הוועדה לקידום מעמד האישה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 33, 2010-01-25 00:00

ציפי חוטובלי: בוקר טוב.

ציפי חוטובלי: אני פותחת את ישיבת הוועדה לקידום מעמד האישה.

ציפי חוטובלי: אנחנו מכינים היום לקריאה שנייה ושלישית את הצעת חוק הארכת חופשת לידה, הצעתה של חברת הכנסת דליה איציק ושלי.

ציפי חוטובלי: באנו לדון בפרטים כדי לייצר איזון עם דרישות המעסיקים שחרדים מאוד.

ציפי חוטובלי: כפי שאמרנו בדיון הראשון, עיקר עניינה של הצעת החוק הוא לייצר מודעות לכך שחופשת הלידה, אורכה הוא 26 שבועות ולא 14 שבועות, למרות העניין העקרוני מאוד שחופשת הלידה המוצעת, מטעמים מובנים היא ללא תשלום.

ציפי חוטובלי: היינו רוצים שמעטפת ההגנות והעיגון בחקיקה וכולי, הכל יהיה תחת הסעיף והכותרת שנקראת חופשת לידה כדי שבאמת מבחינה חינוכית, ערכית וציבורית יוטמע שחופשת הלידה הוארכה ושנשים תוכלנה להישאר – ללא נקיפות מצפון, ללא אישורי מעביד, ללא עימות מול המעביד – בבית כדי לבלות את זמן האיכות החשוב והמשמעותי ביותר עם לידתו של התינוק או התינוקת.

ציפי חוטובלי: כאן נפתח הדיון, כדי לייצר איזון בחוק בין המעסיקים והדרישה שלהם לבין עמדת הוועדה, והיום אנחנו נשמע את כל מי שיש לו מה לומר בעניין הזה, כולל ארגוני הנשים, אבל לפני כן אני מבקשת מהיועצת המשפטית שלנו לתת סקירה, סיכום ותקציר של הפגישות האחרונות שהתנהלו מאחורי הקלעים.

נועה בן שבת: הצעת החוק כפי שעולה מקריאה ראשונה היא נתנה את הזכאות המלאה ל-26 שבועות לכל עובדת והיא הייתה רשאית לקצר את התקופה הזאת, לא פחות מהתקופה לה הייתה זכאית לפי המצב היום, זאת אומרת, 14 שבועות לעובדת במצב רגיל ובמקרים המיוחדים של הארכות, של לידה מרובת עוברים או בשל אשפוז היולדת או הילוד, תקופה ארוכה מכך.

נועה בן שבת: עכשיו מדובר על איזושהי הדרגה.

נועה בן שבת: זאת אומרת, לא כל עובדת תוכל מיד לקחת את 26 השבועות.

נועה בן שבת: הזכאות היא ל-26 שבועות, אבל עובדת שעובדת פחות מתקופה של שישה חודשים אצל המעביד או באותו מקום עבודה, תוכל לקחת רק תקופה של מחצית מתקופת עבודתה אצל המעביד, כתוספת לחופשת הלידה הבסיסית וכמובן לא יותר מ-26 שבועות.

נועה בן שבת: ההוראה של קיצור חופשת הלידה נשארת, אבל היא צריכה למסור הודעה על קיצור חופשת הלידה.

נועה בן שבת: יש הסמכה של השר לקבוע תקנות לגבי דרך מתן ההודעה, אנחנו לוקחים בחשבון שיש מצב בו היא מודיעה למעביד שאצלו היא עבדה לפני חופשת הלידה על קיצור חופשת הלידה ויש מצב בו היא מודיעה על קיצור חופשת הלידה למעביד אצלו היא לא עבדה אבל היא מעונינת להתחיל לעבוד אצלו.

נועה בן שבת: היום האיסור הוא איסור גורף להעסיק עובדת בחופשת לידה ולכן צריך להתייחס גם לקיצור הזה.

נועה בן שבת: במטרה למצוא איזון בין זכויות העובדת או העובד לבין זכויות המעביד, מציעים לתת למעביד גם איזושהי תקופה שהוא יוכל לומר לה שאם היא לא חזרה בתום 14 השבועות הבסיסיים, הוא צריך זמן להיערך לקראת חזרתה לעבודה.

נועה בן שבת: יש כאן הצעה לתת לו זמן של שבועיים ימים כדי להיערך.

קריאה: בתום ה-14 שבועות.

נועה בן שבת: כן.

נועה בן שבת: תמיד היא יכולה לחזור בתום 14 השבועות כי אנחנו מניחים שיש לה גם בסיס כלכלי בתקופה הזאת.

עמיר פרץ: ביום שהיא יוצאת לחופשת לידה היא מודיעה וזה נספר לה?

עמיר פרץ: שבועיים הודעה מראש?

עמיר פרץ: היא יוצאת לחופשת הלידה שלה, וביום שהיא יוצאת היא כבר מודיעה על כך שהיא מתכוונת להאריך ל-26 שבועות.

נועה בן שבת: היא לא צריכה להודיע.

נועה בן שבת: אם היא מתכוונת להאריך, היא לא צריכה להודיע שהיא מאריכה.

נועה בן שבת: למעשה חופשת הלידה הבסיסית שלה היא 26 שבועות.

נועה בן שבת: אם היא רוצה לקצר, אם הוא רוצה לחזור לעבודה לפני תום התקופה, אז היא צריכה להודיע ואז המעביד יכול לדחות את חזרתה ולומר לה שיש לו עובד מחליף או עובדת מחליפה שממלאת את מקומה וגם הוא צריך להיערך לקראת חזרתה לעבודה.

נועה בן שבת: ברירת המחדל היא שהיא לוקחת את מלוא התקופה, גם את התקופה המוארכת.

נועה בן שבת: הוראה נוספת היא לגבי המצב של חופשה ללא תשלום.

נועה בן שבת: היום, בתום חופשת הלידה, עובדת זכאית לזכויות שונות כאשר אחת הזכויות היא הזכות לצאת לחופשה ללא תשלום.

נועה בן שבת: הזכות הזו נתונה לעובדת שעבדה שנה במקום העבודה והיא זכאית לצאת לחופשה ללא תשלום למשך רבע מהתקופה בה היא עבדה.

נועה בן שבת: מוצע לומר שהיא ניצלה את זכותה לצאת לחופשת לידה מלאה, היא תוכל לצאת לחופשה ללא תשלום רק בהפרש שבין משך הזמן שהיא זכאית לו בחל"ת לבין משך הזמן שהיא ניצלה בחופשת הלידה.

עמיר פרץ: זה היה גם קודם?

נועה בן שבת: קודם, לכאורה עובדת הייתה זכאית לצאת ל-26 שבועות – לפי הנוסח בקריאה ראשונה.

עמיר פרץ: אני שואל לגבי החוק היום.

נועה בן שבת: החוק היום אומר שמתום חופשת הלידה, אם היא עובדת במשך שנה, היא זכאית לרבע מתקופת ההעסקה שלה.

עמיר פרץ: 14 השבועות לא נספרים.

נועה בן שבת: לא נספרים אבל 12 השבועות הנוספים בעצם כן נספרים.

נועה בן שבת: יחול קיזוז מסוים.

נועה בן שבת: תיקון נוסף שמופיע כאן הוא לגבי חוק הביטוח הלאומי, להבהיר שדמי הלידה המשולמים לעובדת שזכאית להאריך את חופשת הלידה מסיבות אחרות, כמו לידה מרובת עוברים או אשפוז, ישולמו בעצם בהמשך לדמי הלידה ששולמו עבור 14 השבועות הראשונים ועבור 7 השבועות הראשונים.

נועה בן שבת: זאת אומרת, העובדת לא תצטרך להשלים קודם את 26 השבועות כולל תקופה בה היא לא מקבלת דמי לידה ואז להתחיל לקבל את דמי הלידה הנוספים אלא הם ישולמו ברצף.

נועה בן שבת: זה דבר נוסף בחוק הביטוח הלאומי.

נועה בן שבת: יש גם שאלות נוסח, אבל אולי נוכל להתייחס לזה לאחר מכן.

ציפי חוטובלי: מה שעומד כרגע על הפרק היא השאלה עד כמה אנחנו באים לקראת אותן נשים שלא צברו ותק של שנה בתקופת העבודה שלהן.

ציפי חוטובלי: למעשה אין ויכוח על כך שלמעלה משנת ותק, האישה מקבלת את הצעת החוק ככתבה וכלשונה, שזה אומר חצי שנה חופשת לידה בלי להודיע למעביד וכולי.

ציפי חוטובלי: השאלה היא לגבי אותן נשים שעבדו פחות משנה וכאן אנחנו נכנסים לדיון פנימי וכאן באמת אני רוצה לשמוע את כל הצדדים שיטענו את טענותיהם כדי שנוכל בסופו של דבר להגיע להצעה מוסכמת שמצד אחד תיטיב עם הנשים.

ציפי חוטובלי: אנחנו חיים במציאות בה הרבה מאוד מעסיקים משתמשים בקבלני כוח אדם שכל עניינם הוא לגרום לכך שהנשים לא יגיעו בכלל לשנת ותק.

ציפי חוטובלי: זאת אומרת, יש תחלופה גבוהה של עובדות כאשר התקופה לא נצברת.

ציפי חוטובלי: צריך לקחת גם את השיקול הזה בחשבון.

ציפי חוטובלי: אנחנו רוצים להיטיב עם כלל הנשים ולא רק עם נשים שצברו ותק של שנה.

ציפי חוטובלי: אני פותחת את הסוגיה הזאת לדיון.

מאירה בסוק: עכשיו עבר חוק חדש שמאריך לחצי שנה את ניתוק יחסי עובד-מעביד.

מאירה בסוק: הרבה יותר קשה יהיה לעשות את זה.

גלי עציון: זה די פותר את הבעיה של אלה שמפוטרות באופן מחזורי.

נועה בן שבת: השאלה אם הן ייחשבו מועסקות בתום התקופה.

נועה בן שבת: זאת אומרת, בינתיים העובדת יצאה לחופשת לידה, היא לא עובדת אצל המעביד בחופשת הלידה.

מאירה בסוק: אבל היא צוברת את הוותק.

נועה בן שבת: היא צוברת את הוותק, אבל היא לא עובדת אצל המעביד.

נועה בן שבת: היא תחזור כנראה בסוף חופשת הלידה.

נועה בן שבת: אני חוששת שיעברו יותר משישה חודשים.

מאירה בסוק: אם אלה תשעת החודשים הראשונים שלה, זה דבר אחד.

מאירה בסוק: אנחנו מדברים על אלה שבאופן קבוע היו מפטרים אותן כל תשעה חודשים ואלה היום כבר לא נמצאות בפול שזקוק להגנה הזאת.

מאירה בסוק: מעבר לעניין שצריך לחזור ולומר שבהתחשב בעובדה שזה ללא תשלום, הנשים האלה בדרך כלל לא יכולות להרשות לעצמן ליהנות מהפריבילגיה הזאת, שגם אם אנחנו רוצים להגן עליהן, הן לא ייקחו את הדבר הזה כי הן צריכות את עבודה ואת צריכות שכר כאשר התקופה הנוספת היא ללא שכר.

ציפי חוטובלי: בואו נחזור לדיון.

ציפי חוטובלי: הדיון עכשיו הוא על כל אותן נשים שעבדו פחות משנה ומה למעשה הזכות שתוענק להן בחוק.

ציפי חוטובלי: על פי הצעת החוק המקורית, מה שבעצם רצינו זה להעניק חצי שנה לכל אישה באשר היא.

ציפי חוטובלי: זאת אומרת, גם אם היא עבדה חודש וגם אם היא עבדה חודשיים.

ציפי חוטובלי: הסבו את תשומת ליבנו המעסיקים ואמרו, בצדק, שאישה שרק התקבלה לעבודה, פתאום יוצאת לחצי שנה ואחר כך היא נעדרת מהמשרד כמעט שנה בלי שמכירים בכלל את איכויות העבודה שלה.

עמיר פרץ: את מדברת על חופשה ללא תשלום.

ציפי חוטובלי: כן.

עמיר פרץ: תקבעי נוסחה של מחצית מהזמן שהיא עבדה.

ציפי חוטובלי: זאת הייתה ההצעה שלנו.

עמיר פרץ: זה הגיוני.

ציפי חוטובלי: בואו נקיים על זה דיון מסודר.

ציפי חוטובלי: אני מציגה בפניכם כרגע את הדילמה, מה בעצם צריך להיות דינן של כל אותן נשים שעבדו פחות משנה במקום העבודה.

גלי עציון: הערה כללית.

גלי עציון: ככל שזה נהיה יותר דומה לחל"ת, כך הערך המוסף של זה יורד וזה עלול אפילו לפתוח כל מיני פתחים לבעיות ולפגיעות שלא חשבנו עליהן.

גלי עציון: צריך לקחת את זה בחשבון כאמירה כללית ועקרונית לעצם החוק.

גלי עציון: אני סתם יכולה לתת דוגמה.

גלי עציון: הנושא שכן התייחסו כאן, כאשר מעביד חייב לקבל אותה חזרה – אני כבר יכולה לדמיין הרבה פניות והרבה בעיות שיתעוררו עקב העניין הזה שעובדת יצאה לחופשה, היא צריכה להודיע מראש, הלחצים וכולי.

גלי עציון: יש כאן בעיה כללית עקרונית בעניין הזה.

ציפי חוטובלי: היא לא צריכה להודיע מראש שהיא מאריכה.

ציפי חוטובלי: היא צריכה להודיע מראש שהיא חוזרת.

גלי עציון: בעצם ההבדל הגדול היום בין המצב דהיום למצב שהולך להיות, זה באמת הנושא של ההודעה, ברירת המחדל.

גלי עציון: קודם ברירת המחדל הייתה שצריך להודיע על יציאה לחופשה ללא תשלום ועכשיו ברירת המחדל היא שצריך להודיע על חזרה מחופשת לידה ארוכה.

גלי עציון: יש לזה צדדים לכאן ולכאן, מכיוון שכאשר מעביד לוקח בחשבון שעובדת תיעדר תקופה ארוכה, זה עלול אחר כך לפתוח פתח למניפולציות ולומר לה שהוא כן תכנן או הוא לא תכנן, הוא יחזיר אותה אבל אז הוא יפטר אותה וכולי.

גלי עציון: אנחנו מכירים את המצב.

ציפי חוטובלי: את עכשיו נכנסת לעניין אחר, לעניין ההגנה מפני פיטורים.

ציפי חוטובלי: אני רוצה להעיר כאן הערה כללית ולומר שאנחנו לחלוטין מסכימים עם ההערה הזאת.

ציפי חוטובלי: ההתעקשות שלנו על כך שהארכת חופשת הלידה תתקיים במסגרת סעיף 6 ולא במסגרת סעיף 7 מתחילה בדיוק מהמקום הזה שאת מדברת עליו, ויותר מזה, אנחנו מתעקשים כאן שלמעשה למעט השכר – שכמובן הוא דבר קריטי מאוד – המטרה שלנו היא להגיע למצב בו אותה חופשה מוארכת תהיה בתוך כל המעטפת של הגנות שיש על חופשת לידה.

גלי עציון: אם כן, אני אעיר עוד הערה ואומר שיש גם את הנושא של תשלומים לקופות גמל למיניהן שהיום זה למעשה נמצא באוויר כמו חופשה ללא תשלום.

גלי עציון: אין חובה ואם מדברים כבר על מתן הזכות הזאת, צריך גם לשים לב לזה.

עמיר פרץ: מה את אומרת?

גלי עציון: אם העובדת משלמת, המעביד חייב לשלם את חלקו בתקופת חופשת הלידה בתשלום.

עמיר פרץ: ב-26 השבועות.

גלי עציון: ב-14 השבועות.

גלי עציון: לא ברור כאן מה המצב לגבי התקופה הנוספת.

גלי עציון: המצב הוא שהמעביד לא חייב לשלם.

עמיר פרץ: ברור שהוא לא ישלם.

גלי עציון: אז היא תפסיד את הזכויות שלה.

עמיר פרץ: אמנם זו הוועדה למעמד האישה, אבל החוק הזה יכול היה להיות גם בוועדת החינוך כי זה חוק לתודעה ולמודעות.

ציפי חוטובלי: יש לזה משמעות מעשית.

עמיר פרץ: בסדר.

עמיר פרץ: אם הייתה נגררת לכך גם איזושהי זכות כלכלית ולו מזערית, הייתה יוצאת ההבחנה בין כל הסוגיות שאת מעמידה.

עמיר פרץ: מכיוון שאין נגזרת כלכלית, מדובר על הסדרת מערכת יחסים שהיא בעיקר טובה לעובדי מדינה, למפעלים גדולים, אבל זה לא קיים במקומות קטנים כי מערכת היחסים שם נגזרת מהמערכת היחסים של חיי היום יום וההתחשבות ההדדית וכולי.

