינת וילף: אני אציג לכם את הצעת החוק שהיא מאד קצרה ומאד פשוטה ויש בה הגיון שמתמודד עם הנושאים שעלו כאן.

עינת וילף: במשך השנים הייתי פעילה בעמותת כ"ן, משם עלתה היוזמה לחוק ובמשך השנים נעשו נסיונות שונים לנסח את החוק.

עינת וילף: ואכן, צריך להתמודד עם שאלות של האוטונומיה המפלגתית בישראל.

עינת וילף: בישראל נהוג לכבד את האוטונומיה של המפלגות לקבוע את הרשימות שלהן לפי ראות עיניהן.

עינת וילף: שאלות חוקתיות של שוויון, שימוש במימון מפלגות וכו'.

עינת וילף: לכן, כשהגענו לכנסת הזאת החלטנו ללכת על מנגנון של תמריץ כי מנגנון של תמריץ, בניגוד למנגנון של סנקציה, אינו פוגע באוטונומיה של המפלגות, אינו מחייב אותן ואינו פוגע בשוויון שלהן מבחינת חוק מימון מפלגות.

עינת וילף: החוק בעצם אומר בצורה מאד פשוטה שמפלגה שביום כינון הכנסת, ביום ההשבעה, יהיו בה יותר מ-35% נשים – כך לא צריך בכלל לעסוק ברוכסנים ובכל מיני מגנונים כי אתה פשוט מגדיר את זה כיום כינון הכנסת.

עינת וילף: כל מפלגה מכירה את הסקרים, יודעת מה הסיכוי שלה להכניס אנשים לכנסת ואם המימון העודף מובטח רק במקרה שמדובר ביום כינון הכנסת, ביום ההשבעה, בעצם כל מפלגה נשארת אוטונומית להחליט איך היא דואגת לייצוג הגבוה של הנשים במקומות ריאליים.

עינת וילף: אנחנו לא צריכים להגדיר את המנגנון, אם זה כל שליש או רוכסן או כל דבר אחר.

עינת וילף: מדובר על כך שביום כינון הכנסת יותר מ-35% מהמנדטים של מפלגה יהיו של נשים.

עינת וילף: כיום אף מפלגה לא עומדת ברף הזה.

אורית זוארץ: אבל ישראל ביתנו הכי קרובה לרף הזה.

עינת וילף: ישראל ביתנו קרובה, מפלגת העבודה היום קרובה.

מרינה סולודקין: אצלנו תשעה אנשים ואצלכם חמש וזה 30%.

עינת וילף: אף מפלגה לא עומדת ברף הזה, בטח לא ביום כינון הכנסת, אבל יש מפלגות כמו: קדימה, עבודה, ישראל ביתנו ובמידה מסוימת הליכוד שקרובות לרף הזה ולכן התמריץ גם אמור לעודד אותן להוסיף עוד מקום, עוד שני מקומות.

עינת וילף: לכן זה מוגדר ביום כינון הכנסת כדי להבטיח שבאמת יהיה מדובר במקומות ריאליים וכל מפלגה תבנה את המקום הריאלי כראות עיניה.

עינת וילף: ההצעה היא כמובן הצעת חוק לא תקציבית, כי מדובר על 5.5 מיליון שקלים, שזה הרף התקציבי מה שמסייע גם להעברת החוק וזה עדיין סכום משמעותי מבחינת המפלגות.

עינת וילף: אם מפלגה אחת או שתיים יעמדו ברף הזה, מבחינתן מדובר בסכום מאד משמעותי למרות שמבחינת האוצר מדובר בהוצאה בעוד שלוש-ארבע שנים, שגם היא לא בטוחה.

עינת וילף: שוב, מדובר בסכום מאד קטן.

עינת וילף: הגדרנו, ויש בזה גם אלמנט סמלי, שאם ביום כינון הכנסת יהיו 40% נשים, החוק בטל מעצמו.

עינת וילף: הנסיון במדינות אחרות מראה שנדרשת קפיצת מדרגה בעזרת חקיקה כדי להגדיל את הייצוג של הנשים, אבל מרגע שמגיעים לאיזשהו רף, ובעינינו 40% הוא רף ראוי ורצוי, מרגע זה כבר אין בעיה.

עינת וילף: בעצם, המערכת כבר מנציחה את עצמה, הנשים יותר מוכרות, הן נבחרות מחדש.

ציפי חוטובלי: אולי צריך להוסיף שצריך לפחות שתי כנסות רצופות שבהן יש 40% כדי לראות שהמערכת באמת משמרת את עצמה.

ציפי חוטובלי: אפילו בכנסת הזאת היו הרבה פרישות שהובילו לזה.

עינת וילף: לכן דיברנו על כינון הכנסת.

ציפי חוטובלי: שווה לראות שזה תהליך עקבי.

עינת וילף: לי אישית אין בעיה עם זה.

אורלי לוי אבקסיס: הלוואי ונגיע לרגע שבכנסת אחת יהיו 40% נשים.

עינת וילף: אם נגיע לכנסת אחת אנחנו נמצאים במקום מאד שונה ובסך הכל אנחנו גם רואים שאין נסיגה לאחור.

עינת וילף: זה הדבר היפה במהפיכה הפמיניסטית.

ציפי חוטובלי: אני אבקש עוד מעט משביט להציג נתונים.

ציפי חוטובלי: הצער הגדול שלנו הוא על העובדה שלמרות שאין נסיגה בייצוג נשים גם אין קפיצות מדרגה.

ציפי חוטובלי: זה מאד מצער לראות שנשים פרצו להרבה מאד כיוונים מאז הקמת המדינה, אבל בתחום הפוליטי, לצערנו, עדיין לא ראינו פריצת דרך משמעותית, כולל בכנסת הזאת שמתהדרת בתואר הכנסת הנשית ביותר.

דוברת: גם לא בשאר התחומים.

ציפי חוטובלי: אני חושבת שבכל זאת התקדמנו.

עינת וילף: מה שציפי אומרת מאד נכון וזה בדיוק מה ששמעתם כאן גם מדב וגם מעמיר.

עינת וילף: בפוליטיקה יש הזדמנות לתקן רק אחת לארבע שנים ובמצבים האלה גם הגבר הפמיניסטי ביותר לא יפנה את מקומו מרצון מכיוון שמדובר אך ורק ב-120 מקומות ולכן נדרש תהליך או של כפיה או של תמריץ שמייצר רצון לכפות מנגנון פנימי כדי לייצר את השינויים האלה אחרת השינויים איטיים מדי.

עינת וילף: זה ההגיון של החוק ואני חושבת שמכל המנגנונים הקודמים שהיו, זה החוק שיש סיכוי אמיתי להעביר אותו.

עינת וילף: הוא מתמודד גם עם הבעיות החוקתיות וגם עם הבעיות המפלגתיות.

מיכל יודין: זה גם חוק שנותן תמריץ לנשים להתמודד.

מיכל יודין: ברגע שאנחנו נקל על נשים בתהליך ההתמודדות שלהן, נגדיל את מספר המועמדות.

מיכל יודין: היום נשים אומרות: מה אני אכנס לחיים האלה?

מיכל יודין: איזה סיכוי יש לי?

מיכל יודין: התמריץ הזה יעודד נשים רבות להתמודד.

ציפי חוטובלי: נכון.

ציפי חוטובלי: תודה רבה.

ציפי חוטובלי: חברת הכנסת אורית זוארץ, בבקשה.

אורית זוארץ: תודה.

אורית זוארץ: אני מברכת על הדיון, כבוד היושבת ראש, ועל הצעת החוק.

אורית זוארץ: אני חושבת שהיא הצעת חוק מאד מאד חשובה.

אורית זוארץ: אנחנו נמצאות בתהליך של שינוי חברתי ואת השינוי החברתי צריך לקדם בכל המישורים, גם בכנסת וגם ברמה המוניציפלית.

אורית זוארץ: לצערי הרב, המדינה שלנו מנוהלת באופן כמעט בלעדי על ידי גורמי דת קיצוניים ואורתודוכסים אנטי-ציוניים.

אורית זוארץ: בסופו של דבר הם הופכים להיות לשון המאזניים ואלה שקובעים מה יהיה כאן ולכן אני חושבת שאת השינוי צריך לעשות כבר שם, כמובן על ידי חיוב של כל אותן מפלגות.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא חיוב, זה תמריץ.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מדברים על משהו שהוא לא חיוב.

אורית זוארץ: כסף זה תמריץ להכל.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו משמרים את האוטונומיה וזה משהו שעינת דיברה עליו וזה חשוב, לשמור על האוטונומיה של כל מפלגה ומפלגה.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לא באים לכפות כי אם נציג את זה ככה, אנחנו גם עלולים לחטוף בראש.

אורית זוארץ: יש לנו שבע מפלגות שהן לא דמוקרטיות ולא מאפשרות לנשים להיות חלק מהזירה הציבורית ולכן צריך לפעול גם שם לא רק על ידי הטבה אלא גם על ידי סנקציות.

אורית זוארץ: לגבי מוסר כפול, לדעתי יש כאן מוסר כפול גם של השותפים הקואליציוניים.

אורית זוארץ: אנחנו יושבות בדיונים, יושבות בוועדת חוקה ובהרבה מאד מקרים כשאנחנו מגיעות לקצה ורוצים להצביע, יש התחייבויות ומחויביות אחרות שבדרך כלל מי שפוגע במקרה הזה בתהליך החקיקה ובשינוי החברתי זה אותן רשימות קיצוניות אנטי-ציוניות.