עמיר פרץ: זה נחמד להמשך הדקלרציה של מה שאנחנו עושים, אבל האמת היא שהמינימום של הנגזרת היא במידה שהאישה עושה מאמץ ומשלמת את חלקה, אם לא בכל קופות הגמל, לפחות אם יש לה קרן פנסיה משלה וכך היא תשמור על הרציפות, זה אני חושב, עם כל הכבוד למעסיקים – וידידי היקר והוותיק מסתכל בי – הם יצעקו אבל בסוף יבלעו את זה בשמחה רבה.

עמיר פרץ: אני מבין שיש לכם סיכום לא להטיל כל נפקות כלכלית.

ציפי חוטובלי: ממש לא.

עמיר פרץ: כך הבנתי מהסיכומים בגינם קיבלתם את התמיכה של ועדת השרים לענייני חקיקה.

עמיר פרץ: כך הבנתי ממך עת הופעת במליאה.

ציפי חוטובלי: התמיכה הייתה בתנאי שלא ישולם שכר כמקובל בחופשת הלידה הסטטוטורית דהיום.

עמיר פרץ: אם כן, בואי נטיל עליהם לפחות את החובה לשלם את רציפות קופות הגמל.

דבורה אליעזר: אולי כדאי לשאול את השאלה האם לאישה הזאת שהיא לא מקבלת שכר, יש לה כסף לשלם את חלקה במהלך החופשה ללא תשלום.

עמיר פרץ: אני מוכן שהביטוח הלאומי ישלם את חלקה אבל את לא יכולה לדרוש משהו שהוא מעבר ל-14 השבועות דווקא על החלק הנוסף של ה-8 שבועות.

עמיר פרץ: אם את רוצה שהביטוח הלאומי ישלם את החלק, בואו נתחיל ב-14 שבועות לפני שאנחנו מתקדמים הלאה.

עמיר פרץ: אני בעד גרסה מינימלית.

עמיר פרץ: האינסנטיב של האישה לגייס כסף יהיה אינסנטיב.

עמיר פרץ: את צודקת שלצערנו יהיו כאלה שלא יהיה להן כסף לשלם, אבל הבעיה קיימת גם ב-14 השבועות.

דבורה אליעזר: נכון, אבל את העניין הזה אנחנו פתרנו בתקנות.

דבורה אליעזר: בתקנות כתבנו שחלק מההפרשות מפרישים לפני שהיא יוצאת לחופשת הלידה והחלק השני הוא על חשבון שכר העבודה והמעביד מנכה משכרה רק כאשר היא חוזרת מחופשת הלידה.

דבורה אליעזר: אז קבענו תקופה של 3.5 חודשים והניכויים מהשכר של העובדת לא יהיו גבוהים.

דבורה אליעזר: עכשיו עולה השאלה מה קורה בתקופה של 26 שבועות.

עמיר פרץ: את מסבכת את העניינים.

עמיר פרץ: מה שנכון ל-14 שבועות, צריך להיות נכון ל-26 שבועות.

קריאה: לרבות דמי לידה.

ציפי חוטובלי: באופן עקרוני אתה צודק.

ציפי חוטובלי: בעולם מתוקן כך הדברים צריכים להיות, אבל מאחר שהייתה לי הסכמה עם שר האוצר בעניין הספציפי הזה, לפחות אל תפגעו במעטפת של הזכויות.

עמיר פרץ: המעסיקים, אתם צודקים, אתם יכולים להיפגע במקצת, אבל בואו נאמר שכאשר בודקים מה זה, יעלה לכם עוד 3,000 שקלים, התוספת, החלק שלכם.

קריאה: כולן עובדות בשכר מינימום.

עמיר פרץ: אני מדבר על ממוצע של 10,000 שקלים.

עמיר פרץ: אתה לא משלם כל כך הרבה.

עמיר פרץ: אתה משלם 10 אחוזים לפי ההסכמים החדשים, לצערי, כי אני הייתי מחייב אותך הרבה יותר.

עמיר פרץ: אתה יודע שבעניין הזה אני מאוד מאוד קיצוני.

עמיר פרץ: לך יעלה עוד 3,000 שקלים על כל אישה.

קריאה: לפי החישוב שלי, לי יצא קצת יותר.

עמיר פרץ: לפי ההסכמים החדשים אתה משלחם 10 אחוזים.

קריאה: הסכמתי עם שר האוצר, אבל יש הסכמה שלמרות שלא יעלה והם לא יקבלו.

עמיר פרץ: הטענה שלך היא בסדר והיא לגיטימית.

עמיר פרץ: אני לא בא לומר לך שלא מפילים עליך איזשהו נטל, אבל אני אומר שאם לא תהיה הבחנה במשהו, זה כמו חופשת לידה, זה כמו חל"ת נוסף.

קריאה: הזכויות תלויות בוותק יישארו.

קריאה: זה לא כמו חופשה ללא תשלום.

ציפי חוטובלי: המטרה שלנו היא לייצר כאן השוואה ככל הניתן עם חופשת הלידה המוכרת לנו, למעט עניין השכר שהוא עניין משמעותי.

ציפי חוטובלי: אני שמחה שעלה הנושא של ההטבות הכלכליות במהלך התקופה הזאת.

ציפי חוטובלי: תודה לחבר הכנסת עמיר פרץ על שהעלה את הנושא.

עמיר פרץ: גבירתי היושבת ראש, אני צריך ללכת ואני מבקש להציע הצעה אחת.

עמיר פרץ: אם אין עלויות, חבל לדבר יותר מדיי אלא בואי נסיים את החוק, כי באמת להעסיק את כולנו בדקלרציות, לא.

עמיר פרץ: בואי נסיים את העניין בישיבה אחת מהירה.

עמיר פרץ: אם יש עלויות, ראוי להקדיש לזה עוד ישיבה ועוד ישיבה, ואם צריך להתקיים משא ומתן מול הגורמים השונים, ראוי לעשות זאת.

ציפי חוטובלי: מאחר שמדובר בעלויות זניחות, אנחנו לא צריכים לעשות זאת.

עמיר פרץ: זה לא זניח.

עמיר פרץ: אני לא מזלזל ב-3,000 שקלים לעובדת למישהו שיש לו 100-200 עובדות.

עמיר פרץ: 3,000 שקלים זה סכום מכובד.

עמיר פרץ: אני אומר שזאת הדרך היחידה לעשות איזושהי הבחנה.

ציפי חוטובלי: אין בעיה.

ציפי חוטובלי: אני רק חוזר לעניין העיקרי בו התחלתי וזה הנושא של נשים שעבדו פחות משנה.

ציפי חוטובלי: זאת השאלה הגדולה אותה אנחנו שואלים.

עמיר פרץ: הצעתי לך הצעה.

עמיר פרץ: מחצית מהתקופה בה היא מועסקת.

עמיר פרץ: המעסיקים מסכימים?

עמיר פרץ: טוב, להם זה לא משנה בכלל.

עמיר פרץ: בסוף רוב העובדות רוצות לחזור לעבוד.

קריאה: אצלנו אחרי שלושה-ארבעה חודשים היא עוד לא התחילה לעבוד מבחינת העבודה.

גלי עציון: אני מבקשת שיביאו לכאן את כל הנשים שאחרי שלושה חודשים שהן התחילו לעבוד, יוצאות לחופשת לידה.

גלי עציון: ככל שיצמידו את זה לנושא החופשה ללא תשלום, זה מאבד מהערך שלו.

גלי עציון: הגדרנו את הקבוצה שצריכה איזושהי הגנה ואני לא חושבת שאנחנו מדברים על המקרה הקיצון של נשים שעבדו שלושה חודשים ואז תצאנה לחופשת לידה אלא להפך, אנחנו מדברים על נשים שתעבודנה 11 וחצי חודשים ולכן הן לא נכנסות לעניין.

גלי עציון: לכן אני חושבת שהמינימום שאפשר לדבר עליו הוא חצי מהתקופה כי אחרת זה באמת הופך למצחיק.

גלי עציון: אם אנחנו מדברים על רבע מהתקופה, אנחנו מדברים על שבועיים.

גלי עציון: זה מצחיק לעשות את כל הליכי החקיקה והתיקון הזה כאשר זאת הקבוצה שבתכל'ס, אם איזושהי קבוצה תקבל איזושהי טובה מהעניין הזה, זאת הקבוצה.

קריאה: מי מקבל מישהי לעבודה כשהיא בהריון?

גלי עציון: אם אנחנו מדברים על נשים שלא הגיעו לשנה, אלה נשים שעבדו 11 חודשים, 10 חודשים.

גלי עציון: אין מצב בו אישה – ואני אומרת את זה באחריות – התקבלה לעבודה בחודשי הריון מתקדמים.

קריאה: בנעמ"ת לא מקבלים נשים בהריון ולכן אין בעיה.

אורית זוארץ: צריך לחדד את הנושא.

אורית זוארץ: אם מדברים על 100 עובדות, גם לא כל 100 העובדות נכנסות להריון.

עמיר פרץ: אני הצעתי הצעות יותר קיצוניות.

עמיר פרץ: אם אפשר, ברשותך, אני רוצה לנסות לשכנע את שרגא ברוש.

שרגא ברוש: אתה יודע שאני דווקא בעד העובדות.

עמיר פרץ: אני יודע.

עמיר פרץ: הוויכוח הוא פשוט.

עמיר פרץ: כל העניין של החוק הזה שהתחיל כחוק משמעותי ומתוך אחריות, ואני לא יודע מתוך מה, הגיעו להסכמות עקרוניות שלא תהיינה עלויות בגין הביטוח הלאומי וכולי, אבל יש כאן שאלה.

עמיר פרץ: בכל זאת, רציפות זכויות בוותק, בפיטורים, אתם שומרים אבל רצף זכויות בפנסיה – והיום עלויות הפנסיה שלכם הן פחות גדולות מאשר היו בעבר – כי יש לכם תהליך.

עמיר פרץ: לא משנה.

עמיר פרץ: נניח שכן, אבל אתה עדיין ב-12 אחוזים.

עמיר פרץ: איך שלא יהיה, אתה לא עובר את ה-12 וחצי אחוזים.

עמיר פרץ: מכיוון ששלושת החודשים האלה שנוספים לחופשת הלידה כביכול, אין בהם כלום, הם חלק מחופשת לידה רגילה כי העובדת רשאית לבקש חופשה ללא תשלום ובעצם זה לא נתן לה כלום.

שרגא ברוש: היא רשאית לבקש חופשה ללא תשלום אחרי שנה.

עמיר פרץ: אני לא נכנס לכללים האלה.

עמיר פרץ: זה פחות בעיה.

עמיר פרץ: ואם היא תבקש לפני שנה, זה בעיה בשבילך?

עמיר פרץ: אם עובדת עבדה שישה חודשים וההצעה אומרת שהיא יכולה לבקש חופשה ללא תשלום של שלושה חודשים, זה קריטי?

עמיר פרץ: כמה מקרים כאלה יש לכם?

עמיר פרץ: זאת לא השאלה.

עמיר פרץ: השאלה אם אתם מוכנים איכשהו שעובדת שמוכנה להפריש מכספה בעתיד על חשבון שכר או בכל הסדר אחר, כשהיא רוצה לשמור על זכויות הפנסיה שלה, שלפחות בפנסיה, לא בקרנות השתלמות, לא בקופות גמל ולא בשום דבר אחר, אלא לפחות בקופה המרכזית הזאת, קופה אחת, אם העובדת מסכימה להפריש, גם המעסיק יחויב להפריש לתקופה הזאת כדי לשמור על הרצף.

עמיר פרץ: אני מוכן להוסיף סעיף מתנה שהיה והיא לא עבדה שישה חודשים נוספים לאחר מכן, יהיה המעסיק רשאי לנכות את זה, שהיא לא לוקחת רק את הכסף ואומרת להתראות, הכסף שלי במבטחים, הלכתי הביתה.

עמיר פרץ: זה צריך להיות חלק ממערכת יחסים שנבנית לאורך שנים.

עמיר פרץ: אני מוכן גם לשים את זה בהתניה של סנקציה.

עמיר פרץ: תאמין לי שביחידת עבודה של 200 אנשים, יש לך 40-50 עובדות, כמה מתוכן ייכנסו לעניין הזה?

עמיר פרץ: פעם בחמש שנים יהיו חמש עובדות.

עמיר פרץ: זה כל הסיפור.

שרגא ברוש: אני רק רוצה להעיר שנושא רציפות זכויות פנסיה זה לא כמו שהיה פעם בקרנות הוותיקות.

שרגא ברוש: אין בעיה של רציפות.

שרגא ברוש: שלושה חודשים אלה, זה חודשיים וחצי רק, כי 14 שבועות יש תשלום, לא מנתקים לא את הנכות, לא את קצבת השאירים.

שרגא ברוש: זאת תשואה.

שרגא ברוש: זה קרן של תשואה, צוברת כספים, קרן צוברת.

שרגא ברוש: זה לא מה שהיה בקרנות הפנסיה.

שרגא ברוש: לכן אין בעיה של רציפות אלא יש כאן בעיה של עלות נוספת למעביד בתקופה שהעובדת לא מקבלת שכר.

שרגא ברוש: ביטוח לאומי היא לא תקבל והמעביד יצטרך לשלם הוצאות פר פנסיה שהן קצת יותר מ-3,000 שקלים בממוצע אבל לא נתווכח.

דליה איציק: הפתרון של חבר הכנסת עמיר הוא פתרון כי מה טוען שרגא ברוש, ובצדק, שהיא עוד לא התחילה ועכשיו רוצים להשית עליו את הסכום הזה.

דליה איציק: אם אתם יודעים או המעביד יודע והם סיכמו שהיא חוזרת לעבודה ועובדת עוד חצי שנה לאחר מכן, אני לא רואה בעיה.

שרגא ברוש: ברשותכם, מילה אחת.

שרגא ברוש: אני ידוע כיושב ראש ארגון מעסיקים שהוא מאוד בעד העובדים אבל לא במקרה אלא משום שאני חושב שפרנסתי מהם.

שרגא ברוש: אני מפחד שאנחנו שופכים את המים עם התינוק ברמה העקרונית.

שרגא ברוש: אנחנו חושבים שכאשר באה אישה לעבודה, אנחנו לא רוצים להעדיף גבר עליה ואני אומר את הדברים ברצינות.

שרגא ברוש: אנחנו עוסקים בנשים ולא מדברים על מגישות קפה אלא אנחנו מדברים על מנהלות, על מהנדסות ועל נשים בתפקידים בכירים וחשובים בארגון.

עמיר פרץ: אלה יסתדרו.

שרגא ברוש: אני חושש שבסוף מישהו יאמר לעצמו שהוא לא צריך את כל כאב הראש הזה, שיעזבו אותו כי מסתבר שכאשר היא התחילה לעבוד היא כבר שלושה חודשים הריון, אחר כך היא עובדת חצי שנה ויוצאת לחופשה, אז היא בחופשה 14 שבועות ועכשיו היא תיקח עוד חצי שנה ובסוף הוא ישמור לה גם את מקום העבודה.

שרגא ברוש: הוא יחשוב לעצמו שהוא לא צריך את התיק הזה.

שרגא ברוש: לכן הסייגים שאנחנו שמים זה לא רק בגלל שאנחנו רוצים באמת רק לחסוך למעסיק כמה אגורות אלא אנחנו חושבים שמצד אחד אישה יולדת – ודרך אגב, באותה מידה אלה גם זכויות של גבר- יכולה לצאת לחופשה.

עמיר פרץ: אני השתכנעתי ואני מציע שנוריד להן גם את 14 השבועות.

שרגא ברוש: לכן הבעיה היא איפה הטיפה הנוספת שאנחנו שופכים את המים עם התינוק.

שרגא ברוש: אנחנו הסכמנו והגענו להסכמים.

שרגא ברוש: הרי לא באנו לכאן והתחלנו לצעוק חמס נגד זה אלא בדיוק הפוך.

שרגא ברוש: ניסינו לבוא עם משהו שמצד אחד משפר את התנאים של האישה שיוצאת לחופשה ומוסיף לה דברים נוספים, אבל מצד שני זה משהו שלא מהווה את הטיפה האחרונה שהופכת את כל זה.

שרגא ברוש: אני מבין את מה שאומר חבר הכנסת עמיר פרץ.

עמיר פרץ: ניסינו כל הזמן לחפש את הסיבה למה לפני מלחמת לבנון השנייה לא היו אימונים במשך חמש שנים ועכשיו אני מבין.

עמיר פרץ: אתם באתם ואמרתם שמילואים זה אינסנטיב לפטר עובדים וצה"ל נענה לדרישתכם.

שרגא ברוש: אנחנו מעסיק הוגן שעוזר לאלה שהולכים לצבא.

ציפי חוטובלי: זה ממש לא מצחיק.

ציפי חוטובלי: אלה הפרסומים בעיתון.

שרגא ברוש: היות שאני מג"ד במילואים, עם עמיר פרץ ביחד חתמנו על נייר שמעודד מעסיקים להיות מעסיקים מתקדמים ולתת יותר תנאים לאלה שהולכים למילואים.

שרגא ברוש: באופן עקרוני אני אומר לכם שאנחנו בסך הכל בעד העניין אבל עד גבול הטעם הטוב.

שרגא ברוש: מה שאמר כרגע חבר הכנסת עמיר פרץ, יש בו הגיון ואומר היכן.

שרגא ברוש: בעיקר אם אישה לא באה כדי לעשות חלטורה והיא עוזבת אלא היא נשארת במקום עבודה וגם אחר כך היא פורשת בגיל 60 ומשהו לפנסיה.

שרגא ברוש: ואם זה המצב, למה שהיא תפסיד את הכסף הזה?

שרגא ברוש: אני הולך להסכים עם עמיר פרץ אבל אני מבקש שזה יהיה בדיוק כמו שהוא אמר – פנסיה.

עמיר פרץ: קופה מרכזית שהיא תחליט עליה, אחת מהקופות בהן היא חוסכת.

עמיר פרץ: היא לא תחסוך שלוש קופות ותבקש לגבי כולן.

עמיר פרץ: היא תחליט על קופה אחת לפנסיה.

עמיר פרץ: אם אין לה פנסיה ויש לה רק ביטוח מנהלים, היא תחליט על קופה אחת לפנסיה.

שרגא ברוש: אני מבקש דבר אחד.

שרגא ברוש: אני מבקש שהעובדת תעבוד אחרי שהיא חוזרת מחופשת הלידה שנה ולא חצי שנה.

שרגא ברוש: אני אומר למה אני אומר שנה ולא חצי שנה, וזה לא בגלל שעמיר פרץ אמר חצי שנה.

עמיר פרץ: אין לי בעיה.

שרגא ברוש: אם אין בעיה, בסדר, אבל אני רוצה להסביר למה.

עמיר פרץ: סגרנו.

נועה בן שבת: היא עובדת מרצונה, זאת אומרת, היא לא מתפטרת, אבל אם היא מפוטרת, אנחנו לא מונים.

שרגא ברוש: אני לא נכנס לזה אם היא מפוטרת או מתפטרת, אני לא נכנס לזה.

עמיר פרץ: שלא יהיה מעסיק – ויש כמה כאלה – שיפטר אותה כדי לחסוך את הכסף הזה.

שרגא ברוש: אני לא מאמין שיש איזשהו מעסיק שמחכה לעובדת ונותן לה חופשה ללא תשלום, וגם קולט אותה ובסוף מפטר אותה רק כדי לחסוך את שלושת החודשים ביטוח לאומי.

שרגא ברוש: רדו מזה.

שרגא ברוש: אין חיה כזאת בעולם.

שרגא ברוש: אם עמיר פרץ אומר שיש מעט נשים שעשו את זה, אין אפילו מעסיק אחד שכל תכלית הפיטורים הוא כדי לחסוך לה את ה-5 אחוזים פנסיה.

שרגא ברוש: אם היא לא שווה כלום, הוא יפטר אותה.

שרגא ברוש: אם היא טובה, הוא יעסיק אותה.

שרגא ברוש: אני מבקש שלא ניכנס להתפלפלויות.

שרגא ברוש: עובדת חוזרת, עובדת שנה, מגיעה לה הקופה בה היא החליטה לחסוך כאשר גם העובדת משלמת את חלקה והמעביד משלם את חלקו.

שרגא ברוש: נקודה.

שרגא ברוש: בואו לא ניכנס לשאלה מי פיטר ולמה.

ציפי חוטובלי: מקובל.

ציפי חוטובלי: סיכמנו את זה.

עמיר פרץ: אם יש לך את הסעיף הזה, אנחנו ננסח את העניין הזה איך מגינים מפני רשעים.

שרגא ברוש: אין רשעים.

עמיר פרץ: אני חושב שצריך להודות לשרגא ברוש.

שרגא ברוש: לא, אין צורך.

ציפי חוטובלי: אנחנו נודה לו אחרי שנגיע בכל להסכמה.

ציפי חוטובלי: אני רוצה שנחזור לעניין העקרוני של נשים שעבדו מתחת לשנה וההצעה שמקובלת עלי שיקבלו את מחצית מהתקופה בה הן עבדו כחופשה ללא תשלום.

שרגא ברוש: רבע.

עמיר פרץ: לכם יש בעיה עם העניין של חצי או רבע?

שרגא ברוש: רבע.

קריאה: רבע – כן, חצי – זה נסבל.

אבי ברק: אם זה שליש, היא תקבל יותר מזאת שהיא ותיקה שמקבלת שנה כי אחרי שנה מקבלים שלושה חודשים.

אבי ברק: אחרי תשעה חודשים אי אפשר לקבל גם שלושה חודשים.

ציפי חוטובלי: צריך לזכור את האינטרסים של הנשים.

אבי ברק: בואו נזכור את האינטרסים של כולם ובתוך זה גם של הנשים.

שרגא ברוש: היום אישה זכאית לצאת לחופשה ללא תשלום כרבע מתקופת עבודתה.

שרגא ברוש: שלושה חודשים, בנוסף ל-14 שבועות.

עמיר פרץ: בגלל שאתם קיבלתם את תביעתנו בעניין הפרשות לפנסיה, אני נקבל את תביעתכם בעניין הזה.

ציפי חוטובלי: חבר הכנסת עמיר פרץ, עד כמה שאני זוכרת, אתה לא יושב ראש הוועדה.

אבי ברק: אבל הוא מבין משהו ביחסי עבודה.

אבי ברק: הוא עוד זוכר.

גלי עציון: עובדת שעבדה 11 וחצי חודשים תקבל שבועיים ועובדת שעבדה שנה תקבל שלושה חודשים.

עמיר פרץ: הוא אומר לך רבע.

שרגא ברוש: חופשה ללא תשלום.

גלי עציון: כמה עובדות כאלה יש?

עמיר פרץ: אתן רוצות את החוק?

עמיר פרץ: תנו להתקדם לפני שהם יחזרו בהם.

עמיר פרץ: לדעתי צריך לקבל את עמדתם כי בין היתר עובדת שעבדה רק חצי שנה, רצוי שבמקום שאפשר ושזה לא דבר קריטי שהעובדת חלילה קרה משהו והיא לא יכולה לחזור, שתחזור לפני שמקום העבודה שלה ילך.

עמיר פרץ: רצוי.

עמיר פרץ: מי שעבדה שנתיים-שלוש, מקום העבודה יישמר לה.

עמיר פרץ: לכן בואו נקבל את עמדתם.

עמיר פרץ: הם הלכו לקראתנו ואני מציע שנלך לקראתם.

עמיר פרץ: ננסח ונגמור עניין.

נועה בן שבת: אני מניחה שכולם מבינים את ההסכמה אבל אני אנסה לוודא שזה אמנם מה שהוצע כאן.

נועה בן שבת: אנחנו מדברים על כך שעובדת שחופשת הלידה היא 26 שבועות, עובדת שעבדה פחות משנה תהיה חופשת הלידה 14 שבועות בתוספת רבע מהתקופה בה היא עבדה.

אבי ברק: חופשה ללא תשלום.

נועה בן שבת: התוספת שנחשבת חופשת לידה אבל היא ללא תשלום דמי לידה היא רבע מהתקופה בה היא עבדה.

אבי ברק: כחופשה ללא תשלום.

נועה בן שבת: לא כך הבנתי.

אבי ברק: הבנתי את זה מהיושבת ראש שאמרה שעד שנה זאת חופשה ללא תשלום כרגע מהתקופה, או שלא הבנתי נכון.

נועה בן שבת: חופשת לידה ללא תשלום דמי לידה.

שרגא ברוש: בשנה הראשונה היום לא מגיע לה כלום חוץ מאשר את 14 השבועות.

שרגא ברוש: כן מגיע לעובדת אחרי שנה רבע מהתקופה שהיא עבדה.

שרגא ברוש: הכנסתם את מה שמגיע היום לעובדת אחרי שנה, גם לתוך השנה הראשונה.

נועה בן שבת: רוצים להוסיף את זה עם זכויות ותק.

נועה בן שבת: רוצים להוסיף את זה עם הגנה מפני פיטורים.

אבי ברק: אבל לא בשנה הראשונה.

ציפי חוטובלי: אני רוצה לחזור על הדברים שאמר חבר הכנסת עמיר פרץ, שהערך המוסף היחיד של עובדת שהיא עובדת מתחת לשנה הוא שהיא יודעת שמקום העבודה שלה שמור.

ציפי חוטובלי: דווקא עובדות ללא ותק זקוקות לזה יותר מאשר עובדות עם ותק.

שרגא ברוש: גבירתי היושבת ראש, אני לא יודע למה היא זקוקה, אבל אני רוצה להסביר לך למה אני זקוק.

שרגא ברוש: אני מקבל עכשיו לעבודה בחורה שלא ידעתי שהיא בהריון.

שרגא ברוש: אחרי חצי שנה היא מודיעה לי שהיא הולכת ללדת מחר בבוקר.

שרגא ברוש: שתלך לשלם.

שרגא ברוש: היא הולכת ללכת – 14 שבועות חופש ואחרי כן היא גם הולכת לחופשה עוד רבע מהתקופה ואחרי כן אני גם צריך לשמור לה את מקום העבודה.

שרגא ברוש: עכשיו אני שואל אותך למה שאני בכלל אקבל אותה לעבודה.

שרגא ברוש: אנחנו באנו ואמרנו שצריך להבדיל בין עובדת בשנה ראשונה לבין עובדת אחר כך.

שרגא ברוש: עובדת שנה ראשונה היא עובדת של חודש וגם עובדת של 11 וחצי חודשים.

שרגא ברוש: לכן הגענו לסיכומים, וזה רלוונטי וסביר שכאשר מנסים לעשות משהו, מתפשרים אחד עם השני.

שרגא ברוש: לכן אמרנו שבשנה הראשונה היא לא צוברת – ואני חושבת שהכי טוב ייטיב לתאר את מה שסיכמנו סער – ואני לא יכול לומר שזה אידיאלי בשבילי וכנראה זה גם לא אידיאלי לנשים המסוימות האלה, אבל זאת פשרה סבירה שמצד אחד נותנת הטבות לעובדות בשנה הראשונה שלא עולה להן כלום חוץ מ-14 שבועות אין להן כלום, אלא רק 14 שבועות, ונותן גם הטבות לאלה שאחרי שנה ראשונה, שיש להן רבע מהתקופה והן מקבלות עוד דברים כמו ותק או כל מיני דברים אחרים.

שרגא ברוש: אי אפשר שכל אחד יצא עם מלוא תאוותו בידו.

ציפי חוטובלי: לפני שסער מסביר, אני רוצה לחזור ולומר שיש לנו כאן רצון שמבחינת הזכויות וצבירת הוותק וכל הדברים שדיברנו עליהם, אנחנו מדברים על מצב בו כל עובדת נמצאת בדיוק באותו מצב.

ציפי חוטובלי: הדבר היחיד שאנחנו מקיימים עליו דיון, וכאן אני אומרת לכם בכנות שאני רציתי שזה יהיה מחצית מהתקופה ולא רבע מהתקופה.

שרגא ברוש: ואני לא רציתי לשלם תנאים סוציאליים.

שרגא ברוש: אז מה?

ציפי חוטובלי: הנכונות ללכת לקראתכם בעניין רבע מהתקופה, אני חושבת שזאת פשרה משמעותית מאוד שהוועדה הזאת עושה בהצעת חוק שאני חוזרת ואומרת שכל עניינה הוא פשרה אחת גדולה עם העיקרון שחופשת לידה היא חופשה בתשלום.

ציפי חוטובלי: בוא נזכור את זה.

ציפי חוטובלי: מלכתחילה התחלנו ממקום בו אנחנו רוצים לבוא לקראת המעסיקים, לבוא לקראת האוצר ולבוא לקראת כל הגורמים.

שרגא ברוש: אני מסתובב כאן בוועדות במשך חמש השנים האחרונות ואני אומר לכם שמנסים להגיע למשהו שכולם ביחד יכולים לחיות אתו בשלום.

שרגא ברוש: אין טעם שתאמרי במה הלכת לקראתנו.

שרגא ברוש: את כל הדרך הלכת לקראתנו ואנחנו הלכנו לקראתכם רבע קטן וחלק קטן מהדרך, אז מה?

שרגא ברוש: אין לנו שום יכולת להצביע בוועדה אלא רק לכם.

שרגא ברוש: עדיין אנחנו חיים במדינה מתוקנת ומנסים להגיע למשהו שמקובל על כולם.

שרגא ברוש: מה שראית כאן כרגע עם עמיר פרץ ואתי, זה לא שדיברנו קודם אלא ההגיון בסוף מנצח והרצון להגיע לשלמות, ברור למי שבקיא בזה שהוא לא עובד.

ציפי חוטובלי: אנחנו לא שם.

שרגא ברוש: אתם שם.

שרגא ברוש: אם העובדת היא בתקופת ניסיון, לא מגיע לה חופשה ללא תשלום.

שרגא ברוש: היא בתקופת ניסיון.

נועה בן שבת: עובדת שעבדה שנה היא בתקופת ניסיון?

שרגא ברוש: לא, לא שנה.

שרגא ברוש: עבדה חמישה חודשים והיא בתקופת ניסיון.

שרגא ברוש: אם אתם רוצים, אני מסכים לכל חוץ מאשר תקופת ניסיון.

שרגא ברוש: אני חתום על הסכמי עבודה ויש שם הגדרה מהי תקופת ניסיון.

שרגא ברוש: בתקופת ניסיון, מה פתאום חופשה בתקופת ניסיון?

שרגא ברוש: אני מפטר אותה ונגמר.

קריאה: מהי תקופת ניסיון?

שרגא ברוש: שנה.

שרגא ברוש: אצלי בהסכם הקיבוצי.

נועה בן שבת: אחת העילות לפיטורים בתקופת ההריון היא משך תקופת העבודה אצל המעביד.

שרגא ברוש: אני רוצה להסביר דבר פשוט.

שרגא ברוש: אני אומר דבר פשוט, שלא תספרו לי עכשיו מה אומר החוק כי אני יודע, וגם אל תספרו לי במה הלכתם לקראתנו כי גם את זה אני יודע.

שרגא ברוש: אל תספרו לי במה אני הלכתי לקראתכם, כי גם את זה אני יודע.

שרגא ברוש: כל מה שאני מנסה לומר הוא שיש הבדל מובהק - ואם אתם רוצים להתעלם, תתעלמו – בין עובד בשנה ראשונה, עובד או עובדת, לבין עובד או עובדת אחר כך.

שרגא ברוש: אתם עכשיו השגתם הטבות לעובדות בשנה ראשונה והטבות אחרות לעובדות אחרי השנה הראשונה.

שרגא ברוש: הניסיון לתת לעובדות בשנה ראשונה כמו עובדות אחרי זה, הוא לא נכון בהגדרה.

שרגא ברוש: הוא לא נכון במערכת יחסי עבודה.

שרגא ברוש: בפרקטיקה, ביום יום, זה לא נכון.

ציפי חוטובלי: על מה הוויכוח כרגע?

ציפי חוטובלי: הייתה בינינו הסכמה.

סער גדעון: הוויכוח הוא האם את ארבעת החודשים הנוספים אנחנו נותנים במסגרת חופשה ללא תשלום בסעיף 7, מה שלא היה עד היום למי שעבדה פחות משנה או אם אנחנו נותנים את זה במסגרת סעיף 6.

סער גדעון: מה שמפריע, זה פחות הרבע או החצי אלא זה בדיוק הזכויות שנלוות.

סער גדעון: דיברנו על זה היום בבוקר, כאשר אתה מכניס את זה לסעיף 6, זה אומר שמישהי שעבדה 4 חודשים והיא יוצאת לפי הצעתך לעוד 14 שבועות ועוד מחצית התקופה, דהיינו עוד חודשיים, ואחר כך עוד שישים ימים אתה לא יכול לפטר אותה, ואחרי כן צריך לתת לה הודעה מוקדמת של שלושים ימים, ועכשיו היא כבר עברה שנה עם כל התקופות האלה, אז את רוצה לצבור לה את הזכויות לוותק ופתאום אתה גם צריך לשלם לה פיצויי פיטורים ופתאום מישהי שעבדה ארבעה חודשים, אתה בעצם נאלץ להמשיך להיות במערכת של יחסי עבודה אתה עד אחרי תקופה של שנה.

סער גדעון: התקופה של שנה, בכל מה שאנחנו מדברים על זכויות שתלויות בוותק, התקופה של שנה היא תקופה מאוד משמעותית וכאן היה עניין שגם המעסיקים הלכו הרבה לקראתנו בכל העניין של כל מי שמעל שנה כי אמרנו שמי שמעל שנה, אנחנו לא רוצים שה-14 השבועות ייספרו לה כך ו-12 שבועות ייספרו לה בצורה אחרת, אבל מי שהיא פחות משנה, יש הגיון, יש שכל בבקשה.

יאיר פז: דיברנו על זה הבוקר.

יאיר פז: זה אחוז קטן ומזערי של נשים.

סער גדעון: זה לא חשוב.

סער גדעון: הטענה שיש מעט נשים, משרתת את שני הצדדים.

סער גדעון: שני הצדדים יכולים לטעון את זה והטענה עובדת לשני הכיוונים.