אורית זוארץ: אני חושבת שצריך להביא לכך שהבטחת הייצוג תהיה במקומות ריאליים ולא כוועדת קישוט.

מיכל יודין: מדובר בנבחרות, הן כבר יהיו.

אורית זוארץ: אנחנו מדברים על הבטחת ייצוג בתוך הרשימה.

עינת וילף: ביום כינון הכנסת.

אורלי לוי אבקסיס: כל מפלגה תעשה לה את הסידור שלה.

אורית זוארץ: זאת ההצעה שלי, זה הרעיון שלי, זה המקום שאליו אני שואפת ואני אבקש שתביעי את עמדתך ואני אשמח לשמוע אותך בהמשך.

אורלי לוי אבקסיס: סליחה, אני מתנצלת.

אורית זוארץ: אנחנו צריכות להמשיך ולפעול לאכיפה של חקיקה שכבר קיימת בכל נושא הבטחת הייצוג, אם זה בדירקטוריונים כי צריך לפעול כמקשה אחת.

אורית זוארץ: לא לעבוד בצירים נפרדים אלא כמקשה אחת.

אורית זוארץ: שמעתי אמש את שר הביטחון מדבר על אלופה בצה"ל ואני חושבת שזה על אותו ציר.

אורית זוארץ: הוא מדבר על שכר שווה לעובד ולעובדת ואני רוצה שנבדוק האם השכר השווה לעובד ולעובדת מיושם במשרד הביטחון, במערכת שהוא אמון עליה.

אורית זוארץ: כאן אני מדברת על מוסר כפול.

אורית זוארץ: כשאנשים עומדים על במות, מברכים, הם נושאים דברים ומאד מרגשים אותנו אנחנו יושבות בקהל ואומרות: יש כאן שינוי, אבל אז אנחנו רואות את ההתנהלות שלהם גם במליאה וגם בוועדות.

אורית זוארץ: אני חושבת שאנחנו צריכות לשקף את המוסר הכפול הזה ולא לאפשר לו להתקיים, לבקר אותו גם באמצעות התקשורת.

אורית זוארץ: כמובן, אנחנו צריכים להמשיך להציף את הנושא ולהעלות אותו לתודעה הציבורית.

אורית זוארץ: יש חשיבות רבה בעבודה עם התקשורת ובשיתוף התקשורת כסוכן שינוי.

אורית זוארץ: ברכות וצר לי, אני עוברת לדיון הבא.

אורית זוארץ: קדימה תתמוך בהצעת החוק המבורכת.

אורית זוארץ: בקואליציה יש כל מיני אילוצים ואנחנו שומעות את האילוצים כששר המשפטים ניגש אליי ואומר לי: אורית, אני מאד רוצה אבל יש לי אילוצים קואליציוניים.

אורית זוארץ: זה בדיוק המקום שבו כל סוגיית הדת הופקרה לגורמים אורתודוכסיים רדיקליים אנטי-ציוניים והציונות הדתית בעצם התנערה ממחויבותה כלפי אזרחיה.

מיכל יודין: 23 חברות כנסת צריכות לחבור יחד.

אורית זוארץ: במקרה של קדימה אנחנו מדברים על כל חברי הכנסת ולא רק על חברות הכנסת.

אורית זוארץ: זה לא רק מאבק של נשים.

מיכל יודין: העניין הזה חוצה מפלגות.

אורית זוארץ: זה לא מאבק רק של נשים.

ציפי חוטובלי: כשאני עושה סקירה אפילו על הנשים שיושבות כאן אורלי היא מישראל ביתנו, יש נציגות של קדימה, של מפלגת העבודה ושל הליכוד.

ציפי חוטובלי: למעשה, יש כאן ייצוג לכל המפלגות שיש בהן ייצוג נשים.

אורית זוארץ: זה לא מאבק של נשים.

אורית זוארץ: זה מאבק חברתי וצריך לרתום את כל השותפים שלנו.

אורית זוארץ: כל אחת צריכה לעשות עבודה בבית שלה.

מיכל יודין: אבל קודם כל, ש-23 חברות הכנסת יהיו יחד.

אורית זוארץ: במקרה הזה אנחנו יחד.

ציפי חוטובלי: תודה רבה, חברת הכנסת זוארץ.

ציפי חוטובלי: חברת הכנסת מרינה סולודקין, בבקשה.

מרינה סולודקין: קודם כל אני רוצה לומר שאני מברכת את מציעות החוק, גם את ציפי וגם את עינת ואת מיכל יודין כי במשך 14 שנים אנחנו במאבקים ובמלחמות, לפחות אני.

מרינה סולודקין: נכנסנו לכנסת כשהיו רק שבע נשים, כולל אותי ואת סופה לנדבר, שהגענו ממגזרים שנהוג שנשים הן לפחות 30%.

מרינה סולודקין: יוזמות החוק הלכו בדרך מאד נכונה, דרך תמריצים.

מרינה סולודקין: בכנסת הקודמת עם מיכל הלכנו בדרכים אחרות.

מיכל יודין: לא, הלכנו גם על תמריץ, אבל תמריץ אחר.

מרינה סולודקין: תמריץ אחר.

מרינה סולודקין: אני חושבת שהתמריץ הזה מאד מאד נכון ואנחנו יכולים לעמוד גם בבית משפט ולומר שזה לא עושה הפרדה בין נשים לגברים אלא תמריץ חיובי.

מרינה סולודקין: יש לנו סיכויים ואנחנו גם צריכים לדאוג מי תהיה היועצת המשפטית או היועץ המשפטי של הכנסת בגלל שהקודמת בלמה לנו את כל התהליך.

מרינה סולודקין: בושה, בושה שדווקא אישה שעשתה את זה.

אורלי לוי אבקסיס: מה היא עשתה?

מיכל יודין: נורית אלשטיין.

מיכל יודין: היא עצרה את זה אחרי קריאה ראשונה.

מרינה סולודקין: היא עצרה ואני חושבת שזאת בושה שיש משפטניות מהסוג הזה וגם הן מגיעות לשיא בכנסת.

מרינה סולודקין: אני רוצה לומר שבחוק תומכים גם קדימה, שזה ברור בגלל שיש לנו יושבת ראש מפלגה, גם ישראל ביתנו בגלל שנהוג שאלקטורט יצביע בעד נשים ומפלגת העבודה היא קודם כל סוציאליסטית.

מרינה סולודקין: מי שלא מצביע הוא לא סוציאליסט ויזרקו אותו לכל הרוחות.

מרינה סולודקין: בנוסף לכך, אני חושבת שיש גם תנאים פוליטיים שאנחנו צריכים לחתור אליהם.

מרינה סולודקין: התנאי הוא ברית של המפלגות ליכוד, קדימה, ישראל ביתנו והעבודה ובברית הזאת אנחנו יכולים להעביר את כל החוקים ולעשות ממדינת ישראל מדינה נורמלית מבחינת מעמד האישה.

ציפי חוטובלי: אני מאד מודה לך על הדברים האלה ובאמת מגיעות לך מחיאות כפיים.

ציפי חוטובלי: (מחיאות כפיים)

מרינה סולודקין: תודה.

מרינה סולודקין: אני מתנצלת שאני צריכה לעזוב לוועדות אחרות.

ציפי חוטובלי: חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, בבקשה.

אורלי לוי אבקסיס: קודם כל, אני רוצה לברך על היוזמה, אני רוצה לברך על היום הזה.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נדרשים מידי שנה בשנה לציין את היום הזה במיוחד ולדעתי זה מעיד יותר מכל דבר אחר מזה שאנחנו רחוקות, רחוקות מלהגשים את השאיפה שלנו ולהגיד: הצלחנו.

אורלי לוי אבקסיס: לאורך הזמן היו נשים שעשו פריצות דרך וסימנו לנו והפכו להיות באיזשהו אופן גם מודל לחיקוי שלנו.

אורלי לוי אבקסיס: אם נסתכל ונבדוק וננסה למתג אותן אזורית, מגדרית או בכל דרך אחרת, אלה נשים שהיו בפניהן ההזדמנויות.

אורלי לוי אבקסיס: בסוף השבוע היינו בפסטיבל נשים והתראיינתי שם.

אורלי לוי אבקסיס: דיברנו גם על הזדמנויות ועל מה שניצב לפתחנו ואני זוכרת משפט מאד חשוב שאמרת: אנחנו לא מגדר, אנחנו חלק מכל מגדר.

אורלי לוי אבקסיס: חברים, היכן שאין הזדמנויות אין גם אפשרות לייצוג ואין סיכוי להצלחה כי הצלחה היא פועל יוצא של הזדמנות.

אורלי לוי אבקסיס: כאשר אנחנו מדברים על נשים ערביות, נשים חרדיות, נשים שחיות בפריפריה החברתית של המדינה שלנו, שמן הסתם ההזדמנויות שלהן להתקדם ובכלל להשמיע את קולן לא גדולות, אנחנו לא יכולים לצפות לייצוג הולם לשכבות האלה.

אורלי לוי אבקסיס: ראוי שגם נשים משם יבואו וייצגו.

אורלי לוי אבקסיס: אם אנחנו מסתכלים על המצב הסוציו-אקונומי ועל הייצוג שלו בכנסת שלנו, אני לא רואה שום ייצוג.