סער גדעון: לכן אני באמת מאמין, אחרי שיחות רבות, והייתי שותף גם לניסוח הצעת החוק המקורית, כך שאני לא נחשד בכך שאני רוצה לפגוע בזכויות נשים, אבל אני חושב שההתייחסות לתקופת זמן של שנה בדרך בה מוצע שהן יוכלו לקבל את הרבע הנוסף כחופשה ללא תשלום, מה שלא היה להן בעבר, אני חושב שזאת הצעה הגיונית וזוהי הטבה לעומת מצבן של הנשים היום.

סער גדעון: אם זה מה שמביא לנו את ההסכמה של כל מי שיושב סביב השולחן, כולל משרדי הממשלה, כולל המעסיקים וגם אותן נשים שהיום לא זכאיות לדבר הזה, מצבן משתפר.

גלי עציון: אתה מציע לפצל, מבחינת הניסוח, בין אלה שהן עד שנה, שהן ייכנסו לסעיף 7, לבין אלה שהן אחרי שנה וייכנסו לסעיף 6?

סער גדעון: כן.

סער גדעון: ממילא מוצע לפצל.

סער גדעון: בכל מקרה בכל מה שדיברנו, הרי יהיה פיצול של 26 שבועות למי שהיא מעל שנה ומי שמתחת לשנה, 14 שבועות.

ציפי חוטובלי: אני רוצה לומר לך משהו.

ציפי חוטובלי: במהלך כל הדיונים שהתקיימו בינינו וגם עם שרגא ברוש, היה דיבור אחד ודיברנו על העיקרון שחשובות לנו ההגנות של סעיף 6.

ציפי חוטובלי: זה היה העיקרון.

ציפי חוטובלי: העיקרון הזה לא חילק בין שנה ללא שנה.

ציפי חוטובלי: דיברנו על כך שהעיקרון הזה יחול.

אורית זוארץ: ההבחנה מעוגנת בחקיקה לגבי נשים שעובדות עד שנה ונשים שעובדות מעל שנה.

גלי עציון: מבחינת סגירת מועדים, אני מבינה את החשש של המעסיקים מהשנה, אבל מי שעובדת עד מועד הלידה במשך שבעה חודשים, למעשה כבר נכנסת לשנה כי אלה שבעה חודשים פלוס 14 שבועות של חופשת לידה פלוס חודשיים של חובה להחזיר אותה לעבודה.

גלי עציון: תראו כמה זה מצטמצם ואנחנו ממילא אומרים שהקבוצה הזאת היא קבוצה מאוד מצומצמת.

גלי עציון: אני מודה לתעשיינים על כך שהם באים לקראת אבל מדובר במשהו מאוד קטן מצד אחד.

גלי עציון: כל החוק הזה הוא משהו מאוד קטן בסופו של דבר, עם כל הכבוד, והדבר העיקרי בו הוא הדקלרציה ולכן בשביל הקבוצה הכל כך מצומצמת, כי הקבוצה היחידה שבה יש איזושהי משמעות היא הקבוצה שעבדה פחות משבעה חודשים.

גלי עציון: ניקח מישהו שעבדה שישה וחצי חודשים, תוריד אותה משם?

גלי עציון: המספר הולך ומצטמצם.

שרגא ברוש: כבר אמר מי שאמר שאם זה כל כך מעט, זה עובד לשני הצדדים, אז במה אנחנו מתעסקים?

שרגא ברוש: את אמרת שממילא הם קיבלו כל כך מעט, אבל מנית אחרי שבעת החודשים בין היתר גם את החופשה הנוספת שהן מקבלות.

שרגא ברוש: זה דבר קטן?

שרגא ברוש: אחרי שבעה חודשים מגיעים לה 14 שבועות ועוד 12 שבועות שכרגע החוק מסדיר.

גלי עציון: אני אומרת שמי שעבדה שבעה חודשים היא כבר ממילא מבחינת המעסיקים צברה ותק.

שרגא ברוש: בחשבון הפשוט מי שעבדה שבעה חודשים יוצאת ל-14 שבועות.

שרגא ברוש: היום היא צריכה לחזור לעבודה אחרי 14 שבועות והיא לא יכולה לקבל חופשה ללא תשלום.

שרגא ברוש: ממחר בבוקר היא יכולה לקבל חופשה ללא תשלום.

שרגא ברוש: זאת כבר תוספת שהחוק החדש הוסיף לה, כך ששיפרת את מצבה.

שרגא ברוש: תראי במי את דנה.

שרגא ברוש: את דנה במישהי שיוצאת לחופשת לידה אחרי שבעה חודשי עבודה.

שרגא ברוש: כלומר, כולנו מסכימים שתקופת ההריון היא תשעה חודשים, כלומר, היא התקבלה לעבודה כאשר היא הייתה חודשיים בהריון.

שרגא ברוש: אני מוכן להמר על כך שהמעסיק שקיבל אותה כנראה לא בדיוק הבין לאן הוא הולך ומה לעשות, הוא תקוע עם העניין הזה.

שרגא ברוש: בואו נהיה עכשיו פרקטיים.

ציפי חוטובלי: זאת ההתייחסות להריון?

שרגא ברוש: יש לי ילדים ואני מתייחס בכבוד רב להריון ובטח לנשים.

שרגא ברוש: אני אומר לכם משהו מציאותי.

שרגא ברוש: אסור לומר את זה?

שרגא ברוש: טוב, אז אני חושב שהמעסיק הנאור לא שאל את האישה כאשר היא התקבלה לעבודה והיא בהריון, האם גבירתי כבר בהריון, גם כי אסור לו וגם כי זה לא אסתטי לשאול.

שרגא ברוש: הוא לא שאל ולכן היא גם לא מצאה לנכון לעדכן אותה, כך שהוא גם לא ידע.

שרגא ברוש: אחרי חודשיים הסתבר לו שהיא כבר בהריון ארבעה חודשים והוא אומר לה שהוא מאוד שמח שהיא בהריון אבל חבל שהוא לא ידע את זה, אבל אין מה לעשות.

שרגא ברוש: אם היא הייתה אומרת לו שהיא כבר חודשיים בהריון, הוא היה אומר לה שאין שום בעיה, שהוא מאוד שמח שהיא בהריון, שאם היא תרצה אחר כך חופשה, היא תקבל אותה, אבל זה לא המצב העובדתי בשטח ובואו לא נתעלם מזה.

שרגא ברוש: השגתם לגברת הזאת עכשיו עוד שישים ימים ולאחרות, אחרי שנה, השגתם תנאים נוספים.

שרגא ברוש: יכול להיות שלא השגתם את כל מה שרציתם להשיג, בסדר, אבל גם המעסיק הדפוק, לא הנאור, יצטער על השינוי בחוק הזה ובכל אופן נעמוד מולו ואני אומר לו שאנחנו כבר במאה ה-22.

שרגא ברוש: תבינו שצריכים להתחלק בהישגים, וכמו שאומרת חברת הכנסת דליה איציק, כולנו מבינים שהחוק הזה ילך קדימה, אז זה לא בקדנציה שלי, בטח בקדנציה שלכם, ובטח תשפרו אותו, אבל לאט לאט.

שרגא ברוש: גם כאשר עשינו עכשיו את הפנסיה חובה ועוד מיליון וחצי אנשים קיבלו פנסיה חובה, סיכמנו על 15 אחוזים ולא על 17 וחצי אחוזים.

שרגא ברוש: אז מה, יושב ראש ההסתדרות אידיוט?

שרגא ברוש: הוא לא ידע שכולם מקבלים 17 וחצי אחוזים?

שרגא ברוש: אבל האלטרנטיבה הייתה אפס למיליון וחצי אנשים.

שרגא ברוש: אז בואו נתחיל עם 15 אחוזים.

שרגא ברוש: תאמינו לי שלפני שיגיע ל-15 אחוזים, זה יגיע ל-17 וחצי אחוזים כי אלה הם החיים.

שרגא ברוש: לכן, בואו נהיה פרקטיים.

שרגא ברוש: אף אחד לא ישיג את כל מה שהוא רוצה, אבל את הרוב כבר השגתם ואני לא מרגיש נלחץ אלא אני די שמח שהשגתם את זה.

שרגא ברוש: לכן בואו נעצור, בואו לא נעשה עוד משהו ועוד משהו.

שרגא ברוש: עצרו את זה כאן.

שרגא ברוש: נתנו מה שנתנו כאן לעמיר פרץ, ואני לא מרגיש שנתנו אלא אני מרגיש שעשינו משהו נכון, ותלכו עם זה קדימה.

דליה איציק: ברשותכם, גלי, אני מבקשת את ההקשבה שלך.

דליה איציק: ברור שאם היינו עכשיו כאן שרי ממשלה, נניח יושבים כאן שלושים שרים והייתה להם זכות הצבעה וכולנו היינו מאוד מרוצים, אבל יש לי יסוד סביר להניח של היית מצביעה על הצעת החוק שאת רוצה כי הייתי שם.

דליה איציק: זה מאוד קשה שם.

דליה איציק: אנחנו לא שם, כך שיש לנו פריבילגיה לומר מה שאנחנו רוצים.

דליה איציק: אני באופוזיציה וקל לי עכשיו להציע כל דבר.

דליה איציק: לחברת הכנסת ציפי חוטובלי יהיו חיים קשים מפני שזאת הצעה עם עלות תקציבית.

דליה איציק: אנחנו הבנו שתפסת מרובה, לא תפסת כלום.

דליה איציק: למה?

דליה איציק: כי הממשלה מתנגדת והיא לא אישרה את זה בוועדת שרים לענייני חקיקה.

דליה איציק: אני רוצה לומר משהו לטובתו של שרגא ברוש ולא רק לטובתו.

דליה איציק: ההצעה הזאת, יש לה עלות תקציבית ואנחנו התחייבנו שלא תהיה לה עלות תקציבית.

דליה איציק: זאת כבר השתה של בין 10 ל-13 אחוזים מהכיס שלהם ואל תשכחו שלא רק המעסיקים אלא גם המדינה מעסיקה וגם האוצר הוא מעסיק ענק.

דליה איציק: לכן אני מציעה שאנחנו נקבל את ההצעה הזאת ונחטוף אותה.

דליה איציק: אנחנו אחר כך נצטרך לגייס את השרים והעבודה רק מתחילה כאן.

דליה איציק: אני רואה בזה הישג ענק בעצם העובדה שהעובדת יודעת.

דליה איציק: החברות שלי מתקשרות ואומרות לי שהבת שלהן מברכת אותי כי סוף כל סוף הן לא יילחצו כאשר הן מאריכות את חופשת הלידה.

דליה איציק: זה ייקח זמן, זה גם תהליך חינוכי ופסיכולוגי.

דליה איציק: אנחנו היום שמנו את היסוד לחופשה עם תשלום.

דליה איציק: זה מה שעשינו היום.

דליה איציק: לציפי חוטובלי יותר קשה כי היא במקום שיותר קשה לה.

דליה איציק: אני רוצה שבסוף היא תגיע לתוצאת החוק הזאת ואני רוצה גם להיות הוגנת ולומר שהרבה יותר קשה לה מאשר לי.

דליה איציק: אני ראיתי את גדעון סער נלחם עד טיפת דמי האחרונה בפעם הקודמת, הוא שר החינוך והיה יושב ראש הוועדה לקידום מעמד האישה, והוא סיפר לי שזה כל כך חשוב ועכשיו הם אינם ונעלמו וכולם שרים ולא יצביעו בעד.

דליה איציק: אל תראו את מה שקורה כאן.

דליה איציק: מה שקורה בינינו, מה שקורה בין שר התעשייה, יושב ראש ההסתדרות, אלה הכל שיחות שהנשמה יצאה לנו וכמעט היו מכות.

דליה איציק: אני מאוד מודה לכם ואני בטוחה שהיושבת ראש מסמיכה אותי לומר לכם תודה כי מזל שיש אתכם ואתם סוחבים למקום אחר אבל בסוף זה מתגבש לכדי הסכמה.

דליה איציק: אני מאוד מעריכה את מה שאמרת היום אבל אנחנו לא נשבח אותך.

דליה איציק: תזכרו שבסוף צריך להצביע למעלה.

דליה איציק: ההצבעה כאן היא פשוטה אבל בסוף צריך להביא את זה למעלה, למליאת הכנסת, ואני רואה לנגד עיניי איך יושב ראש הקואליציה מוציא את זה וקורא לחברת הכנסת חוטובלי הצידה ואומר לה שהיא הפרה הסכם וכולי.

דליה איציק: זה לא פשוט.

ציפי חוטובלי: אני הלכתי אתך על הצעת החוק הזאת ודיברנו על פשרה אחת גדולה וענקית.

דליה איציק: מבחינתי, אני על הכל הולכת אתך.

דליה איציק: הנה, אני כבר אומרת לך.

דליה איציק: אם את תעמדי בזה, יופי.

דליה איציק: אני על הכל הולכת אתך.

דליה איציק: אני רוצה להיות הוגנת כי אני יודעת שלמעלה יהיה קשה.

דליה איציק: אני מקבלת את זה שאם תפסת מרובה, בסוף לא תפסת והייתה כאן הבנה ופשרה שלפי דעתי היא בסדר ולכן צריך לעלות למעלה, להריץ את הנושא ואחר כך ללכת להצעת החוק הבאה.

ציפי חוטובלי: אני שומעת כאן את כל הצדדים.

ציפי חוטובלי: בסופו של דבר המטרה שלנו היא שהצעת החוק הזאת תעבור והיא תעבור טוב ושנקבע עוד יתד בדרך לקדם את נושא חופשת הלידה של נשים.

ציפי חוטובלי: אני באמת מסכימה ששינויים צריכים להיות באופן הדרגתי ואין ספק שיש כאן הישגים.

ציפי חוטובלי: בכל זאת, זה מותיר כמה שאלות שהיועצת המשפטית של הוועדה רוצה לשאול.

ציפי חוטובלי: אם אנחנו כאן בעניין של סגירת הפינות של הצעת החוק, בבקשה.

נועה בן שבת: אני רוצה לבקש הבהרות.

נועה בן שבת: אנחנו בעצם אומרים ש-26 שבועות ייתנו כחופשת לידה רק לעובדת שהיא עובדת למעלה משנה אצל המעביד או במקום העבודה.

שרגא ברוש: כן.

נועה בן שבת: 26 שבועות ייתנו לעובדת שעובדת מעל שנה.

נועה בן שבת: זה תיקון בסעיף 6.

נועה בן שבת: אותן הוראות, היא תוכל לקצר את חופשת הלידה ואי אפשר יהיה לדחות את חזרתה וכולי.

נועה בן שבת: אנחנו עוברים לסעיף 7, סעיף החופשה ללא תשלום.

נועה בן שבת: אנחנו בעצם מורידים שם את התנאי של עובדת שעובדת 12 חודשים אצל המעביד.

נועה בן שבת: אנחנו נצטרך לעשות בהתאמה גם את התיקונים לגבי עובד, יתכן שגם לגבי חופשת הלידה.

נועה בן שבת: זאת אומרת, אם אנחנו נותנים את חופשת הלידה של 26 שבועות רק לגבי עובדת שעבדה למעלה משנה אצל המעביד, יתכן שאנחנו צריכים גם לצמצם את הזכות של עובד לקחת את יתרת חופשת הלידה.

גלי עציון: למה הוא לא יכול להתחלק?

נועה בן שבת: היום הוא יכול להתחלק עם האישה.

נועה בן שבת: היום הוא יכול לקבל חופשת לידה חלקית ביתרת תקופת חופשת הלידה של אשתו.

נועה בן שבת: לכאורה, אם היא עבדה 12 חודשים אצל המעביד, היא זכאית ל-26 שבועות, אבל השאלה אם צריך גם להתנות את הזכאות שלו בעבודה במשך איזושהי תקופה.

שרגא ברוש: אם הוא עובד שבוע, הוא יצא עכשיו לשלושה חודשים חופש?

אורית זוארץ: מה אומר החוק לגבי גבר שעובד פחות משנה ורוצה להתחלק בחופשת הלידה עם אשתו?

שרגא ברוש: היום אין הגבלה כי גם לאישה אין הגבלה.

נועה בן שבת: שישה שבועות אחרי הלידה, כל יתרת חופשת הלידה, העובד יכול להתחלק בה.

אורית זוארץ: אין התייחסות למקום עבודתו בפרק הזמן שהוא עבד קודם לכן?

נועה בן שבת: לא.

נועה בן שבת: אין היום הגבלה.

ציפי חוטובלי: אני רוצה לרכז את הדיון בנושא זכויות בן הזוג.

ציפי חוטובלי: סער אומר שההגיון אומר שזה ייגזר מהזכות של האישה.

סער גדעון: בדיוק.

שרגא ברוש: בוא נצייר מצב בו עובדת יצאה ל-14 שבועות חופשת לידה בתשלום.

שרגא ברוש: אחר כך מגיעים לה עוד שישים ימים והיא החליטה שבמקום שהיא תצא לשישים ימים, היא מעבירה את השישים ימים לבעלה.

נועה בן שבת: השישים ימים, זה מאוד מבלבל.

נועה בן שבת: השישים ימים הם התקופה בה היא מוגנת כאשר היא חוזרת לעבודה.

שרגא ברוש: 12 שבועות.

שרגא ברוש: את 12 השבועות האלה שהם לא בתשלום, היא מעבירה לבעלה.

שרגא ברוש: בעלה התחיל לעבוד אתמול בבוקר במקום עבודה.

שרגא ברוש: הרי זה לא הגיוני שהוא התחיל לעבוד אתמול בבוקר ומחר הוא בא ואומר למעביד שלו שעכשיו הוא יוצא לחופשה.

שרגא ברוש: אני לא מדבר על כסף אלא על חופשה.

שרגא ברוש: קלטתי אתמול לעבודה מנהל חשבונות והוא מודיע לי ביום ראשון בבוקר שאשתו החליטה לחזור לעבודה ובשעה טובה היא ילדה, והוא עכשיו במשך 12 שבועות איננו.

קריאה: גם היום מותר.

קריאה: היום הוא יכול לצאת לשבעה שבועות מהיום השני של העבודה.

שרגא ברוש: לכן השאלה שאני שואל היא מה מגיע לו היום.

גלי עציון: היום אין הגבלה של זמן לא לו ולא לה.

גלי עציון: היום אין הגבלה של זמן לא לאישה ולא לגבר לצאת לחופשת לידה.

שרגא ברוש: ל-14 שבועות.

גלי עציון: זה המצב היום.

גלי עציון: אגב, לגבי ה-26 שבועות, יש משהו בטענה הזאת שגם לגביו צריך להפעיל את הדרישה הזאת.

גלי עציון: מצד שני יש בעיה בביטוח לאומי וזאת לא צריכה להיות דרישה כפולה.

גלי עציון: לגבי דמי לידה, לגבי גבר, יש דרישה כפולה, שגם האישה זכאית וגם הוא זכאי, ורק אז הוא יוכל לקבל דמי לידה.

גלי עציון: נא לעשות את אותה טעות או עוול בחוק עבודת נשים.

גלי עציון: זאת אומרת, זה לגיטימי לדרוש שמי שממשיך בין ה-14 ל-26, יש לו תקופה של שנה אבל לא לדרוש שנאמר הייתה אישה, היא עבדה פחות משנה ולכן היא צריכה לחזור לעבודה, אבל בעלה לעומת זאת עובד חמש שנים.

גלי עציון: למה שהוא לא יוכל לנצל את התקופה הזאת ולצאת לחופשת לידה?

גלי עציון: לכן הדרישה צריכה להיות או מהעובד או מהעובדת, שלא תהיה עליו דרישה כפולה, זאת אומרת, גם היא צברה שנה וגם הוא צבר שנה.

נועה בן שבת: אם הוא צבר שנה והיא לא צברה שנה, הוא יוכל לצאת לחופשה ללא תשלום או לחופשת לידה?

נועה בן שבת: למה הוא יוכל לצאת?

גלי עציון: לאותה חופשת לידה.

נועה בן שבת: כי הוא כבר צבר חמש שנים.

שרגא ברוש: זה צריך ללכת לפי האישה.

ציפי חוטובלי: אני רוצה לדבר על זכאות של בן זוג.

ציפי חוטובלי: האם אנחנו חייבים להתייחס לזה?

ציפי חוטובלי: האם החוק כרגע לא מסדיר את המציאות של בן זוג בתקופת חופשה ללא תשלום?

ציפי חוטובלי: הרי יש מציאות של מעל שנה ובכל מקרה יש אפשרות לחופשה ללא תשלום.

ציפי חוטובלי: מה דינו של בן הזוג באותה תקופה?

נועה בן שבת: יש הוראה נפרדת לגבי הזכות שלו לצאת לחופשה ללא תשלום ויש הוראה נפרדת לגבי הזכות שלו לחופשת לידה.

נועה בן שבת: הזכות שלו לחופשת לידה היא חלה אחרי שבעה שבועות מהלידה.

נועה בן שבת: מהשבוע השביעי שלאחר הלידה, אז הוא זכאי ליתרת חופשת הלידה.

נועה בן שבת: זאת אומרת, אם העובדת הייתה זכאית לחופשת לידה של 26 שבועות, הוא לכאורה יהיה זכאי לכל אותה תקופה של יתרה.

נועה בן שבת: השאלה היא אם אנחנו אומרים לעובדת שהיא לא זכאית אלא כעבור 12 חודשים, האם אנחנו צריכים גם להתייחס באותה מידה לזכאות של הגבר.

נועה בן שבת: זאת שאלה אחת.

נועה בן שבת: אפשר לומר כן ואפשר לומר לא, אבל צריך להתייחס לשאלה הזאת.

נועה בן שבת: שאלה נפרדת היא לגבי החופשה ללא תשלום.

נועה בן שבת: הזכות היום של החופשה ללא תשלום, גם לגבר, מותנית בתקופת עבודה אצל מעביד או במקום העבודה.

נועה בן שבת: השאלה אם אנחנו עכשיו מפתלים את תקופת האכשרה הזאת שנדרשת לעובד כדי לצאת לחופשה ללא תשלום, אולי גם לעובד אנחנו צריכים לבטל את תקופת האכשרה ליציאה לחופשה ללא תשלום.

אורית זוארץ: למה צריך לעסוק בזה עכשיו?

נועה בן שבת: אני חייבת להעלות את השאלות האלה כי כאשר אנחנו מדברים על חקיקה, אם אנחנו נהיה במצב שהעובדת לא צריכה לעבוד 12 חודשים כדי לצבור את הזכות והעובד כן צריך לעבוד, אנחנו נצטרך לתת את התשובות למה זה כך.

נועה בן שבת: צריך לפחות לתת את הדעת.

נועה בן שבת: אפשר להחליט כן ואפשר להחליט לא, אבל צריך לתת את הדעת על השאלה הזאת.

אורית זוארץ: מה אומר החוק היום במקרה של גבר שמממש את הזכות של לחופשת לידה?

אורית זוארץ: מה קובע החוק?

נועה בן שבת: החוק אומר שהוא זכאי ביתרת חופשת הלידה מהשבוע השביעי, הוא זכאי לצאת לחופשת לידה חלקית.

קריאה: בתשלום.

שרגא ברוש: לעובדת קבענו מגבלה של שנה.

שרגא ברוש: אתם בעד זה שלא תהיה אפליה.

שירלי בבאי: אנחנו לא רוצות אפליה, זה נכון, וצריך שיהיה שוויון, אבל כאן בכל זאת מדובר על איזושהי תכלית קצת יותר רחבה.

שירלי בבאי: אנחנו מדברים על מפתח לקידום השוויון בין המינים, לזה שאישה תוכל להתקדם ולצאת למקומות עבודה וכל הנושא הזה של האחריות לילד לא תוטל רק עליה.

שירלי בבאי: המצב כיום הוא שבערך 5 אחוזים מהגברים מנצלים את העניין הזה.

שירלי בבאי: יש מחסום מאוד מאוד כבד בניצול ולכן צריך כמה שיותר לאפשר לגברים ולא לחסום אותם לא בשלב הזה ולא בכלל.

שירלי בבאי: אם באמת האחוזים יעלו יותר ויותר, יכול להיות שיצטרכו להידרש לסוגיה הזאת.

שירלי בבאי: כרגע המצב הוא שצריך לעודד כמה שיותר גברים לצאת לחופשת לידה ולא לשים סייגים נוספים.

שרגא ברוש: לא שמים סייגים על המצב הנוכחי.

ציפי חוטובלי: לדעתי גבר, כמו אישה לצורך העניין.

ציפי חוטובלי: אם אנחנו קובעים את הוותק של השנה, אני חושבת שזה לגיטימי.

ציפי חוטובלי: אני לא רואה איך זה הופך להיות תמריץ כאשר הגבר עובד פחות מחצי שנה.

ציפי חוטובלי: אני חושבת שזה לא נכון.

ציפי חוטובלי: נשאיר את זה כמו שזה עכשיו.

שירלי בבאי: צריך לעודד כמה שיותר.

ציפי חוטובלי: אני מסכימה, אבל זאת לא הדרך.

ציפי חוטובלי: לדעתי זאת לא הדרך.

דליה איציק: שירלי, אני לא רוצה לנהל אתך ויכוח למה צריך לעודד, אבל אם כאשר אני ילדתי הייתה אפשרות לבעלי או לי, אני לא הייתי מוותרת והייתי נלחמת בכוח להישאר בבית עם הילדים.

דליה איציק: מה שאת אומרת, את רוצה לתת להם את אותה הזדמנות אבל אני לא רוצה לעודד דווקא שהגבר יצא לחופשת לידה.

שירלי בבאי: אני חושבת שכן צריך.

דליה איציק: אני לא רוצה להיות גורם מעכב.

דליה איציק: אני לא רוצה שגבר יאמר שהוא לא יכול ללכת לעבודה.

דליה איציק: לכן אני אומרת לו שלא ימצא תירוצים, הנה, יש לו את אותן זכויות שיש לנשים.

ציפי חוטובלי: הבעיה שגברים לא מממשים את העניין הזה לא קשורה לשנה.

ציפי חוטובלי: רוב הגברים עובדים מעל שנה במקום עבודתם והם לא מממשים את זה, כך שלא זה מה שיעזור.

ציפי חוטובלי: אני מסכימה שבמסגרת הסוגיה של שוויון חשוב לחשוב איך מתמרצים גברים לקחת חופשת לידה אבל זאת לא הדרך.

ציפי חוטובלי: בעניין הזה אני אתכם.

נועה בן שבת: זאת אומרת, אם הגבר יבקש לנצל את יתרת חופשת הלידה של אישה עם 26 שבועות, זאת אומרת, אותם 12 שבועות, זה מותנה בוותק שלו.

ציפי חוטובלי: זה מותנה בוותק שלו.

ציפי חוטובלי: אני חושבת שזה לא סיפור גדול כי רוב הגברים עקביים במקום עבודתם והם לא נאלצים לנדוד ממקום למקום.

נועה בן שבת: לגבי החופשה ללא תשלום.

נועה בן שבת: שאלה דומה עולה לגבי החופשה ללא תשלום, כיוון שבחופשה ללא תשלום, הזכאות של הגבר לחופשה מותנית בכך שהוא עובד 12 חודשים אצל המעביד ובאותו מקום עבודה.

נועה בן שבת: אם אנחנו מבטלים את זה לאישה, יש יסוד לומר שמבטלים את הזכאות הזאת גם לגבי גבר.

נועה בן שבת: בסעיף 7(ד)(1) נאמר שהגבר זכאי לצאת לחופשה ללא תשלום לאחר חופשת הלידה של אשתו אם הוא עבד לפחות 12 חודשים רצופים עד הולדת ילדו.

ציפי חוטובלי: סיכמנו על השוואת תנאים.

ציפי חוטובלי: מצוין.

ציפי חוטובלי: למען חברי הכנסת שטרחו והגיעו ולמען כל מי שנרשם לדבר, אני רוצה לקדם את ההערות.

נועה בן שבת: יש עוד הערות כמו ההפרשות לקופת גמל.

נועה בן שבת: הכוונה לקרן פנסיה או לביטוח מנהלים, לפי בחירת האישה, ובעצם אתם משלמים עבורה גם בתקופת החופשה ללא תשלום.

שרגא ברוש: אם האישה משלמת את חלקה, בתנאי שעבדה לפחות שנה אחרי שהיא חזרה.

שרגא ברוש: אחרי שהאישה תחזור מחופשת לידה ואם ירצה השם היא תעבוד שנה, אנחנו נשלם את ה-12 שבועות האלה והעובדת תשלם את חלקה.

נועה בן שבת: לא תוכל לשלם אותם רטרואקטיבית כי כבר תיגרם פגיעה לעובדת.

נועה בן שבת: אתה תצטרך לשלם את זה באופן שוטף ויצטרכו לקבוע הוראות החזר לאחר מכן.

שרגא ברוש: אין בעיה.

נועה בן שבת: זה מקובל.

ציפי חוטובלי: את יכולה לומר מה נקבע לגבי הפנסיה?

נועה בן שבת: אני אנסה להסביר מה שאני מבינה.

נועה בן שבת: אני מבינה שגם בתקופת החופשה ללא תשלום וגם בתקופת חופשת הלידה, לעובדת שעובדת פחות משנה ועובדת שעובדת יותר משנה, זה בתקופת חופשת הלידה, המעביד יצטרך להמשיך להפריש הפרשות לפנסיה.

שרגא ברוש: העובדת ומעביד.

נועה בן שבת: העובדת והמעביד.

אבי ברק: המעביד בתנאי שהעובדת שילמה את חלקה.

אבי ברק: כך כתוב היום.

נועה בן שבת: באותן הוראות יצטרכו להשלים את התשלום.

אבי ברק: לקרן פנסיה בלבד.

נועה בן שבת: אם יש לה ביטוח מנהלים?

אבי ברק: המילה הנכונה היא ביטוח פנסיוני ולא חשוב אם זה ביטוח מנהלים.

אבי ברק: מדובר בביטוח אחד ולא בקרן השתלמות וכולי.

נועה בן שבת: צריך לזכור שהיום היא מקבלת לכל הקרנות.

אבי ברק: היום גם לקרן השתלמות.

שרגא ברוש: מחר יהיה רק לביטוח הפנסיוני.

נועה בן שבת: גם כאשר היא בחופשה ללא תשלום.

נועה בן שבת: עובדת שעובדת פחות משנה, בחופשה ללא תשלום תצטרכו לשלם את התשלום הזה.

שרגא ברוש: לעובדת בשנה הראשונה לא מגיעים לה פיצויים ולא מגיע לה כלום.

שרגא ברוש: כתוצאה מזה שהיא הלכה ללדת היא שיפרה את מצבה?

נועה בן שבת: זאת אומרת, בחופשה ללא תשלום לא תשלמו לעובדת אפילו בשנה הראשונה.

שרגא ברוש: נשלם על פי סעיף 6.

שרגא ברוש: היות עד שנה זה בסעיף 7, זה משהו אחר.

נועה בן שבת: סעיף 6 מדבר על זכאות לדמי לידה.

נועה בן שבת: בחופשת לידה אתם כן תשלמו, בין אם היא בדמי לידה ובין אם היא ללא דמי לידה, אבל בחופשה ללא תשלום, אתם לא תשלמו.

שרגא ברוש: נכון.

שרגא ברוש: בשנה הראשונה לא מגיעה הפרשה לפיצויים.

נועה בן שבת: אם היא עברה ממקום עבודה שם הייתה זכאית לפנסיה, היא זכאית לפנסיה כבר מהיום הראשון.

נועה בן שבת: בזכות הזאת של חופשת הלידה המוארכת, אתם תתנו אותה בכך שהעובדת לא התפטרה במשך 12 חודשים.

שרגא ברוש: לא שהיא לא התפטרה, שהיא המשיכה לעבוד שנה מיום שהיא חזרה, גם אם פיטרו אותה.

שרגא ברוש: אם פיטרו אותה, היא לא זכאית, ואם היא התפטרה, היא לא זכאית.

שרגא ברוש: אני אומר לך שנתנו משהו שלא רצינו לתת.

שרגא ברוש: אם אתם חושבים שיש איזשהו מעביד במדינת ישראל שהחליט לפטר עובדת בשנת עבודתה הראשונה כי הוא צריך 12 שבועות לשלם לה את הכמה אחוזים האלה, תהיו רציניים.

ציפי חוטובלי: הנקודה שהכי חשובה לי בדיון הזה, וזה מה שצריך להיאמר כאן בקול רם, זה מה קורה עם אותן עובדות שהן פחות משנה.

ציפי חוטובלי: הרבה נשים עובדות מתחת לשנה ואנחנו רוצים לסכם כרגע את ההישגים של הצעת החוק הזאת.

ציפי חוטובלי: בואו נזכור שהמצב בחוק היום לנשים שעובדות מעל שנה, בכל הנושא של חופשה ללא תשלום, הוא מאוד גמיש, וכמו שאתה בעצמך אמרת, אם אישה כבר עובדת מעל שנה, יסתדרו אתה ולא יפטרו אותה למחרת כי היא לקחה חופשה ללא תשלום.

ציפי חוטובלי: כל העניין של ההישג כאן בין השאר הוא לקבע גם בעניין של נשים שעבדו פחות משנה.

ציפי חוטובלי: בואו נסכם מה בכל זאת הרווחנו מהצעת החוק הזאת.

שרגא ברוש: מה הרווחנו?

שרגא ברוש: עשית דרמה בנושא של חופשת הלידה.

ציפי חוטובלי: אני חושבת על האישה שמחר בבוקר פוגשת אותי ואומרת לי שהיא עובדת פחות משנה במקום העבודה והיא עוד מעט צריכה ללדת.

ציפי חוטובלי: מה היא מקבלת מזה?

שרגא ברוש: תמשיכי לעבוד ובילד השני תקבלי.

ציפי חוטובלי: לא.

ציפי חוטובלי: אני אומר לכם מה החשש שלי ואולי זה היתרון הבולט של סעיף 6 ואולי צריך לנסות לחשוב איך אנחנו משדרגים את המעמד שלה בנושא של הגנה מפני פיטורים.