אורלי לוי אבקסיס: אולי באיזשהו אופן אני מנסה לייצג, אבל אני ממש לא משתייכת לשם כי לי היו הזדמנויות.

אורלי לוי אבקסיס: שפר מצבי, היה לי מזל או איך שלא תקראו לזה.

אורלי לוי אבקסיס: לנשים מהמקומות האלה יש מה להגיד והן יכולות לעשות את השינוי החברתי הגדול ביותר.

אורלי לוי אבקסיס: אם לא נעשה שם העצמה נשית, אם לא נביא את הכלים האלה לאותן נשים, לא עשינו הרבה כי אז שוב שמרנו על אותה מכסה, שמרנו על אותו סיפור.

אורלי לוי אבקסיס: השינויים האמיתיים והמהפיכות לא נוצרו רק באיזשהו משחק שסגור לקבוצות מסוימות.

מיכל יודין: כוח פוליטי של נשים ישפיע גם על נשים בפריפריה.

אורלי לוי אבקסיס: אני מקווה מאד.

אורלי לוי אבקסיס: כרבע מהנשים אחרי לידה לא חוזרות לעבודה.

אורלי לוי אבקסיס: כמה זה אצל גברים?

אורלי לוי אבקסיס: אולי 3%.

אורלי לוי אבקסיס: יש עוד נתונים מזעזעים, אבל אני לא ארחיב.

אורלי לוי אבקסיס: זה עצוב כאשר אנחנו רואים את זה גם מבחינת הצלחה בבחינות הבגרות וגם מבחינת כניסת סף לאוניברסיטה כאשר אנחנו רוצים ייצוג נשים אנחנו רוצים ייצוג נשים איכותי והכוונה היא לנשים שיודעות גם להתבטא, נשים שיש להם הכלים להעביר את המסר.

אורלי לוי אבקסיס: כדי שיהיה להן את זה הן צריכות הזדמנות להשכלה גבוהה, ליכולת להיות עצמאיות, ליכולת להשמיע את קולן ובמצב שבו אני רואה את זה היום יהיו לנו יותר נשים, אבל הן ייצגו בדיוק את אותו סקטור שהיום מיוצג, אם זה על ידי גברים ואם זה על ידי נשים.

מיכל יודין: תשווי לאן הגיעו נשים במהלך שמונים השנים האחרונות, הישגים אדירים.

אורלי לוי אבקסיס: הישגים אדירים, אבל רק היכן שהיו הזדמנויות.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו ממש לא בוויכוח פה.

אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שלכל התחומים שאליהם אנחנו מגיעות אנחנו משאירות רושם טוב, לפחות משתדלות להראות שזה בסדר והשד לא כל כך נורא, או השדה.

אורלי לוי אבקסיס: שמתם לב שכאשר נשים מצליחות והן באות לדרוש את מה שמגיע להן על פי דין, למשל מירב מילר, שבשבוע שעבר דרשה להשוות את השכר.

אורלי לוי אבקסיס: קראתי את זה ואני התרעמתי.

אורלי לוי אבקסיס: אני שואלת איך מלכתחילה לא השוו את השכר שלה?

אורלי לוי אבקסיס: אתם זוכרים מה היה עם מיקי חיימוביץ' עם חוזה המיליונים, איך אנשים התרעמו והזדעקו?

אורלי לוי אבקסיס: עדיין לא הגענו למקום שבו מסתכלים עלינו כשוות.

אורלי לוי אבקסיס: השכר הממוצע של הגברים הוא 9,700 שקל בקירוב לעומת שכר הנשים, שהוא 6,000 שקל בממוצע.

אורלי לוי אבקסיס: חברים, יש פה עוד משכורת מינימום שעוד אישה יכולה להשתכר בה וכנראה זה מה שקורה.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לא צריכים להסתפק רק בייצוג נשים אלא נשים שיקדמו את התהליכים האלה, נשים שיעשו מהפיכות.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו יודעות שגם לאורך השנים היו דוגמאות כאלה ואחרות, ז'אן דארק וכדומה, אבל אם אנחנו מסתכלים על זה, נשים שעשו מהפיכות פתאום איבדו את הכלי החשוב ביותר שלהן, או את הכלי הנשי – החינניות, הנעימות, העדינות.

אורלי לוי אבקסיס: במקרה הטוב הן אמזונות ובמקרה הרע הן מכשפות ומועלות על המוקד.

מיכל יודין: לא הבנות שלנו.

אורלי לוי אבקסיס: לא, אבל ככה הם מתארים אותנו.

אורלי לוי אבקסיס: כך היה גם התיאור לפני שבועיים בעיתון, לא רחוק מזה.

ציפי חוטובלי: אני דווקא מסתכלת עלייך, אני מסתכלת עליי, על עינת ועל אנסטסיה ואנחנו דמויות מאד נשיות.

אורלי לוי אבקסיס: לנו היו הזדמנויות.

אורלי לוי אבקסיס: קודם כל, לנו היו הזדמנויות ובואי נודה בזה.

דוברת: את הקול שלא נשמע עד היום בכנסת, הקול של הפריפריה החברתית.

אורלי לוי אבקסיס: אם אנחנו באמת רוצות לעשות את שליחותנו כמו שצריך אנחנו צריכות להתלכד גם בעבור זה שלכל הנשים יהיו הזדמנויות ולא משנה אם אישה באה מאיזשהו כפר בדרום.

דוברת: את היום מודל לחיקוי לעוד רבות כמוך, אני מקווה, ולא רק בתחום הפוליטי אלא בכל התחומים.

דוברת: את הקול שלהן ואנחנו אומרות שתהיינה ארבעים כאלה.

אורלי לוי אבקסיס: אבל פה לא ייגמר המאבק שלנו.

מיכל יודין: ודאי שלא, ודאי שלא.

ציפי חוטובלי: אין ספק שאורלי נוגעת בנקודה משמעותית מאד לגבי זה שאנחנו בעצם מדברות כבר על צרות של עשירים, על נשים שיכולות אבל מכל מיני פחדים בוחרות לא להיות שם.

ציפי חוטובלי: היא מדברת על שלבים מקדמיים יותר שבהם נשים אפילו לא יכולות לראות את עצמן כמועמדות לקחת חלק בשיח הציבורי כי אין להן השכלה ראויה או יכולת כושר ביטוי וכו', דברים שקשורים בדרך כלל להשכלה.

אורלי לוי אבקסיס: נכון.

מיכל יודין: אנחנו עובדות הרבה מאד בשטח גם בהכשרת נשים ובקורסים.

מיכל יודין: אני מדברת על נשים שרוצות להיות חברות כנסת, נשים שרוצות להתמודד לבחירות המונוציפליות, לראשות ערים, לחברות מועצה.

מיכל יודין: דעו לכם שאנחנו עובדות עם כל אזורי הארץ והפריפריה אצלנו עם דגש.

מיכל יודין: ב-8 באפריל אנחנו עוזרות לערד לעזור לאלה שמתמודדות לראשות העיר.

אורלי לוי אבקסיס: ניפגש שם.

מיכל יודין: אנחנו בהחלט רגישות לכל הנושא הפריפריה.

אורלי לוי אבקסיס: אני יודעת, אבל זו צריכה להיות מדיניות ממשלתית.

מיכל יודין: לכן צריך את הנשים בפוליטיקה.

אורלי לוי אבקסיס: גם, בוודאי.

מיכל יודין: לא שלושים שרים אלא ממשלה קטנה אבל עם הרבה נשים.

עינת וילף: אני רוצה להוסיף שהרבה מהמדינות שיש בהן ייצוג גבוה של נשים הן מדינות שמבחינה חברתית הן מדינות שטוב יותר בהן.

עינת וילף: יש שאלה מה הביצה ומה התרנגולת, אבל יש קשר בין ייצוג גבוה של נשים לבין מדינה שהמדיניות החברתית שלה יותר מתקדמת.

אורלי לוי אבקסיס: יכול להיות שנדבר שוב על קלישאות של נשים וגברים, אבל אולי אנחנו קצת יותר רגישות למה שקורה.

אורלי לוי אבקסיס: כשאני מסתכלת לילדה שלי בעיניים אני רוצה את המקסימום בשבילה, אני רוצה שכל האפשרויות יהיו פתוחות בפניה ואז יש סיכוי שהיא תממש את הפוטנציאל שלה, ויש לה פוטנציאל כמו לכל ילד אחר.

אורלי לוי אבקסיס: לפעמים זה צובט בלב כי אתה רואה מועדוניות ואתה רואה ילדים שנופלים בין הכסאות.

אורלי לוי אבקסיס: גם ענייני הרווחה הופרטו במדינה הזאת בצורה מזעזעת וזה עוול אחד גדול, אבל אני חושבת שאם נשים היו בתפקיד הזה, זה לא היה קורה.

ציפי רון: למה אין אישה בקבינט?

ציפי רון: יש קבינט ממשלתי-ביטחוני, יושבים בו שבעה אנשים וכולם ממין אחד.

אורלי לוי אבקסיס: כמה שרות יש בממשלה הזאת?

אורלי לוי אבקסיס: סופה לנדבר ולימור לבנת?

מיכל יודין: זה בדיוק העניין.

מיכל יודין: שמונה שרים בלי תיק, דבר שאין לו אח ורע בעולם.