ציפי חוטובלי: אני רוצה להעלות כאן סוגיה שהיא מהותית.

ציפי חוטובלי: מגיעה בחורה צעירה, התחילה לעבוד במקום עבודה, עבדה מתחת לשנה ויצאה לחופשת לידה.

ציפי חוטובלי: היא רוצה לממש את זה שנתנו לה רבע מתקופת ההעסקה שלה.

ציפי חוטובלי: היא רוצה מאוד לממש אבל מעליה מונחת העננה שהיא רק בחופשה ללא תשלום ולא בתקופה שיש מעליה הגנות כמו בחופשת לידה.

נועה בן שבת: אפשר לפטר אותה.

שרגא ברוש: צריך לבקש היתר.

שרגא ברוש: אי אפשר לפטר אותה.

שרגא ברוש: כבר שנה וחצי לא מקבלים היתרים.

ציפי חוטובלי: אני רוצה שהיא תוכל לקחת רבע מהתקופה.

נועה בן שבת: ההגנה המקסימלית ניתנת בחופשת לידה, אז אין אפשרות לקבל היתר לפיטורים.

נועה בן שבת: הגנה נפרדת יש בשישים הימים שאחרי תום חופשת הלידה כאשר חלק מהתקופה תהיה חופפת לאותה חופשה ללא תשלום כי בעצם יש חפיפה בין שישים הימים הראשונים שהיא חוזרת מחופשת הלידה לשישים הימים שהיא נמצאת בחופשה ללא תשלום.

נועה בן שבת: בתקופה הזאת אפשר לפטר אותה.

שרגא ברוש: אם העסק נסגר או פשט רגל וכולי.

נועה בן שבת: בתקופה השלישית שהיא תקופת החופשה ללא תשלום הרגילה, אפשר לקבל היתר לפיטורים כל עוד הפיטורים לא קשורים ללידה.

ציפי חוטובלי: אני מציעה שנשווה את זה למעמד של אותם חודשיים.

אבי ברק: לא, אנחנו לא נסכים לזה.

שרגא ברוש: אם הגברת במשרד התעשייה הגיעה למסקנה שיש איזשהו קשר להריון או ללידה, היא לא תיתן ממילא היתר, אבל אם היא הגיעה למסקנה שבאמת אין כל קשר, למה שהיא לא תיתן את ההיתר?

שרגא ברוש: סגרתי קו ייצור במפעל ואין קשר להריון.

שרגא ברוש: פיטרתי את כל העובדים.

נועה בן שבת: במקרה כזה ייתנו לך היתר.

שרגא ברוש: לא את כל המפעל.

שרגא ברוש: היום לא.

שרגא ברוש: איך שזה כתוב היום, זאת פשיטת רגל של מפעל.

נועה בן שבת: סגירה מלאה.

שרגא ברוש: נכון, אבל סגרתי רק מחלקה אחת ואת כל העובדות שם פיטרתי ולא רק את אלה שהן אחרי לידה.

ציפי חוטובלי: אני רוצה לשתף אתכם בניסיון שלי בוועדה.

ציפי חוטובלי: אני לא יודעת על סמך מה אתם מדברים על כך שכמעט לא ניתנים היתרים.

ציפי חוטובלי: אנחנו בוועדה הבאנו לדיון את הנושא של תופעה של זילות שחלה בנושא הזה של פיטורי נשים בהריון.

שרגא ברוש: כמה נשים פיטרו?

שרגא ברוש: אני בטוח שאם היה דיון בוועדה, הביאו נתונים.

ציפי חוטובלי: אנחנו מדברים על נשים בהריון שפוטרו.

שרגא ברוש: כמה?

אבי ברק: אני מציע שתהיה ועדה ובוועדה ישתתפו ארגון העובדים, ארגון מעסיקים או משירות התעסוקה.

ציפי חוטובלי: יש הצעת חוק כזאת.

שרגא ברוש: אני תומך בה.

דבורה אליעזר: הנתונים לגבי משרד החינוך הם נתונים מותנים כיוון שמצבת כוח האדם שלהם היא מצבת של נשים.

דליה איציק: תסמכו על גדעון סער שזה לא יקרה.

דליה איציק: הוא היה יושב ראש הוועדה לקידום מעמד האישה.

דליה איציק: מורה, עד השנה השנייה לעבודתו, ב-31 במאי, אם לא נאמר לו אחרת, הוא מפוטר באופן אוטומטי אלא אם כן נאמר לו אחרת.

דליה איציק: כמעט אף פעם לא נאמר לו אחרת וזה בגלל מצב מערכת החינוך כי יש מורים שכן צריך לומר להם אחרת כי הם לא כולם טובים.

דליה איציק: 99,9 אחוזים מצוינים, אבל יש איזה רבע אחוז לא.

דליה איציק: לכן אני לא זוכרת, הייתי 18 שנים, שהייתה פעם אחת מורה אחת שהייתה בהריון ושפיטרו אותה.

דליה איציק: אם תביאו לי אחת כזאת, תביאו.

דבורה אליעזר: לפחות משנת 2000 היה מעין סכסוך בין משרד התעשייה לבין משרד החינוך שבא לפתרון אצל היועץ המשפטי לממשלה.

דבורה אליעזר: הסכסוך היה בקשר לכך שמשרד החינוך מסיים את העסקתם של כלל המורים ב-31 במאי, מורים שהם לא קבועים, ועלתה השאלה מה קורה עם אותן עובדות שהן בהריון.

דבורה אליעזר: הגענו לסיכום ביחד עם היועץ משפטי לממשלה שמייצג גם את משרד החינוך וגם את משרד התעשייה שההיתר הוא היתר מותנה, שזה אומר שמשרד החינוך מחויב לקלוט את העובדת כל עוד יש מקום לקלוט אותה.

דליה איציק: את יכולה להעביר אלי את הנתונים?

דבורה אליעזר: אין לי אותם כאן, אבל אני יכולה לבקש אותם.

דליה איציק: זה בטח היה מזעזע אותך.

דליה איציק: האם מדובר על שלושים, עשרים, עשר?

דבורה אליעזר: אין לי כאן את הנתונים.

ציפי חוטובלי: אני רוצה לסגור את הפינה הזאת.

ציפי חוטובלי: העניין של ההגנה מפני פיטורים שחלה על נשים שעבדו מתחת לשנה, נציג כרגע את המצב כמו שאנחנו מבינים אותו.

נועה בן שבת: רציתי לדעת אם משרד התעשייה ומשרד המשפטים סבור שזה לא המצב או מישהו אחר סבור שזה לא המצב, אז אני פשוט רוצה לוודא את הדברים.

נועה בן שבת: לפי הבנתי, מטעם חופשת הלידה, במשך שישים ימים, העובדת מוגנת, בין אם היא חוזרת לעבודה ובין אם היא נמצאת בחופשה ללא תשלום.

אבי ברק: גם היום.

נועה בן שבת: גם היום.

נועה בן שבת: זה אומר שבעצם חלק מתקופת החופשה ללא תשלום, היא במילא בחפיפה עם שישים הימים האלה.

גלי עציון: שישים הימים מתחילים כאשר היא חוזרת לעבודה.

שרגא ברוש: אני מציע שעורכת הדין מיכל חילי שהתמחתה בחוק עבודת נשים תאמר לנו מה ההבדל.

מיכל חילי חיל: כיום מה שהחוק קובע שלגבי תקופת ההריון אי אפשר לפטר אלא בהיתר כאשר ההיתר לא יינתן אם הפיטורים קשורים להריון.

מיכל חילי חיל: בתקופה של חופשת הלידה, אי אפשר לפטר ולא משנה הסיבה.

מיכל חילי חיל: יש שישים ימים שהם אחרי חופשת הלידה, יש חופשה ללא תשלום ויש שישים ימים אחרי החופשה ללא תשלום, אז היא חוזרת לעבודה.

מיכל חילי חיל: בתקופה של השישים ימים אחרי חופשת הלידה, אי אפשר לפטר אלא בהיתר וההיתר לא יינתן אם הפיטורים קשורים ללידה וגם צריך להוכיח שהמעביד הוא חדל פירעון, פשט רגל וכולי.

מיכל חילי חיל: תקופת החופשה ללא תשלום היא כמו תקופת ההריון.

מיכל חילי חיל: אפשר לפטר רק בהיתר כמובן שלא יינתן אם זה קשור ללידה.

נועה בן שבת: אחרי תום חופשת הלידה, זאת אומרת, נגמרו 14 שבועות או 26 שבועות, העובדת חזרה מחופשת לידה – במשך שישים ימים היא מוגנת גם אם היא בחופשה ללא תשלום.

קריאה: לא בהכרח.

מיכל חילי חיל: יש הגנה אחרת.

גלי עציון: אם היא יוצאת לחופשה ללא תשלום, התקופה מוגדרת כחופשה ללא תשלום.

גלי עציון: לא מתחילים להיספר שישים הימים.

קריאה: היא מוגנת עד שהיא חוזרת לעבודה.

ציפי חוטובלי: אני חושבת שדבי מוסמכת להסביר לנו.

דבורה אליעזר: אני מנסה להתחיל מהתחלה מכיוון שנראה לי שיש קצת בלבול.

דבורה אליעזר: אני אחזור על דברים שנאמרו.

דבורה אליעזר: במהלך ההריון, אסור לפטר עובדת שעבדה לפחות שישה חודשים באותו מקום עבודה או אצל אותו מעביד ואיסור הפיטורים הזה הוא מוחלט אם הפיטורים קשורים להריון.

דבורה אליעזר: אם הפיטורים אינם קשורים להריון, לשר יש סמכות לשקול האם להתיר או לא להתיר, בהתחשב ביחסי העבודה במקום העבודה.

דבורה אליעזר: זה במהלך ההריון.

דבורה אליעזר: במהלך חופשת הלידה, אסור לפטר והאיסור הזה הוא מוחלט.

דבורה אליעזר: אחר כך יש לנו את השישים ימים שלאחר תום חופשת הלידה, כאשר לא נאמר שהעובדת חוזרת לעבודה.

דבורה אליעזר: המלים האלה לא מופיעות בחוק ולכן עולה השאלה כאן האם העובדת הזאת יוצאת לחופשה ללא תשלום, במהלך שישים הימים שלאחר תום חופשת הלידה, שהם שישים הימים של החופשה ללא תשלום, האם אסור לפטר את העובדת רק במקרים המנויים תחת התקופה שלאחר תום חופשת הלידה או שההגנה הניתנת היא לפי החופשה ללא תשלום.

דבורה אליעזר: על זה יכול להיווצר ויכוח.

דבורה אליעזר: מבחינת מדיניות המשרד, אנחנו כמעט לא מקבלים בקשות במהלך החופשה ללא תשלום, אבל ככל שנקבל בקשה במהלך החופשה ללא תשלום, אנחנו כן לוקחים בחשבון שמדובר בשישים הימים שלאחר תום חופשת הלידה ומנסים ליישם את העקרונות שבשישים ימים שלאחר תום חופשת הלידה, כלומר, לצמצם בשיקול דעת את האפשרות לתת היתרים לפיטורים במהלך התקופה הזאת.

דבורה אליעזר: יש לנו את התקופה של שישים הימים לאחר תום חופשת הלידה שיכול להיות שהעובדת הזאת נמצאת בחופשה ללא תשלום.

דבורה אליעזר: אם העובדת נמצאת בחופשה ללא תשלום, איסור הפיטורים הוא רק אם היתר אבל לשר אסור לתת היתר בכל מקרה שהפיטורים קשורים ללידה.

שרגא ברוש: בקיצור, אי אפשר לפטר.

אבי ברק: אנחנו מציעים שלא יהיה שינוי במצב ההגנות שקיים היום.

אבי ברק: אני חושב שזה פותר את הבעיה.

ציפי חוטובלי: זה פותר לנו את הבעיה.

ציפי חוטובלי: בסדר גמור.

אורית זוארץ: בתום החופשה ללא תשלום אסור לפטר.

אבי ברק: שומרים על המצב הקיים.

נועה בן שבת: התייחסנו לנושא של תשלום הפרשות לקופת גמל.

נועה בן שבת: אנחנו אומרים שעובדת בשנה הראשונה לא מקבלת הפרשות לקופת גמל, ומהשנה השנייה ואילך – כן.

נועה בן שבת: אנחנו מדברים על תשלום דמי ביטוח לאומי.

נועה בן שבת: שאלתי את הביטוח הלאומי ואני רוצה לוודא שהמעביד חייב בכל מקרה לשלם את דמי הביטוח בשני החודשים הראשונים.

קריאה: זה קיים לגבי כל חופשה ללא תשלום בהסכמת המעביד.

קריאה: זה חל.

נועה בן שבת: החודש השלישי הוא יהיה באחריות העובדת.

קריאה: באחריות העובדת.

נועה בן שבת: כי החובה של המעבידים לשלם היא בחודשיים הראשונים של חופשה ללא תשלום, לפי ההוראות הקיימות היום.

קריאה: מה זה בהסכמת המעביד?

קריאה: ואם הוא לא מסכים?

נועה בן שבת: זאת חובת המעביד.

קריאה: אפשר לומר מה הוחלט לגבי הפיטורים בשנה הראשונה?

שרגא ברוש: כמו חופשה ללא תשלום.

מיכל צוק: עלו כאן כמה סוגיות שאני חושבת שהן שונות מההסכמה שניתנה בממשלה ביחס להצעת החוק המקורית.

מיכל צוק: אנחנו בהחלט נשמח לקבל את הנוסח המעודכן שמתגבש כאן

מיכל צוק: כדי שנוכל לראות אם יש סטיות, ואם יש, אנחנו צריכים לגבש עמדת ממשלה.

דליה איציק: לגבש את עמדת האוצר.

דליה איציק: למה את עמדת הממשלה?

דליה איציק: אתם מדברים בשם הממשלה?

שרגא ברוש: מה ההבדל בין האוצר לבין הממשלה?

מיכל צוק: אנחנו מונחים על ידי ועדת שרים.

קריאה: לא, ובטח השרים מאוד לא יאהבו את מה שאת אומרת, אבל אני לא רוצה להתווכח אתך כי זה לא הוגן.

מיכל צוק: אנחנו יושבים כאן ואם לחבריי יש משהו להעיר למה שאמרתי, אני בטוחה שהם יעשו את זה.

מיכל צוק: אנחנו דיברנו כאן בינינו.

מיכל צוק: אני חושבת שאנחנו כדרג מקצועי נשמח להביא את הנוסח החדש שיש בו שינויים מהצעת החוק שהונחה בפני הממשלה וקיבלה את האישור שלה.

ציפי חוטובלי: שינויים לרעת הצעת החוק שהונחה במקור.

מיכל צוק: אני לא בטוחה.

מיכל צוק: כאשר נראה את הנוסח, נוכל לראות את השינויים.

ציפי חוטובלי: הצעת החוק המקורית דיברה על סעיף 6 שהיה חל על כל התקופות ועל כל העובדות.

קריאה: וללא הפרשות לפנסיה.

מיכל צוק: למשל הנושא של ההפרשות לפנסיה.

מיכל צוק: הנושא הזה בוודאי שהוא שונה, בוודאי שנראה על פניו שיש בו עלויות תקציביות.

מיכל צוק: אני חושבת שזה לא הונח בפני הממשלה ובוודאי גם מה שנאמר כאן על ידי רבים מהנציגים כאן, זה לא מה שסוכם עם שר האוצר ולכך אנחנו מתנגדים.

מיכל צוק: אני כן רוצה לראות את הנוסח כדי שנוכל ללכת לממשלה ולשרים הנוגעים בדבר וללבן אתם את הנושא.

ציפי חוטובלי: אנחנו לא נכניס בדלת האחורית במסגרת הדיונים על הצעת החוק הזאת נושא של הארכת חופשת לידה בתשלום.

מיכל צוק: אני לא יודעת כי לא הייתי בשיחה.

מיכל צוק: אני מניחה ששר האוצר מודע גם להשלכות התקציביות של הצעת החוק הזאת.

מיכל צוק: לכן על פניו אני מתנגדת כי זה לא היה בפני הממשלה.

מיכל צוק: אני כן אשמח לקבל את הנוסח כדי שנוכל ללבן את העמדה בנושא הזה.

אורית זוארץ: אנחנו מדברים על תהליך והתהליך הזה מבורך.

אורית זוארץ: היום היכולת שלנו להגן על נשים בתקופת הלידה ולאפשר להן לשמור על הזכויות שלהן גם בתקופת ההארכה היא חשובה ומבורכת וצריך להתקדם עם זה הלאה.

אורית זוארץ: צריך להצביע, לאשר, ואם יהיו הסתייגויות של האוצר או של גופים אחרים, אנחנו נביא את זה להחלטה.

שרגא ברוש: אני מאוד מקווה שגם שר האוצר יבין את החשיבות שבקדמה.

שרגא ברוש: כפי שהמעסיקים הפרטיים הסכימו לקחת על עצמם מטלה נוספת, גם האוצר יבין שזה חשוב מאוד לחברה ולכלכלה בישראל.