אנסטסיה מיכאלי: יש לי הזכות להיות סגנית יושבת ראש הוועדה לקידום מעמד האישה ואני שמחה מאד.

אנסטסיה מיכאלי: הצטרפתי לוועדה למרות שיש לנו כל כך הרבה ועדות שהייתי צריכה להשתתף בהן, גם בוועדה לביקורת המדינה.

אנסטסיה מיכאלי: אני מברכת על היוזמה שלכם לארגן קורסים לנשים שרוצות להתמודד.

אנסטסיה מיכאלי: זה דבר מאד מאד חשוב ואני חושבת שבזכות הקורס שהשתתפתי בו בשעתו והיה מאורגן על ידי ויצ"ו ומעמד האישה דרך המפלגות שלנו, הגעתי לכאן.

אנסטסיה מיכאלי: השתתפתי בקורס לא מתוך רצון להיות חברת כנסת אלא פשוט היה מעניין לראות את הנשים שרוצות להתמודד.

אנסטסיה מיכאלי: דווקא הנשים שהשתתפו בקורס נתנו לי כאישה כוח להמשיך הלאה.

אנסטסיה מיכאלי: אני מאחלת לכל הנשים ולכל האורחים שיושבים כאן ואכפת להם מהנושא הזה הצלחה כי ייצוג הולם לנשים בפוליטיקה הוא דבר מאד חשוב.

אנסטסיה מיכאלי: אני מברכת אותך, עינת וילף, שכחברת כנסת חדשה כבר מקדמת את היוזמה הזאת שיהיה ייצוג הולם לנשים בפוליטיקה כי יש לנו הזדמנות לקדם נושאים שקרובים לנו כנשים.

אנסטסיה מיכאלי: אנחנו מטפלים גם בחינוך ויש הרבה מאד נשים בהיסטוריה שקידמו את הנושא הזה.

אורלי לוי אבקסיס: עדיין 86% בהוראה הן נשים.

מיכל יודין: ויש שני גברים בראשי הארגונים.

אנסטסיה מיכאלי: גם עניין המשכורות והנושא הכספי של הנשים מאד מאד חשוב.

אנסטסיה מיכאלי: אני רוצה להעביר את זכות הדיבור לחברת הכנסת לשעבר ויש לה מה לומר.

אנסטסיה מיכאלי: אני מניחה שאת עדיין ממשיכה לפעול למען הציבור.

אנסטסיה מיכאלי: נאדיה חילו, בבקשה.

נאדיה חילו: תודה רבה.

נאדיה חילו: קודם כל, אני רוצה לברך את כל הארגונים ואת חברות הכנסת שנמצאות פה.

נאדיה חילו: מבחינתן זה לא יום בשנה אלא המשך של עבודה לאורך כל השנה.

נאדיה חילו: כל שנה מציינים את היום הזה ומתכנסות ועדות, אם זה בכנסת או בארגוני נשים, ושוב יש לנו שיקוף מצב.

נאדיה חילו: הדוחות שמונחים כאן לא השתנו הרבה מבחינת נתונים לאורך הרבה מאד שנים וזה נותן לנו אינדיקציה, אבל אם אנחנו חושבים עמוק בשלב מסוים אנחנו יכולים לוותר על זה.

נאדיה חילו: לא שאתם לא עושים עבודה טובה ב-מ.מ.מ אבל אפשר לוותר על שיקוף המצב.

נאדיה חילו: אני חושבת שהגענו למצב שבו אנחנו צריכים ללכת לתכנית פעולה מאד מאד ברורה.

נאדיה חילו: אתמול חזרתי מוועידת האו"ם בייג'ין 17 בניו-יורק, שדנה בכל הנושא הזה.

נאדיה חילו: הוועידה עוד מתכנסת, זה נמשך לעוד שבוע ויש נציגות מאד מכובדת של המשלחת הממשלתית.

נאדיה חילו: הייתי חלק מהמשלחת הזאת ורוב הדיונים, על אף שנגעו בהרבה מאד תחומים מבחינת מעמד הנשים בכל תחומי החיים שהרי יש זיקה ויש הקרנה בין תחום לתחום, כמו שאמרה חברת הכנסת אורלי, התחום הפוליטי תפס נפח מאד מאד גדול.

נאדיה חילו: התמונה מאד עגומה ונעשו חתכים לא רק בפרלמנט אלא גם בשלטון המקומי, גם מבחינת תפיסת עמדות בנושא המקצועי, הפוליטי, בנושא עסקים, כלומר תחומי רוחב.

נאדיה חילו: היה שיקוף של מחקרים שהראה שהתמונה לא מאד מעודדת.

נאדיה חילו: הזיקות בין התחומים מאד מאד ברורות וזה פרללי.

נאדיה חילו: אני מגיעה מהשלטון המקומי ובמשך שבע שנים ניהלתי שם את היחידה למעמד האישה ושם לא היה שינוי.

נאדיה חילו: מאז שעזבתי, שלוש-ארבע שנים עד היום, אני זוכרת את המספר 11% ואין שום שינוי.

נאדיה חילו: למרות שהכנסת הזאת התברכה ביותר חברות כנסת, זה גם מקרי, כלומר זה לא איזו שיטה סיסטמטית שאנחנו יכולים להגיע שהשיטה הזאת מנבאת.

מיכל יודין: בשביל זה צריך את החוק.

נאדיה חילו: זה מקרי.

נאדיה חילו: זאת לא שיטה סיסטמטית שהביאה לתוצאות חיוביות שאנחנו יכולים בזמן נתון לעצור ולהגיד שיש מדרג של קידום מסוים.

נאדיה חילו: לא, זה מקרי.

מיכל יודין: לכן אנחנו מקדמות את החוק.

נאדיה חילו: יכול להיות שבכנסת הבאה נחזור אחורה.

נאדיה חילו: זה גם יכול להיות.

נאדיה חילו: לכן, במצבים כאלה אין מנוס מחקיקה.

נאדיה חילו: בכנסת הקודמת הגשתי שנוגע לשלטון המקומי.

נאדיה חילו: זה היה לפני בחירות מוניציפליות והחוק נפל.

נאדיה חילו: הוגשו גם לפניי, אחריי ובכל מיני כנסות חוקים כאלה ואחרים שבאים להבטיח ייצוג הולם והם גם נפלו.

נאדיה חילו: אני חושבת שפה צריכה להיעשות עבודה מאד רוחבית.

נאדיה חילו: בנושא הייצוג ההולם אני בעד שיטת המכסה, שהיא מאד מאד ברורה, ובכל המדינות היא הוכיחה את עצמה.

נאדיה חילו: לדעתי צריך לעשות עבודה יסודית וללכת על חוק בסיסי של ייצוג הולם בכל התחומים – הפוליטי, המקצועי.

נאדיה חילו: יש כמה חוקים כאלה במדינות כאלה שהביאו לשינויים, גם בנורבגיה ובמדינות אחרות.

נאדיה חילו: החוקים האלה שם הביאו לשינויים מהפכניים ממש ואז אנחנו לא מדברים רק על החלק הפוליטי שהוא מאד חשוב, כי מזה הכל מתחיל וזה מקרין, אלא ללכת על שיטת ייצוג הולם ולהגיד גם כמה.

נאדיה חילו: בכל החקיקות החדשניות לא צריך להסתפק כמו כנסות קודמות בסעיף של ייצוג הולם, כי מבחינתי ייצוג הולם זה 40% ומבחינת מישהו אחר שיושב שם זה 10%.

מיכל יודין: החוק הזה מדבר על אחוזים.

נאדיה חילו: אני מדברת על העקרון הבסיסי.

נאדיה חילו: צריך לתקן חקיקה קיימת גם בדירקטורים.

נאדיה חילו: אנחנו צריכים לנקוט במספר כי ייצוג הולם זה עקרון, אבל צריך להגיד ייצוג הולם של 25%, 35%, 50%.

נאדיה חילו: לנקוט במספרים ולתקן את החקיקה הקודמת.

נאדיה חילו: לכן, אני אומרת שצריך להתערב בצורה אגרסיבית בחקיקה ולהחיל אותה, דבר שמצריך שיתוף פעולה של כל המפלגות.

נאדיה חילו: אין מנוס.

נאדיה חילו: כלומר, בלי קואליציה מפלגתית זה לא יקרה כי יש התנגדות סיסטמטית של מפלגות מסוימות לכל החקיקה הנשית.

נאדיה חילו: פעם אחרי פעם וכנסת אחרי כנסת הם מפילות את כל החקיקה.

נאדיה חילו: זה גם נותן אפשרויות לקבוצות נשים, כמו שאת הזכרת, שהן יותר חלשות ואין להן אפשרות לחכות לשינויים התרבותיים ולהתמודד עם מיליון ואחד דברים נוספים.

נאדיה חילו: לכן, צריך להתערב בשיטה דרך חקיקה.

ציפי חוטובלי: אני מאד מודה לך, נאדיה.

ציפי חוטובלי: תודה.

אורלי לוי אבקסיס: אני מתנצלת, אבל גם אני חייבת לצאת לוועדה אחרת.

אורלי לוי אבקסיס: בהצלחה.

ציפי חוטובלי: אין בעיה.

ציפי חוטובלי: תמר הרפז, בבקשה.

עו"ד תמר הר-פז: אני מפורום נשים ציוניות ואנחנו מייצגות נשים יותר מסורתיות ויותר נשים מהמעמד הבינוני.