שרגא ברוש: אני מקווה שגם האוצר לא יראה את הכל דרך החור של הגרוש וימצא לזה את הכסף.

שרגא ברוש: אני חושב שהמטרה היא ראויה.

אורית זוארץ: באחד הדיונים הקודמים כאשר דיברנו על קידום נשים בעולם התעסוקה, אחד הגורמים שמפלה נשים, פוגע בנשים, אלה הם משרדי הממשלה ששם יש בעיות מאוד קשות של פיטורי נשים בהריון ובעיות מאוד קשות של אפליית נשים.

אורית זוארץ: הבעיה המרכזית היא במשרדי הממשלה ובואו לא נתבל

אורית זוארץ: בל כי אחד הגורמים המרכזיים שמעסיקים עובדים דרך חברות כוח אדם ופוגעים לא רק בזכויות עובדים אלא גם בזכויות האדם של העובדים, אלה משרדי הממשלה.

מיכל צוק: אני בטוחה שגם שר האוצר רואה חשיבות בתעסוקת נשים.

מיכל צוק: אני רוצה להזכיר לוועדה את התוספות המאוד מכובדות שניתנו למשל למעונות היום.

ציפי חוטובלי: בואו לא ניכנס לזה.

ציפי חוטובלי: את מוזמנת לישיבה בנושא הזה שנקיים ביום רביעי.

אורית זוארץ: זה לא קשור להטבות של האוצר ושאף אחד לא ינופף בזה.

איה דביר: אתם בעצם מאריכים כאן את חופשת הלידה על ידי חופשה ללא תשלום.

איה דביר: אני יודעת שהנושא הזה עלה לדיון בישיבות הקודמות או בישיבה הקודמת ואני מעלה אותו שוב על השולחן.

איה דביר: במסגרת הבחינה של הדברים שנבחן בממשלה, אנחנו בהחלט נדון בזה בתוך משרדי הממשלה ונעלה את זה לדרג השרים בנוגע לכך שדמי הלידה שמשולמים בתקופה של ה-14 שבועות ייפרסו על פני התקופה הנוספת.

ציפי חוטובלי: נציגת האוצר, לפחות בהיותך אישה, אני מצפה ממך לא לומר דברים שהדעת לא סובלת.

איה דביר: לגבי הפשרה שהציע יושב ראש התאחדות התעשיינים לחבר הכנסת עמיר פרץ, לגבי הנושא של התניית התשלום בהישארות העובדת במקום העבודה.

איה דביר: במקביל לדיונים כאן על הצעת חוק עבודת נשים, מתקיימים דיונים בהצעת חוק פרטית שעוסקת באיסור קבלת ביטחונות מעובד בוועדת העבודה והרווחה של הכנסת והממשלה תמכה בהצעת החוק הזאת.

איה דביר: הצעת החוק הזאת עוסקת בשאלה של כבילת עובד למקום עבודה בביטחונות כספיים.

איה דביר: בפועל הדרישה שעובדת תישאר במקום העבודה לפחות שנה לאחר החזרה מחופשת הלידה אמנם נותנת איזון לפן כלכלי, אבל היא בסופו של דבר יוצרת כבילה למקום העבודה וזה עלול להיות לה לרועץ.

שרגא ברוש: בשום פנים ואופן לא.

שרגא ברוש: זאת לא כבילה למקום עבודה אלא ברגע שהיא תעבוד שנה, היא תקבל איזושהי זכות נוספת.

שרגא ברוש: היא קיבלה מקדמה, אז היא תחזיר אותה.

איה דביר: אם העובדת תפוטר ממקום העבודה ולא יהיה לה מקור כספי להחזיר, בפועל לא יהיה לה איך לעזוב את מקום העבודה.

איה דביר: אני לא אומרת שהפתרון הזה לשלם את הכסף כשלעצמו הוא רע או טוב אלא אני אומרת שהוא מורכב וצריך לתת עליו את הדעת.

שרגא ברוש: דברים טובים הם מורכבים.

איה דביר: אני סבורה שהדיון כאן לא אפשר לנו למצות את הבדיקה ואני מבקשת לא להצביע כי אנחנו לא מוכנים לזה.

שרגא ברוש: לא כל אחד צריך לסבך.

שרגא ברוש: הציע עמיר פרץ והוא פרקטי וגם אני ניסיתי להיות פרקטי וניסינו לפתור את הבעיה.

שרגא ברוש: אני חושב שעכשיו תפקיד המשפטנים הוא לנסח את זה כך שהרצון של חברי הכנסת יבוא לידי ביטוי גם בחוק.

שרגא ברוש: אם אתם מסבירים שזה נורא, אז תרדו מזה.

איה דביר: לא, אני לא מסבירה שזה נורא.

איה דביר: אנחנו מבקשים לגבש את עמדתנו בנושא הזה כי לא הספקנו לתת את הדעת על הדברים.

איה דביר: אנחנו מבקשים שתינתן לנו שהות לחשוב על נושא שהוא מורכב, ואם לא, אנחנו שומרים על הזכות להסתייג.

איה דביר: עוד הערה אחת והיא הערה משפטית מבחינת ההבנה שלי את הנושא.

איה דביר: הממשלה נתנה את תמיכתה לנושא, עד כמה שאני מבינה, בהנחה שהצעת החוק איננה כרוכה בהוצאות כספיות נוספות.

איה דביר: לכן עמדת משרד האוצר שמבקש לבדוק את העמדה מחדש מבחינת נוהלי העבודה בממשלה, בעינינו היא נכונה, כמי שמייצגת את עמדת משרד המשפטים.

רון אשכנזי: אמנם לא דנו כאן

רון אשכנזי: בעניינים שקשורים ישירות בביטוח הלאומי אבל עמדת הביטוח הלאומי כפי שהייתה לעניין מיקום התיקון הזה.

רון אשכנזי: אמנם זה נאמר כמה פעמים אבל אנחנו מבקשים לחזור על זה ולומר שאנחנו עדיין, למרות כל השינויים, סבורים שהמקום הוא בסעיף 7 לחוק עבודת נשים ולא בסעיף 6.

רון אשכנזי: העמדה הזאת היא עקבית מאחר שאנחנו צופים כל מיני שיבושים שאי אפשר לצפות אותם ספציפית.

אורית זוארץ: לא נורא.

אורית זוארץ: תצטרכו להתמודד עם השיבושים.

ציפי חוטובלי: יש לי כבוד לחקיקה.

ציפי חוטובלי: אני חושבת שהיא צריכה להיעשות בצורה מאוזנת.

ציפי חוטובלי: תחזור על הדברים שאמרת.

רון אשכנזי: אמרתי שהשינוי מבורך וביטוח לאומי תומך בשינוי.

רון אשכנזי: אנחנו סבורים שהעיקרון שעומד מאחורי הצעת החוק, יש בו הרבה הגיון ואנחנו לא מתנגדים לו.

רון אשכנזי: הממשלה תמכה בו.

רון אשכנזי: אנחנו עדיין – וכך גם יתר משרדי הממשלה, אבל אני אדבר בשם הביטוח הלאומי – סבורים שהמקום הוא בסעיף 7.

אורית זוארץ: אי אפשר בכל פעם שיושבים לדון בסוגיה הזאת לחזור ולומר את הדברים.

ציפי חוטובלי: הצעת החוק הזאת היא הצעת חוק חשובה.

אורית זוארץ: הם היו בדיונים ודיברו.

רון אשכנזי: לפעמים לא נתנו לנו לדבר, ואם עכשיו קיבלתי זכות דיבור, אני מבקש לקבל אותה.

רון אשכנזי: אנחנו לא מתנגדים.

ציפי חוטובלי: חברת הכנסת זוארץ, את לא מקשיבה לו.

אורית זוארץ: אני מקשיבה.

אורית זוארץ: דנו בזה.

ציפי חוטובלי: אני רואה שאת לא עוקבת אחרי דיוני הוועדה כי זה בדיוק השני בנוסח הצעת החוק.

אורית זוארץ: דנו על 6 או 7 ומיצינו את זה.

ציפי חוטובלי: לשיטתך, אבל לא לשיטתי ואני יושבת ראש הוועדה עד כמה שזכור לי.

אורית זוארץ: לא באנו לדון בכל הסעיפים.

ציפי חוטובלי: חברת הכנסת אורית זוארץ, כדי להצביע על הצעות חוק, ובמקרה הזה זאת הצעת החוק שלי, אז את לא תשכנעי אותי שיש לי אינטרס פחות משלך שהצעת החוק הזאת תקודם.

אורית זוארץ: אז למה לפתוח את זה עוד פעם לדיון?

ציפי חוטובלי: אני לא פותחת את זה לדיון.

ציפי חוטובלי: אני מבקשת את הסבלנות שלך לדון בדברים לעומק ובצורה יסודית.

ציפי חוטובלי: את מעכבת אותנו וחבל.

אורית זוארץ: זה מעכב כי אנחנו טוחנים מים עוד פעם ועוד פעם.

ציפי חוטובלי: לא, אנחנו מבררים.

רון אשכנזי: אני רוצה לברך את יושבת ראש הוועדה על הדברים כי אני חושב שזה באמת חשוב.

רון אשכנזי: "ההתנגדות" להכניס את זה לסעיף 6 לא נובעת יש מאין.

רון אשכנזי: התיקונים העקיפים, נקרא לזה כך, שנגרמים כתוצאה מהצעות חוק שונות – חוק הביטוח הלאומי – גוררים אחריהם צורך בשינויי חקיקה שיוצרים מעין כדור שלג ענק שסוחף אחריו כל מיני בעיות, שקשה לצפות אותן באופן ספציפי, אבל אנחנו סבורים, ומסכימים עם משרדי הממשלה, שהבעיות יהיו.

רון אשכנזי: המבנה של החוק כיום בשילוב חוק הביטוח הלאומי לא נעשה באופן סתמי.

רון אשכנזי: סעיף החופשה ללא תשלום בסעיף 7 לא שולל את האפשרות להכניס גם את התיקון שעומד כיום על הפרק.

רון אשכנזי: זו העמדה שלנו.

רון אשכנזי: כמובן שלעניין תשלום דמי הביטוח, אין שינוי, כי זה אמנם נשאר 14 שבועות, אבל כל יתר הבחינות והאישורים, לדעתנו זה עלול לגרום לכל מיני סיבוכים.

ציפי חוטובלי: אני מודה לך על הדברים האלה.

מאירה בסוק: אני הייתי בישיבות הקודמות ובישיבות הקודמות לא התייחסו לזה.

רון אשכנזי: לא ניתנה לנו רשות הדיבור בישיבות הקודמות.

רון אשכנזי: הישיבות הקודמות הסתיימו לפני שהייתה אפשרות להביע את דעתנו.

רון אשכנזי: בישיבה הראשונה הבענו את עמדתנו.

מיכל צוק: אני לא הייתי בישיבה הקודמת ובהחלט כמשרד אוצר אנחנו מצטרפים לעמדה הזאת.

ציפי חוטובלי: אני רוצה לסכם.

ציפי חוטובלי: אני חושבת שקיבלנו את עיקרי הדברים.

ציפי חוטובלי: יש כאן עקרונות שהושגו.

ציפי חוטובלי: אנחנו נצביע על העקרונות וננסח את הצעת החוק.

ציפי חוטובלי: במידה שתהיינה הסתייגויות, תהיינה הסתייגויות.

ציפי חוטובלי: זה מה שאנחנו נעשה.

דבורה אליעזר: משהו שלא קשור לעמדות של הממשלה שהושמעו כאן, אבל מבחינת הניסוח של ההפרשות, אנחנו מדברים על הסמכה של שר התעשייה להתקין תקנות כפי שזה היום בקשר לתקנות הקיימות.

דבורה אליעזר: יש תקנות שקיימות בקשר להפרשות לפנסיה ולקופות גמל.

דבורה אליעזר: אם אני מבינה נכון, אנחנו עכשיו לא נסדיר את כל ההסדר בחוק אלא הסעיף המסמיך יתוקן כך שיתוקנו התקנות בהתאם.

נועה בן שבת: לא.

נועה בן שבת: הסעיף המסמיך יתוקן באופן שיהיה ברור שבתקופה הנוספת לא ייגרע מההוראות הקיימות לגבי התקופה היסודית בה משלמים דמי לידה אבל ייאמר שבתקופה שיש חופשת לידה ולא בדמי לידה, יהיו הוראות בהן תהיה חובה להפריש לביטוח פנסיוני.

שרגא ברוש: רק לביטוח פנסיוני.

קריאה: ולא קופות גמל.

נועה בן שבת: לביטוח פנסיוני.

נועה בן שבת: הנושא של החובה של העובדת להמשיך לעבוד במקום העבודה.

דבורה אליעזר: אבל סעיף מסמיך, נכון?

שרגא ברוש: סעיף מסמיך בהתייעצות עם המעסיקים.

נועה בן שבת: אולי צריך לומר שייקבעו הוראות לגבי התשלומים במקרה שהעובדת לא תשלים שנת עבודה.

נועה בן שבת: אני עדיין לא מבינה איך זה יהיה כי לא תמיד זה נתון בידי העובדת.

אבי ברק: עוד פעם אתם חוזרים לזה?

קריאה: מה קורה אם היא מפוטרת?

אבי ברק: אם היא מפוטרת, אז היא מפוטרת.

שרגא ברוש: אני מבקש מכם שבסעיף המסמיך יהיה שהוא מסמיך את שר התעשייה במקרה הזה בהתייעצות עם המעסיקים.

שרגא ברוש: ברוב הסעיפים זה יופיע כך.

נועה בן שבת: תוך כמה זמן תוכלו להתקין תקנות בנושא הזה?

דבורה אליעזר: אני לא יכולה להתחייב כאן לזמן.

דבורה אליעזר: אנחנו יודעים שלקח זמן רב להתקין את התקנות לפי סעיף 7(א).

דבורה אליעזר: הנושא סבוך והתיאומים בנושא הזה לקחו הרבה זמן.

שרגא ברוש: כנראה שהתקנות לא יסוכמו בתוך השנה הקרובה.

נועה בן שבת: אם אנחנו מדברים על תחולה, צריך להבהיר שהיא תקבל את הזכויות שלה גם ללא התקנות.

ציפי חוטובלי: ודאי.

ציפי חוטובלי: עניין התקנות לא יעכב את תחולת החוק.

ציפי חוטובלי: אני חוזרת על העקרונות בהצעת החוק כפי שמקובלת כרגע על המעסיקים ועל חברי הוועדה.

ציפי חוטובלי: אנחנו מצביעים על העקרונות.

ציפי חוטובלי: הצעת החוק מבחינה כרגע בין נשים שעבדו למעלה משנה לבין נשים שעבדו מתחת לשנה.

ציפי חוטובלי: נשים שעבדו מתחת לשנה, יקבלו הארכה של חופשת הלידה לזמן שהוא רבע מתקופת העבודה.

ציפי חוטובלי: על פי סעיף 7.

ציפי חוטובלי: במהלך תקופה זאת, יחולו על העובדת הגנות של עובדת שחוזרת מחופשת לידה, למעשה תקופת החופשה ללא תשלום תעמוד בחפיפה לאותם חודשיים בהם קיימת הגנה מפני פיטורים לאותה אישה.

קריאה: זה המצב היום.

קריאה: לא משנים את המצב שקיים היום.

ציפי חוטובלי: לפי המצב היום.

ציפי חוטובלי: למעלה משנה, חופשת הלידה תהיה דבר שהוא בתוקף חצי שנה.

ציפי חוטובלי: במידה שהאישה רוצה לחזור לפני כן, היא תצטרך להודיע למעביד ולמעביד תהיה אפשרות לומר לה שתחזור בעוד חודש לכל היותר.

גלי עציון: בנושא החופשה ללא תשלום, 60 ימים.

גלי עציון: אישה יוצאת לחופשה ללא תשלום ויש לה את ההגנות במשך התקופה ואחרי החופשה ללא תשלום חייבים להחזיר אותה לשישים ימים.

נועה בן שבת: בחופשה ללא תשלום ראשונה, בתום חופשת הלידה, יש לה הגנה גבוהה יותר.

שרגא ברוש: אי אפשר לקלוט אותה בעבודה תוך שבועיים אלא זה צריך להיות תוך חודש.

שרגא ברוש: אי אפשר להוציא מישהי אחרת שנמצאת שם.

ציפי חוטובלי: הייתה לנו הסכמה על שבועיים.

אבי ברק: לא.

אבי ברק: הייתה הסכמה על חודש.

שרגא ברוש: היה כתוב ארבעה שבועות.

אבי ברק: אם בנוסח היה ארבעה שבועות, למה מדברים על שבועיים?

נועה בן שבת: העובדת נמצאת עכשיו במצב שהיא הייתה בחופשת לידה וקיבלה דמי לידה.

נועה בן שבת: כרגע המקור הכספי שלה של שכר לא קיים ואתם אומרים לה שתישאר עוד חודש בבית.

שרגא ברוש: לא.

שרגא ברוש: שתודיע חודש קודם.

נועה בן שבת: מדוע?

נועה בן שבת: אם עובדת צריכה למצוא מטפלת או משפחתון לתינוק שלה, היא לא תמיד יכולה למצוא את זה בשבוע העשירי כדי לדעת מתי היא חוזרת לעבודה.