עו"ד תמר הר-פז: חשבתי שאני הולכת להכניס ממד חדש, אבל אורלי אמרה הרבה מהדברים.

עו"ד תמר הר-פז: אני יכולה להגיד לגבי הציבור שלנו שיש לו הרבה חשדנות כלפי מנגנונים לקידום האישה.

מיכל יודין: לאיזה ציבור הכוונה בדיוק?

עו"ד תמר הר-פז: להגיד לך שמות?

עו"ד תמר הר-פז: אני מפורום נשים ציוניות ואנחנו לא בדיוק ארגון נשים קלאסי.

עו"ד תמר הר-פז: הרגשנו חשדנות מסוימת כלפי המנגנונים לקידום מעמד האישה, תחושה שנשים שנמצאות במיקומים מסוימים מקדמות את עצמן תחת הגדרה כללית של קידום מעמד האישה, ולא משנה אם התחושה הזאת נכונה או לא.

עו"ד תמר הר-פז: אורלי דיברה על כך שאין מספיק יחס לפריפריות, לנשים שאין להן סיכוי להגיע לפוליטיקה, אבל זה יותר רחב, זה נוגע גם באיכות החיים.

עו"ד תמר הר-פז: הן צופות ורואות שרוב הפעילות מתרכזת לקידום נשים בדירקטוריונים, לקידום נשים בפוליטיקה אבל לא כל הנשים יכולות להגיע לתפקידים האלה.

עו"ד תמר הר-פז: לתחושתן, יש פחות התמקדות באיכות חיים.

עו"ד תמר הר-פז: לדוגמה, אישה שתישאר קופאית, אישה שתישאר במשימות פשוטות יותר, יש עדיין חשיבות באיכות החיים שלה, לדוגמה במלחמה, כשנשים נאלצו ללדת על מיטות שדה בבית החולים קפלן בחדרי אוכל.

ציפי חוטובלי: תמר, אנחנו רוצים להתמקד בנושא הדיון.

עו"ד תמר הר-פז: אני אגיע לנושא הזה, אבל צריך לצאת מנקודת הנחה שמאחר והתחושה היא שרוב הנושאים הם ממילא הנושאים שלך, אין קול לנושאים האלה.

ציפי חוטובלי: הוועדה לקידום מעמד האישה עובדת במשך כל הקדנציה ונשמח להיפגש אתך.

עו"ד תמר הר-פז: נשאלתי מה הרקע, אבל אני אקשור בין הדברים.

עו"ד תמר הר-פז: הן לאו דווקא יוצאות מנקודת הנחה שקידום של נשים יביא בהכרח לשיפור במעמד שלהן.

עו"ד תמר הר-פז: יכול להיות שהתחושה שלהן לא נכונה, אבל אני רק מציינת אותה.

מיכל יודין: זה על פי סקר שנערך בקרב הנשים או תחושה אישית?

עו"ד תמר הר-פז: ההערה נכונה.

עו"ד תמר הר-פז: זה לא על פי סקר.

עו"ד תמר הר-פז: אנחנו גוף צעיר, יש לנו בעיה לעשות סקרים.

ציפי חוטובלי: אני מודה לך על הדברים אבל אנחנו רוצים להתקדם.

עו"ד תמר הר-פז: אני אקשר בין הדברים.

ציפי חוטובלי: אני עוצרת אותך עכשיו ואני מעבירה את רשות הדיבור לחוה דיין.

עו"ד תמר הר-פז: אני רק אגיד לך שאני חוזרת בתחושה שהן מרגישות שהן צודקות במה שהן אמרו בגלל שלא ניתן פה, לא נתתם לי לומר את דבריי.

ציפי חוטובלי: אנחנו רוצים לדבר על נושא הדיון.

ציפי חוטובלי: חוה דיין, בבקשה.

חוה דיין: שלום לכולם, יש לי שני דברים לומר.

חוה דיין: אני מייצגת כאן, במקרה הספציפי הזה, את לשכת עורכי הדין, את הוועדה לקידום מעמד האישה, אבל בכובע נוסף שלי אני יושבת ראש פורום עורכות הדין של מחוז צפון.

חוה דיין: מכיוון שלא קיבלנו את נוסח הצעת החוק ולא יכולנו לדון בה בישיבה שלנו בוועדה לקידום מעמד האישה אני בכל זאת יכולה לומר את דעתי בתור יושבת ראש הפורום השני.

חוה דיין: יש לי גם אמירה וגם שאלה, ברשותך מיכל.

חוה דיין: האמירה שקשורה לחוק הזה היא שבעצם מה שראינו כאן

חוה דיין: ממה שהצגתם הוא שיש איזשהו עיצוב אופטימלי שכן עובד במקומות אחרים ובמסגרתו יש כמה קריטריונים שהוכחו כמוצלחים.

חוה דיין: הראשון הוא קביעת מכסה, השני הוא קביעת תהליך ריאלי של הצבה ובתוך זה יש קריטריונים של מערכת אכיפה, כשבמקומות אחרים אנחנו רואים סנקציות פלוס הכשרה.

חוה דיין: ההצעה המוצעת היא מערכת אכיפה של תמרוץ.

חוה דיין: אני באמת יכולה לומר שאנחנו ממש בעד.

חוה דיין: אני חושבת שצריך לעשות את המהלך הזה ונכון להתחיל מלמעלה.

חוה דיין: הרבה מאד שנים אנחנו עושים את התהליך האיטי מלמטה ויש הרבה הצלחות.

חוה דיין: מצוין.

חוה דיין: במקביל אנחנו יכולים להתחיל גם מלמעלה.

חוה דיין: ספציפית לגבי ההצעה הזו, אני אומר משהו באופן אינטואיטיבי כי לא למדתי אותה לעומק.

חוה דיין: אני מרגישה פחות נוח.

חוה דיין: אני חושבת שהיא אווירה, היא טקטית והיא נכונה יותר במובן הזה שיש לה יותר סיכויים לעבור מבחינה פוליטית וטקטית בקונסטלציה הפוליטית הקיימת.

חוה דיין: אני אישית מרגישה שהדברים צריכים להיאמר מפורשות, כלומר אני מעדיפה חקיקה שאומרת: כן, צריך שיהיה ייצוג הולם.

חוה דיין: אני בעד הוויכוח שהיה כאן עם חבר הכנסת פרץ בנושא הסמנטיקה.

חוה דיין: זה לא סתם.

חוה דיין: אין לי בעיה שלא נשתמש במילה "נשים", אבל כן יהיה ייצוג הולם ושווה לשני המינים.

חוה דיין: אני בעד ללכת על זה ואני בעד לומר את הדברים מפורשות.

חוה דיין: לכן אני מרגישה באיזשהו אופן שההצעות שאורלי הציעה מתלבשות נכון יותר על ביטוי המסרים והקולות שלנו, אבל אני מבינה שלפעמים אין ברירה.

עינת וילף: התפקיד שלנו כפוליטיקאיות לתווך בין מה שמאד רצוי לבין מה שאפשרי.

חוה דיין: אני מסכימה לחלוטין.

חוה דיין: מיכל הציגה בהתחלה את החוק והייתי רוצה, ברשותך, לשאול.

חוה דיין: נאמר כאן שהחוק לא עבר והייתי רוצה לשמוע כמה משפטים למה החוק לא עבר כדי שנוכל לפחות איך נוכל לעזור.

עינת וילף: החוק הקודם לא עבר כי במתכונת הקודמת הוא בעצם הטיל סוג של סנקציה על המפלגות.

עינת וילף: זה היה מנגנון מורכב של הגדרה מחדש של יחידת המימון של המפלגות.

עינת וילף: אפקטיבית הוא היה גורם למפלגות שאין בהן ייצוג נשים לקבל פחות כסף, סנקציה מימונית.

עינת וילף: לכן האבחנה היתה שזה פוגע בשוויון, שזה חוק לא חוקתי ודורש רוב של 61.

חוה דיין: גם בנוסח הנוכחי יכולה להיות טענה של פגיעה חוקתית.

עינת וילף: הטענה יכולה להישמע תמיד, בכל מתכונת.

חוה דיין: זה תמרוץ שמאפשר למפלגות עשירות שלא לעמוד בחוק הזה משום שהן לא זקוקות לכסף הזה.

עינת וילף: אין מפלגה כזאת במדינת ישראל.

מיכל יודין: זה הגיע לקריאה ראשונה והוויכוח היה על כך שזה חוק יסוד שחייב 61 קולות.

מיכל יודין: בקריאה הראשונה הגענו ל-44 בעד ול-22 נגד, אבל לצערי הרב, נורית אלשטיין, שהיתה היועצת המשפטית.

מיכל יודין: ...

דוברת: יש חוות דעת של סוזי נבות שסותרת את הגישה הזאת.

מיכל יודין: נכון, לכן זה נפל.

מיכל יודין: אני רוצה לומר לך לא להרגיש לא נוח עם החוק הזה.

מיכל יודין: אני זוכרת את הרב רביץ, זכרונו לברכה, כשהבאנו את זה להצבעה שאל אותי: אתן לא מתביישות לקדם חוק בשביל כסף?

מיכל יודין: אמרתי: אני לא מתביישת.

מיכל יודין: כשנגיע ל-60 חברות כנסת לא יהיה חוק.

מיכל יודין: אמרתי בהערת ביניים: אתם גם פה בשביל הכסף.

מיכל יודין: פוליטיקה זה חלוקת משאבים, מי מקבל כמה ומתי.

מיכל יודין: לכן, אל תרגישי שלא בנוח.

מיכל יודין: אנחנו מרגישות מאד בנוח וכשנגיע לייצוג השווה לא יהיה צורך בחוק.

מיכל יודין: כשנצליח לחצות את זה, לא יהיה צורך בחוק.

ציפי חוטובלי: תודה רבה.

ציפי חוטובלי: אני רוצה להעביר את רשות הדיבור לורד סוויד, מנהלת הרשות לקידום מעמד האישה.

מיכל יודין: ולברך אותה על המינוי.

ציפי חוטובלי: בירכנו אותה.

ורד סוויד: תודה, גברתי היושבת ראש.

ורד סוויד: אני רוצה לברך את חברות הכנסת שיזמו את החוק, את חברות הכנסת ונציגי הארגונים שמשתתפים בדיון ואת עמותת כ"ן שמלווה את הנושא הזה הרבה מאד זמן.

ורד סוויד: הרשות לקידום מעמד האישה תומכת בחוק הזה ואנחנו חושבים שזה דבר הכרחי כמדיניות.

ורד סוויד: כפי שהתקבלה החלטה לגבי ייצוג הולם בדירקטוריונים אנחנו צריכים להוביל את אותו הדבר גם בכנסת.

ורד סוויד: ברור לי שאחרי הכנסת השלב הבא ישפיע על המישור המוניציפלי, על כל המישורים האחרים.

ורד סוויד: עד היום, כל חברות הכנסת הוכיחו מחויבות מאד גדולה לנושאים הנשיים בצורה חוצת מפלגות וכל החלטה שמתקבלת דינה להשפיע גם על הקופאית.

ורד סוויד: אלה לא החלטות שבאות לקדם את מעמד חברות הכנסת אלא באות לקדם את מעמד הנשים במדינת ישראל.

ורד סוויד: אני רוצה לציין שהשנה, לראשונה, יש לנו סגנית שר שאחראית על נושא הנשים.

נאדיה חילו: היא עמדה בראש המשלחת ונאמה מאד יפה באו"ם.

ציפי חוטובלי: חבל שהיא לא כאן.

ציפי חוטובלי: למה היא לא כאן?

נאדיה חילו: היא באו"ם.

ורד סוויד: חברת הכנסת גילה גמליאל הגיעה מארצות הברית והיא תהיה בדיונים שיתקיימו אחר הצהריים.

ורד סוויד: אנחנו רואים בזה שלב הכרחי לשילובן של נשים בכל המפלגות ונעשה הכל על מנת לקדם את החוק.

ורד סוויד: תודה לכל מי שעשה את המאמץ בעניין.

ציפי חוטובלי: תודה.

ציפי חוטובלי: הדוברת הבאה היא סיגל רונן-כץ.

סיגל רונן-כץ: אני משדולת הנשים וגם אנחנו מצטרפים לברכות על הצעת החוק.

סיגל רונן-כץ: אני בהחלט מסכימה עם הדברים שאמר חבר הכנסת דב חנין, אם אינני טועה.

סיגל רונן-כץ: ייצוג נשים בפוליטיקה כולל הכל וזה ישפיע על הכל.

סיגל רונן-כץ: זה ישפיע על ייצוג הולם בחברות וזה ישפיע על ייצוג הולם במוניציפלי וזה ישפיע על מעמדן של נשים בכלל.

סיגל רונן-כץ: הוא אמר שיש קשר בין ייצוג הולם לאוטובוסים ואני בהחלט מסכימה עם זה כי כאן קבלת ההחלטות, כאן מרב הכוח וכאשר יהיה כוח נשי הוא ישפיע גם על סוגיית האוטובוסים ושאר סוגיות הנשים.

סיגל רונן-כץ: בהזדמנות זו אני רוצה לומר שאתמול עלתה בוועדת שרים לענייני חקיקה הצעת חוק שיזמה שדולת הנשים ורואת חשבון איריס שטרק לייצוג הולם לנשים בדירקטוריונים של חברות ציבוריות הנסחרות בבורסה.

סיגל רונן-כץ: גם בהצעת החוק הזאת היה שריון, כלומר היו מכסות ולא הסתפקנו רק במושג ייצוג הולם אלא קבענו כמה נשים צריכות להיות בכל גודל מסוים של דירקטוריון.

סיגל רונן-כץ: הצעת החוק הזאת לא עברה את ועדת שרים לענייני חקיקה ואולי אם היו יותר נשים בכנסת הצעת החוק הזאת היתה עוברת, ואני עוד מקווה שהיא תעבור.

סיגל רונן-כץ: אנחנו מברכות על הצעת החוק, אנחנו נעשה ככל יכולתנו לעזור לה לעבור ואנחנו מציעות את עזרתנו בעניין.

סיגל רונן-כץ: תודה.

ציפי חוטובלי: תודה רבה.

ציפי חוטובלי: הדוברת הבא היא ציפי רון, נשיאת איגוד נשים אקדמיות בישראל.

ציפי רון: תודה לכולם.

ציפי רון: קודם כל, אני רוצה לברך באופן אישי את מיכל יודין על כל העבודה רבת השנים והדבקות במטרה וכמובן, את חברות הכנסת שהציעו את הצעת החוק הזאת.

ציפי רון: אני חושבת שיש לה משמעות עצומה בקביעת דמותה של החברה בישראל כי אלה הם פנינו.

ציפי רון: היום אנחנו נמצאות בחסר גדול ולמרות שמצד אחד נראה כאילו אנחנו מתקדמות ויש רוב של נשים בתארים הראשונים, השניים ואפילו השלישיים באוניברסיטאות, כשאנחנו בודקים מי הם מקבלי ההחלטות ומי עומד בראש הסגל הבכיר אנחנו מוצאים שהנשים נעלמו.

ציפי רון: רוב המשרות הבכירות והקבועות הן בייצוג חסר של נשים, למרות שהגענו לקבלת פרס נובל לחוקרת במדינת ישראל, עדיין יש לנו מה לקדם ומה ללמוד.

ציפי רון: הארגון שלנו עושה משהו מאד חריג בנוף בכך שהוא נותן מלגות לנשים בלי הגבלת גיל.

ציפי רון: כידוע, גיל הוא אחת המכשלות הגדולות ובעולם האקדמי הגיל קובע אם תקבלי או לא תקבלי מלגה ואפשרות להמשיך בדרכך.

ציפי רון: כידוע, לנשים יש קצת בעיה עם העניין של גיל ולכן אנחנו עושות מעשה אחר.

ציפי רון: אנחנו מסייעות גם לבחורות מהפריפריה, בעיקר ליוצאות אתיופיה, להמשיך בלימודים האקדמאים שלהן.

ציפי רון: למרות שמתקדמים ומנסים להתקדם אנחנו נמצאים ברגרסיה והדבר בולט במיוחד היום בירושלים, לא רק עם קווי המהדרין אלא גם עם רחובות.

ציפי רון: יש רחובות שלמים שנקבע בהם שאישה לא הולכת על המדרכה מצד ימין אלא רק על המדרכה מצד שמאל.

ציפי רון: כשאנחנו דורשות ייצוג הולם לנשים זה בעצם תמונת מראה של המצב שבו אנחנו נמצאים.

ציפי רון: יותר נשים בתפקידים ובתהליכי קבלת החלטות יעזרו לנו למנוע את החזרה למדיניות של ימי הביניים, ואני לא מבינה איך דברים כאלה יכולים להתרחש.

ציפי רון: קראתי קודם קריאת ביניים ואני רוצה להדגיש את זה.

ציפי רון: באותם מקומות שבהם מקבלים החלטות הרות גורל למדינת ישראל, לעתידה של המדינה ולדמותה של החברה, עדיין אין נשים.

ציפי רון: אני לא יודעת אם אפשר לחייב את זה בהצעת חוק, אבל גם אם נצליח להכניס יותר נשים לכנסת ולוועדות השונות, הנקודה הקריטית היא איפה תשבנה הנשים האלה, האם בקבינט, אותו מטבחון קטן שמקבל החלטות?

ציפי חוטובלי: בשביעייה.

ציפי רון: השם של זה משתנה כל פעם.

ציפי רון: שם מתקבלות החלטות הרות גורל לגבי עתידנו.

ציפי רון: אם שם לא יהיה ייצוג למחשבה נשית ולאישה אנחנו עדיין בבעיה.

ציפי רון: אנחנו צריכות לחשוב עוד צעד אחד קדימה.

ציפי רון: אני מחבקת את אלה שהציעו את ההצעה ותומכת מכל עומק הלב, אבל עדיין יש לנו עוד צעד אחד לשאוף אליו.

ציפי חוטובלי: אני מודה לך מאד על הדברים האלה.

ציפי חוטובלי: חברת הכנסת אנסטסיה מיכאלי, בבקשה.

אנסטסיה מיכאלי: אני רוצה לאחל לכל הנשים שיהיה לכן הרבה מאד כוח להמשיך כך הלאה.

אנסטסיה מיכאלי: דיברתי היום בבוקר עם שגרירת דנמרק, חברה שלי.

אנסטסיה מיכאלי: אישה יפהפיה שהכרתי לא מזמן וקוראים לה ליסלוטה פלסנר.

אנסטסיה מיכאלי: היא קרובת משפחה של חבר הכנסת יוחנן פלסנר ממפלגת קדימה.

אנסטסיה מיכאלי: בירכתי אותה והיא אמרה: את עשית היסטוריה, אף אחת מחברות הכנסת אף פעם לא התקשרה אליי לברך אותי על היום הזה.

אנסטסיה מיכאלי: התפלאתי על התגובה שלה כי אם מישהו מכן נוחת עכשיו ברוסיה בלי שום לוח שנה, הוא היה מגלה שהתאריך הוא ה-8 במרס רק על פי המסורת המדהימה שאני זוכרת מילדותי, מבטנה של אמא שלי.

אנסטסיה מיכאלי: יש לנו שני חגים, חג לגבר וחג לאישה.

אנסטסיה מיכאלי: ב-23 בפברואר זה יום הצבא וכל ילדה הכינה בכיתה מתנה לילד שהיא אוהבת.

אנסטסיה מיכאלי: מובן מאליו שהמורה תמיד סינן את זה כי אולי יש ילד אחד שאוהבים וזה קשה, אבל חילקו את זה חצי חצי.

אנסטסיה מיכאלי: ב-8 במרס כמובן שאנחנו חיכינו לקבל מתנה מאותו ילד, שהבאנו לו מתנה.

אנסטסיה מיכאלי: היו כמה בנות שקיבלו יותר מתנות כי יש ילדה שאוהבים אותה יותר וכו'.

אנסטסיה מיכאלי: אני רוצה לציין שזאת מסורת מילדות.

ציפי חוטובלי: זה רעיון להצעת חוק?

אנסטסיה מיכאלי: אני מאד מעריכה את כל העבודה של נשים שמקדמות ומדברות על זה, אבל אני עדיין מאמינה בזה שאנחנו הנשים צריכות להאמין מבפנים שזה כן אפשרי.

אנסטסיה מיכאלי: אני מאמינה שכל עוד יהיו יותר חברות כנסת, תהיה יותר גאווה, יותר רצון להמשיך הלאה לפעול ויהיה יותר ערך עצמי בין כל הנשים, גם בין אותן קופאיות שציינה ורד.

אנסטסיה מיכאלי: מאד מאד חשוב לאישה להבין שמותר, שאפשר, שהיא לא תשב בבית ולא תתעסק רק בשטיפת כלים ובניגוב התוסיק של הילדים.

אנסטסיה מיכאלי: לא רק גידול ילדים יש לנו אלא הרבה דברים אחרים, שאנחנו נתקלות בהם.

אנסטסיה מיכאלי: בדרך כלל גברים מביאים פרחים וברוסיה בנים מביאים פרחים למורים וכאן אין מסורת לתת פרחים לגברים ואם בהצעת החוק הבאה תעשו מצגת לנשים, תוסיפו פרח אדום ויפה, טוליפ.

אנסטסיה מיכאלי: בדרך כלל הוא בצבע אדום וזה מאד מאד מיוחד.

אנסטסיה מיכאלי: אני שולחת ממני אליכם את הפרחים האלה במילים ומתוך הנשמה.

ציפי חוטובלי: תודה רבה.

עינת וילף: אנסטסיה, העלית משהו בנוגע לחקיקה מול ההנעה הפנימית של נשים וזה משהו שחשבתי עליו הרבה.

עינת וילף: נורא כיף לחשוב שהכל תלוי בנו ושאם אנחנו רק רוצות אנחנו מגיעות רחוק.

עינת וילף: בוודאי, גדלתי ככה, אבל כל אישה שיודעת קרוא וכתוב ושזכתה לבחור ולהיבחר ולזכות לחינוך יסודי, על יסודי ולהשכלה גבוהה ושיש לה חשבון בנק פרטי ונכסים חייבת תודה להרבה מאד נשים שנלחמו והעבירו חוקים.

עינת וילף: זה לא דבר שאפשר להגיד עליו שהוא רק בזכות עצמי.

עינת וילף: אף אחת מאתנו לא נמצאת כאן בזכות עצמה ולכן לא צריך להתבייש אלא להתעקש על זה שהמאבק חייב להיות גם באמצעים חוקיים כי רק כך אנחנו עוזרות עם הזמן לנשים לחשוב שזה בזכות עצמן, אבל זה בזכות הרבה דורות קודמים שנלחמו.

מיכל יודין: במיוחד בשמונים השנים האחרונות, שפמיניסטיות הובילו את הזכויות הללו.

מיכל יודין: אף אחת לא נולדה פמיניסטית, התחנכנו להיות כאלה.

אנסטסיה מיכאלי: ברוסיה יש דווקא יותר שוויון ואין שם עניין של פמיניזם.

ציפי חוטובלי: חברים, הזמן שלנו קצר.

ציפי חוטובלי: הדוברות האחרונות הן גלי עציון מנעמ"ת ותסכם את הדיון יפעת זמיר, מנכ"לית עמותת כ"ן.

גלי עציון: אני לא ארחיב על כל הדברים שכבר נאמרו, ונאמרו בחוכמה, אני רוצה להעיר רק כמה הערות קצרות.

גלי עציון: ראשית, אלינו הנשים.

גלי עציון: היה כתוב אתמול בעיתון כמה היתרים לפיטורי נשים מתבקשים על ידי נשים ואני רוצה להזכיר לנשים שאישה היא לא מילה גסה.

גלי עציון: תסלחו לי, אני אגיד עכשיו משהו מאד לא פוליטיקלי-קורקט – יש נטיה בקרב כל מיני קבוצות להגיד: הגעתי בזכות עצמי, אבל אם דופקים אותי, זה בגלל שאני כזה.

גלי עציון: הגעתי בזכות מי שאני, אבל אני תמיד אהיה מי שאני ולכן אישה שהגיעה למעלה צריכה תמיד לזכור שהיא אישה וצריכה לקחת איתה את הדבר הזה.

גלי עציון: איך אומר הקמפיין של משרד התיירות?

גלי עציון: מסבירים ישראל.

גלי עציון: אנחנו אומרים: מסבירים נשים.

גלי עציון: לזכור שאנחנו נשים, לא לדרוש יותר ולהיות יותר צדיקות מהאפיפיור כי כבר הגענו למעלה.

גלי עציון: כל אחת שעולה צריכה לזרוק את החבל למטה כדי להעלות אחריה אחרות.

גלי עציון: זה משהו שגברים יודעים ואנחנו לא.

גלי עציון: אני מצטערת להגיד את זה, אבל אני רואה את זה שוב ושוב, אני רואה את זה בקרב הברנז'ה של בעלי, איך הרשת החברתית של גברים מהמילואים עובדת.

גלי עציון: היא לא עובדת אצלנו ועד שלא נפצח את הקוד הזה אנחנו נמשיך לשבת פה בוועדות ולדון.

מיכל יודין: אנחנו משתדלות מאד לעשות את זה.

גלי עציון: אני בטוחה ואני יודעת שזה נכון.

גלי עציון: אני עוקבת אחרי הדברים האלה.

גלי עציון: יש חברות כנסת שבהחלט לוקחות את זה כדגל, יש חברות כנסת שאומרות: הגעתי ואני כאן.

גלי עציון: לא צריך להתקדם כל הזמן רק באמירה שאני אישה אבל בהחלט צריך לזכור את זה בחלק האחורי של המוח.

גלי עציון: שנית, מצער לראות שאפשר לספור פה את הגברים בקושי על יד אחת ואני חושבת שקידום נשים הוא אינטרס כלכלי-לאומי של מדינת ישראל.

גלי עציון: זה משאב אנושי נפלא שצריך לנצל אותו ועד שלא נגיע לנקודה שבה כולם יבינו את זה, כולל המין השני, יהיה קשה להתקדם.

גלי עציון: כל המחשבה על קידום נשים היא לא כדי לתת לנו כי אנחנו המסכנות הקטנות שצריך לתת להן.

גלי עציון: זה באמת אינטרס לאומי של מדינת ישראל לנצל בצורה מטבית את כל המשאב האנושי שלה והיא לא עושה את זה היום וחבל.

ציפי חוטובלי: תודה רבה.

ציפי חוטובלי: הדוברת הבאה היא יפעת זמיר.

יפעת זמיר: קודם כל, אני רוצה לשמוח בשמחתנו של כולנו על החגיגיות שביום הזה.

יפעת זמיר: אני חושבת שבמשך עשר שנים עמותת כ"ן עשתה מאמצים בלתי נלאים לקידום החוק.

יפעת זמיר: אני רוצה להודות לציפי ולעינת, שבוורסיה הנוכחית של הכנסת השמונה-עשרה הצלחנו להניע את זה לתהליך שאני מקווה שיהיה אופרטיבי.

יפעת זמיר: אנחנו יודעים שהרבה חוקים מצוינים נחקקו במדינת ישראל, אבל לא תמיד הם נאכפים.

עינת וילף: יש לזה סיכוי מצוין להיאכף כי המפלגות רוצות את הכסף.

יפעת זמיר: נכון, על זה אנחנו בונים.

יפעת זמיר: ההבנה היא שפוליטיקה היא חלוקת משאבים ופוליטיקה יש בכל ארגון.

יפעת זמיר: אני רוצה לדבר על האקדמיה ולומר שרק כאשר נבחרה הנשיאה הראשונה במדינת ישראל, נשיאת אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, למעשה היא לקחה את הפוסט-דוקטורט ועשתה מהלך חקיקתי בתוך אותם מנגנונים של האוניברסיטה וקבעה שהפוסט-דוקטורט יוארך במספר שנים כדי שאותן נשים תוכלנה להימנע מאותו אפקט מספריים, שגוזר את מספר הנשים בתארים המאד מתקדמים.

יפעת זמיר: אנחנו באמת מאמינות שכאשר תשבנה נשים במוקדי קבלת החלטות הדברים יזוזו בכל מקרה ואורלי לוי-אבקסיס מוכיחה בעצמה בהיותה פריפריה, גם גאוגרפית אבל גם חברתית, שהיא הקול שלהן, היא הקול וכשיהיו 40% יהיו הרבה קולות של נשים שיגיעו לידי ביטוי.

יפעת זמיר: עמותת כ"ן עושה באופן אופרטיבי דברים ובשיתוף המטה לפיתוח מנהיגות קהילתית של עיריית ירושלים ייערך מחר כנס שנקרא: נשים הן המנוע הטבעי של האלף השלישי.

יפעת זמיר: אני לא יודעת אם אתם יודעים, אבל החל ממאי ייערכו בעיר ירושלים בחירות ל-25 מינהלים.

יפעת זמיר: ברור לכולם שאם לא היינו פועלות, מן הסתם היינו מוצאות בעוד שנה 25 גברים עומדים בראש אותם מינהלים.

יפעת זמיר: אחרי הכנס שיתקיים מחר אנחנו נפתח קורס שנקרא: כן, אני יכולה, וזו סדנה לנשים שמתמודדות בבחירות למינהלים.

יפעת זמיר: זה הטיקט שלנו ולכן אנחנו מזמינים את כולם לנסוע אתנו ב-8 באפריל לערד לתמוך בשתי נשים שמתמודדות בבחירות המקומיות.

יפעת זמיר: עמותת כ"ן פועלת בתוך הפוליטיקה באמת מתוך אמונה שמשם יבוא השינוי.

יפעת זמיר: נאדיה חילו דיברה על השלטון המקומי ואכן, השלטון המקומי לא עושה דבר כדי לשנות את מספר הנשים שעומדות בראש המועצות המקומיות או העירוניות.

יפעת זמיר: יש היום ארבע ראשי עיר נשים מתוך 251 רשויות מקומיות וזה מספר שלא יעלה על הדעת, שלא לדבר על מספר חברות מועצה.

יפעת זמיר: הכרזנו כאן בכנסת בנובמבר, בשיתוף סגנית השר גילה גמליאל, על כך שבבחירות הבאות ב-2013, בסיוע אותם כנסים וקורסים תהיינה לא 350 חברות מועצה אלא 1,000 חברות מועצה.

יפעת זמיר: אני רוצה להזמין את כל הארגונים להצטרף אלינו.

יפעת זמיר: יש לנו תכנית אופרטיבית, לא דיבורים בעלמא, כי רק כך יהיה שינוי, רק כשמכינים את השטח וגורמים לנשים להאמין שהן יכולות להיכנס לזירה.

יפעת זמיר: מה זה זירה מוניציפלית?

יפעת זמיר: זה חינוך, זה רווחה, זה איכות סביבה, זה החיים של כולנו.

יפעת זמיר: צריך לקחת את זה צעד קדימה ולהגיד: כן, אני יכולה להיות בזירה הזאת, מבחינתנו זה האקט.

יפעת זמיר: אני רוצה להזמין אותך לעשות את זה אתנו באזור הצפון.

יפעת זמיר: באזור הצפון יש היום שלוש מנהלות בתי חולים, היחידות בארץ – בית חולים העמק, בית חולים מזרע, שהוא בית חולים פסיכיאטרי ובית חולים כרמל.

יפעת זמיר: יש שלוש מנהלות בכירות במדינת ישראל וזה קיים בצפון.

יפעת זמיר: אני קוראת לכל הנשים באשר הן להצטרף אלינו לעשיה ותודה רבה.

ציפי חוטובלי: אחרון חביב, דווקא גבר.

ציפי חוטובלי: בחור מקסים ושמו שביט בן-אריה.

ציפי חוטובלי: אני רוצה לספר בקצרה את סיפור היכרותנו.

ציפי חוטובלי: יום אחד קיבלתי מייל ואני רואה שמישהו שנשמע מאד רציני כותב ספר מחקרי על חברות הכנסת בכנסות ישראל לדורותיהן.

ציפי חוטובלי: מאד התפעלתי, הוא כתב בשפה מאד מרשימה וחשבתי שיהיה מעניין לפגוש את החוקר הזה בן החמישים, שעושה עבודה כל כך רצינית על כנסת ישראל.

ציפי חוטובלי: אז הגיע הילד הזה, סליחה.

מיכל יודין: הוא התחיל בזה כשהוא היה בן 16.

ציפי חוטובלי: הוא התחיל בזה כשהוא היה בן 16 והוא מאד מתעניין בייצוג הפרלמנטרי של נשים בישראל ויש לו תובנות מדהימות.

ציפי חוטובלי: לכן, ברור לי שהספר שלך יהיה הצלחה גדולה, אבל לצורך הדיון אשמח אם בכל זאת תתרום לנו קצת.

שביט בן-אריה: אני לא אפרוס כאן נתונים ותיאוריות, אבל כן רציתי לציין שתי נקודות שרלוונטיות לחקיקה.

שביט בן-אריה: ב-2004 הוועדה היתה בראשות גילה גמליאל, היום סגנית השר וערכנו פגישת מחזור של כל חברות הכנסת לדורותיהן.

שביט בן-אריה: זה היה בשנת 2004 והיו 59 חברות כנסת מקום המדינה.

שביט בן-אריה: חברת הכנסת וילף היא חברת הכנסת ה-92, כלומר בשש השנים האחרונות נכנסו 33 נשים לכנסת וזאת לא מקריות, כמו שאמרה נאדיה חילו.

מיכל יודין: זה התהליך.

שביט בן-אריה: זו הגברה של המודעות, אבל כשמפרקים את הנתונים לגבי 33 הנשים האלה בשש שנים מסתבר שבכנסת השש-עשרה נכנסו שמונה נשים במהלך הקדנציה, שש מתוכן בחצי השנה האחרונה, בתקופת הבחירות ובכנסת האחרונה נכנסו שתיים תוך שנה.

שביט בן-אריה: כלומר, כבר צמצמנו את המספר הזה בעשר דמויות נשיות.

שביט בן-אריה: בנוגע למפלגות הדתיות, שיכולות להביע דעות לכאן ולכאן, אני רוצה להזכיר את אסיפת הנבחרים שמצוינת בדף המידע שהכין ה-מ.מ.מ.

שביט בן-אריה: באסיפת הנבחרים התמודדו מספר פעמים רשימות נשים שהורכבו אך ורק מנשים, חלקן רשימות דתיות שמזוהות עם הפועל המזרחי ועם מזרחי.

ציפי חוטובלי: עד איזו שנה היתה פרקטיקה כזאת?

מיכל יודין: עד הקמת המדינה.

שביט בן-אריה: היו ארבע מערכות בחירות מ-1920 ועד 1944, בה התקיימה מערכת הבחירות האחרונה.

שביט בן-אריה: למפלגת נשים שהוגדרה כחרדית באותה תקופה נבחרו נשים.

שביט בן-אריה: הן ישבו באסיפת הנבחרים וגיסתו של הרב קוק, הרב הראשי לישראל, לאה קוק, היתה חברת אסיפת הנבחרים.

שביט בן-אריה: היא היתה אשת הרב שאול קוק, שהיה אחיו של הרב הראשי.

שביט בן-אריה: היו גם דמויות אחרות שנזכרו בספר.

ציפי חוטובלי: אני מודה לכל המשתתפים בישיבה החשובה הזאת ובכלל אני חושבת שפעם נקדיש יותר זמן לתובנות היותר מהותיות שלך מתהליך המחקר.

ציפי חוטובלי: אני מודה לכל מי שהשתתפה, אני מודה לחברת הכנסת עינת וילף שהחליטה להרים יחד את עמותת כ"ן את הכפפה של הצעת החוק המאד חשובה הזאת.

מיכל יודין: הערה קטנה – אני רוצה שתיבדק האפשרות להשפיע על המפלגות החרדיות, בעקבות מה שאמר שביט.

ציפי חוטובלי: בואו נתחיל עם הרגילות.

מיכל יודין: לא, לא.

מיכל יודין: אני חושבת שהרגילות נסמכות על החרדיות.

ציפי חוטובלי: אני מוכנה לבדוק גם את העניין הזה.

ציפי חוטובלי: בשעתו פניתי לבת של הרב עובדיה יוסף ושאלתי אותה האם היא מוכנה להיכנס למערכת הפוליטית כחלוצה ולצערי היא סירבה.

מיכל יודין: היא מוכנה, אבל בשלב יותר מאוחר.

מיכל יודין: אנחנו צריכים לבדוק את זה ואת הנציגה הטובה ביותר לבדוק את זה מול הרבנים.

מיכל יודין: אנחנו יודעים שאין מניעה הלכתית ויש פה מניפולציה עסקנית.

ציפי חוטובלי: מול רבנים מסוימים, אבל לא ניכנס לזה.

ציפי חוטובלי: יום אישה שמח לכולם.

ציפי חוטובלי: תודה רבה, הישיבה נעולה.