שרגא ברוש: גבירתי, את היועצת המשפטית של הוועדה.

שרגא ברוש: הבעיה היא בעיה משפטית כרגע?

שרגא ברוש: לא.

שרגא ברוש: הבעיה היא לא משפטית.

שרגא ברוש: בואו נישאר הוגנים אחד עם השני.

שרגא ברוש: היועצת המשפטית, תפקידה לנסח וכל מה שהיא רוצה להבהרות כדי לנסח, נכון, זה בסדר.

נועה בן שבת: אני חייבת להעלות את הבעיות.

שרגא ברוש: זאת לא בעיה כי אנחנו סיכמנו ארבעה שבועות.

נועה בן שבת: אני חייבת להבין מה המשמעויות.

שרגא ברוש: אני אסביר לך.

שרגא ברוש: אנחנו סיכמנו ארבעה שבועות.

שרגא ברוש: רבותיי, אנחנו סיכמנו שהעובדת שרוצה לחזור למקום עבודתה מודיעה ארבעה שבועות מראש.

שרגא ברוש: זה מה שסיכמנו.

שרגא ברוש: בואו נבחין בין שנה ראשונה לבין שנה שנייה.

שרגא ברוש: בשנה ראשונה העובדת יוצאת ל-14 שבועות חופשת לידה והיא חוזרת לעבודה אחרי 14 שבועות אלא אם ביקשה לקחת חופשה ללא תשלום.

שרגא ברוש: בשנה השנייה, התעקשתם שחופשת הלידה תיקרא 26 שבועות.

שרגא ברוש: אז מבחינתי היא יצאה ל-26 שבועות ואני ארגנתי לה מחליף ל-26 שבועות.

שרגא ברוש: היא יכולה להודיע אחרת.

שרגא ברוש: הוויכוח הוא מתי היא צריכה להודיע אחרת.

שרגא ברוש: היות שאני ארגנתי לה מחליף ל-26 שבועות, אני מבקש שארבעה שבועות קודם היא תודיע לי שהיא צריכה לבוא.

שרגא ברוש: עם כל הכבוד שהיא צריכה מטפלת, גנון ומה שהיא צריכה בעולם, אני מבקש שהיא תודיע לי ארבעה שבועות לפני כן כי אני התארגנתי ל-26 שבועות.

קריאה: זה בשליטתה מתי היא מודיעה על החזרה לעבודה.

שרגא ברוש: שהיא תאמר מה היא רוצה לעשות.

שרגא ברוש: בשנה הראשונה אין בעיה מבחינתי, היא יצאה ל-14 שבועות.

שרגא ברוש: היא חוזרת אחרי 14 שבועות אלא אם כן היא הודיעה שהיא הולכת לחופשה ללא תשלום.

שרגא ברוש: כשאני מדבר על השנה השנייה, ההישג הגדול שלכם היה שזאת חופשת לידה ל-26 שבועות.

שרגא ברוש: אתם התעקשתם על זה, אז שתהיה לכם האחריות להודיע לי ארבעה שבועות קודם שאתם לא רוצים.

ציפי חוטובלי: בסדר גמור.

קריאה: אם כן, נא לתקן את זה.

אורית זוארץ: יהיה צריך לתקן לשני הכיוונים.

מיכל חילי חיל: יש כאן איזשהו שינוי מהמצב הקיים וצריך להיות מודעים לו.

מיכל חילי חיל: היום היא יוצאת לחופשת לידה ורק בשבוע ה-14 היא רואה מה קורה.

מיכל חילי חיל: אגב, אני אומרת לכם כאימא לארבעה ילדים.

מיכל חילי חיל: לפעמים לא מוצאים מטפלת.

מיכל חילי חיל: אחרי 14 שבועות היא מחליטה אם היא חוזרת וחייבים לקבל אותה, או שהיא לוקחת חופשה ללא תשלום.

מיכל חילי חיל: אם היא לוקחת חופשה ללא תשלום, היא חייבת להודיע, אם היא מחליטה לקצר אותה ויש את הדוגמה של ארבעת השבועות, אבל עד 14 שבועות, בעצם היא לא צריכה להודיע שום דבר והיא רואה מה קורה.

מיכל חילי חיל: היום אנחנו מקצרים את התקופה הזאת ל-10 שבועות אם היא רוצה לחזור מיד בתום התקופה המשולמת.

קריאה: הצעת החוק הזאת מעצם מהותה היא סוג של יצור כלאיים וזה מעלה כל מיני שאלות אחרות שלפני כן לא לקחו אותן בחשבון ועכשיו חייבים לקחת אותן בחשבון.

קריאה: אי אפשר שהיא לא תודיע כאשר יוצאים מנקודת הנחה שהיא יוצאת ל-26 שבועות.

קריאה: אי אפשר שהיא לא תודיע לי בזמן שהיא רוצה לקצר את התקופה.

מיכל חילי חיל: אנחנו מסתכלים על המציאות והיום זה מרע את מצבה.

קריאה: אין ספק, אבל ברגע שהצעת החוק היא יציר כלאיים חדש, היא מעלה בעיות אחרות שצריך לתת עליהן את הדעת וזאת תשובה אחת לבעיות שעולות.

איה דביר: כפי שאמרה נציגת המעסיקים, יש כאן שאלות מאוד מורכבות, חלקן גם היועצת המשפטית של הוועדה מיפתה בנוסח הצעת החוק ואפילו לא דנו בהן, ואנחנו מבקשים למצות את הדיון המקצועי לפני שזה עובר להצבעה.

איה דביר: כמובן שאנחנו שומרים על זכותנו להסתייג אבל הדרג המקצועי מבקש להבין על מה אתם מצביעים ומה ההשלכות של זה כדי שנוכל לתת על זה את הדעת.

איה דביר: הדיון על העקרונות מקשה עלינו מאוד לגבש את עמדתנו.

איה דביר: אנחנו לא אומרים כרגע מה העמדות לגופו של עניין.

גלי עציון: בלי לחשוב על מה שקרה כאן, אתם העברתם את זה ל-26 שבועות חופשת לידה.

גלי עציון: היא בלי תשלום, אבל לאישה נגרם נזק כי היא תצטרך אחרי 10 שבועות להודיע למעביד שהיא חוזרת ולא אחרי 14 שבועות.

נועה בן שבת: אחרת היא תצטרך לחזור בשבוע ה-18.

קריאה: אפשר לתת לנשים קצת קרדיט שהן יודעות לחשוב.

קריאה: לא צריך לקבוע הכל.

שרגא ברוש: אפשר לקבוע 14 שבועות חופשת לידה ואחר כך חופשה ללא תשלום.

ציפי חוטובלי: יש עוד שתי סוגיות אחרונות בעניין הזה.

ציפי חוטובלי: חבר הכנסת אורי מקלב ביקש את רשות הדיבור ובנוסף אני רוצה שנדון בקצרה בעוד נושא.

אורי מקלב: תודה רבה.

אורי מקלב: אתם יודעים מאז החוק הזה התפרסם בציבור, אני מקבל הרבה פניות ואומרים לי שאולי זה יגרום לאפליית נשים ושלא יקבלו אותן לעבודה בגלל שמקשים על המעסיקים.

אורי מקלב: אני מייצג גם את הנשים החרדיות.

אורי מקלב: הנשים גם היום מופלות לא מעט מכיוון שכאשר רואים אותן, יודעים שהן פוטנציאל לצאת לחופשת לידה ולא כמו אותו מעסיק ששרגא ברוש דיבר עליו, שפתאום, לפתע, הוא מגלה שהאישה בהריון.

אורי מקלב: כאשר באה עובדת חרדית, מה גם שהיא דתית לאומית, כאשר היא מגיעה לקבל עבודה, מיד מחשבים לכמה חופשות לידה היא תצא וכולי.

אורי מקלב: אף על פי כן אני חושב שמהות החוק עוזרת אבל כן נצטרך לדאוג שהמעבידים לא ייפגעו עד כדי כך שלא ירצו להעסיק נשים.

אורי מקלב: דרך אגב, יש היום דרישה מאוד גדולה לנשים חרדיות לעבודה במשק כמו ייעוץ מס, ראיית חשבון, מחשבים וכולי.

אורי מקלב: כל שנה יוצאות מאות נשים לשוק העבודה ועבורן צריך להקים מקומות עבודה ייחודיים כמו מטריקס ואכן כדאי להתחשב בצרכים, אבל זה לא הנושא שאנחנו דנים בו כאן.

אורי מקלב: כאשר דנו בנושא הראשון עזבתי את הישיבה ואני מתנצל כי היום הצגתי תקנות בוועדת הכלכלה.

אורי מקלב: אני נמצא כאן למרות שהייתי צריך להיות בישיבת נשיאות הכנסת, אבל אני רואה חשיבות לנושא הזה.

אורי מקלב: אני אדלג על כמה דברים קצרים ואומר שכמה זכויות שנחליט לתת, צריך ליידע את הנשים.

אורי מקלב: אני חושב שחלקן לא ידעו במה מדובר.

ציפי חוטובלי: הערה חשובה מאוד.

אורי מקלב: מצב אחד אמרנו שהעובדת לא צריכה להודיע על הארכת חופשת הלידה אלא זה באופן אוטומטי.

אורי מקלב: היא יכולה לחשוב אם היא תקבל כסף או לא תקבל כסף והיא לא תדע מה המשמעות של זה.

אורי מקלב: אני לא רואה את הדרך איך אנחנו מייעדים אותה בעניין הזה.

קריאה: הביטוח הלאומי ישלח לה הודעה מהרגע שהיא יוצאת לחופשת הלידה.

אורי מקלב: נתקלתי החודש במקרה של מורה, מורה מצוינת, 31 שנים היא מורה והיא בדקה את הזכויות, היא באה להסתדרות המורים ושאלו אותה איפה הגמול שלה כי המשכורת שלה יותר מדיי קטנה עבור מורה שמלמדת 30 שנים ואני מדבר על אישה שמתמצאת, היא מורה מעולה, אבל היא לא הייתה מודעת.

אורי מקלב: היו לה בבית נקודות גמול למעלה מעשר שנים והיא לא עשתה אתן כלום.

אורי מקלב: לא כולן מתמצאות ולא כולן יודעות מה המשמעות ולכן צריך למצוא את המנגנון דרכו הנשים האלה ידעו.

אורי מקלב: לגבי ההודעה למעסיק.

אורי מקלב: הבנתי שדיברתם על הודעה חודש קודם.

אורי מקלב: אני חושב שהיו כמה תחנות.

אורי מקלב: בתחנה הראשונה שזה בין 14 שבועות לתוספת, ל-12 שבועות, כאן צריכים להספיק שבועיים מראש כי זאת תחנה מרכזית, זאת תחנה ידועה ויש היערכות של המעסיק, אם היא תהיה בחופשה שלושה חודשים שמגיעים לה לפי החוק או שהיא תאריך את התקופה.

אורי מקלב: אנחנו יכולים להאריך את התקופה.

אורי מקלב: מי שתרצה לחזור בתקופה שבין השבוע ה-14 לשבוע ה-26.

אורי מקלב: מצד אחד צריך לחשוב שמאחורי כל אחת שיוצאת לחופשת לידה יש ממלאת מקום.

אורי מקלב: אם אנחנו נזרוק אותה מיד, תוך תקופה קצרה, מה היא תעשה?

אורי מקלב: יש גם עובדת.

אורי מקלב: אם היא תוכל לחזור תוך עשרה ימים, ואני מתחרט על מה שאמרתי, מה שמצוין כאן, לתת לה אפילו חמישה ימים מראש משום שלאחר מכן העירו את תשומת לבי ואני מקבל.

אורי מקלב: אותה ממלאת מקום, המעסיק לקח אותה וגם היא צריכה לדעת מה קורה, כי אם היולדת תחזור תוך שבוע, המחליפה לא תמצא עבודה תוך שבוע.

שרגא ברוש: הבעיה יותר חמורה.

שרגא ברוש: כאשר מעסיק יודע שעובדת שלו יוצאת כרגע לחופשת לידה של 26 שבועות, כמו שהיום אנחנו יודעים שהיא יוצאת ל-14 שבועות, זה המכנה המשותף, אנחנו מחפשים ממלא מקום ל-14 שבועות, בין שזה מתוך העסק ובין שזה מבחוץ.

שרגא ברוש: היום, כאשר אתם התעקשתם שחופשת הלידה תהיה מוגדלת ל-26 שבועות, אנחנו בהגדרה, זאת ברירת המחדל, מחפשים מחליף ל-26 שבועות.

קריאה: תן לפי החוק, יום על כל חודש.

אורי מקלב: זה פחות מדיי.

קריאה: תן כפול מזה.

קריאה: שבועיים.

שרגא ברוש: היות שאנחנו לוקחים ממלא מקום או מבחוץ או מתוך הארגון, וזה לא חשוב, ל-26 שבועות, צריך לשמור על החיים הנורמליים של העסק וגם של אותו בן אדם שאני לא מכיר אותו שלקחנו אותו למלא מקום.

שרגא ברוש: אני אומר לכם שהוועדה הזאת, עם כל הכבוד לזכויות האישה, יש גם ועדה שאני חושב שחלקכם חברים בה שנקראת ועדת העבודה והרווחה.

דליה איציק: אבל שמעת שמבחינת הזכויות של אותו עובד, על פי אותן זכויות של ועדת העבודה והרווחה, אין לו זכות מוקנית.

שרגא ברוש: קחו מקום עבודה, לא של ארבעה עובדים אלא של 200 עובדים ושל 300 עובדים, יש שם כל הזמן שניים-שלושה שיצאו למילואים, הלכו ללדת וכולי.

שרגא ברוש: מגיע למעסיק לתכנן גם את הגרף הזה של מילוי המקום, כמו אצל מורים למשל.

שרגא ברוש: יש גרף של מילוי מקום.

דליה איציק: מספיק לכם שלושה שבועות.

דליה איציק: חבר הכנסת מקלב שכנע אותי.

שרגא ברוש: אני הרי בודק את האלטרנטיבות מול זה שאת אומרת שלושה שבועות מספיקים לנו.

דליה איציק: יש כאן משהו שהיועצת המשפטית אמרה לי בשקט ונראה לי שהוא נכון.

דליה איציק: אתה הרי מכיר את זה כי זאת סיטואציה מהבית.

דליה איציק: היא לא בדיוק בטוחה, היא כן רוצה להאריך, היא לא רוצה להאריך, ואני רוצה לתת לה את השפיל הזה כמה שיותר.

שרגא ברוש: אני מסכים אתכם, אבל אני רוצה שנבין משהו.

דליה איציק: בדרך כלל אתה לוקח את המחליף מהפול של העסק.

שרגא ברוש: אני רוצה שתבינו במה מדובר.

שרגא ברוש: לא חשוב מאיפה לוקחים את המחליף, זה ממש לא משנה.

שרגא ברוש: בכל מקרה, ככל שהעסק יותר גדול, זה מקרה יותר מסובך כי אם העסק הוא עסק קטן של שניים-שלושה עובדים, אתה לוקח עובד בחברת כוח אדם ואתה יכול להודיע לו שבוע מראש שהוא סיים את העבודה ובזה זה נגמר, כך שזה סיפור פשוט.

שרגא ברוש: בעסק, ככל שהוא יותר גדול, תאמינו לי שמנהל משאבי אנוש, יש לו גרף של מילוי מקום.

שרגא ברוש: מה נדרש מאותה אישה יולדת?

שרגא ברוש: באמת לדעת ארבעה שבועות מראש אם היא רוצה לחזור לעבודה או לא.

שרגא ברוש: זה מה שנדרש מאישה בודדת.

שרגא ברוש: מה נדרש ממנהל משאבי אנוש שיש לו 15 נשים כאלה ועוד עשרה אנשים במילואים?

שרגא ברוש: לדעת מה היא תגיד, ההיא עוד לא הודיעה לי, זאת כן הודיעה לי וכולי.

שרגא ברוש: חברים, זה הרבה יותר מסובך.

שרגא ברוש: האישה צריכה לשבת עם בעלה ולהחליט ארבעה שבועות קודם שהיא חוזרת לעבודה או לא חוזרת לעבודה.

אורי מקלב: מכיוון שאני סבא משלושה ילדים כן ירבו, יש לי בת ושתי כלות שברוך השם ילדו נכדים, ואני יודע את ההתלבטויות שלהן.

אורי מקלב: חודש לפני, שזה חודשיים אחרי הלידה, זה עדיין לא הזמן שהיא יכולה לקבל החלטה בעניין הזה.

שרגא ברוש: בסדר, שלושה שבועות.

אורי מקלב: אני שמעתי את מציעות החוק והן דיברו על תמיכה בגוף הנשים היולדות ובקשיים שלהן.

אורי מקלב: יוזמי החוק הוסיפו עוד משהו.

אורי מקלב: חוץ מאשר הם הוסיפו שבועות חופשה לנשים, הם גם חוללו עוד מקומות עבודה ועוד ימי עבודה וחודשי עבודה במשק.

אורי מקלב: עד היום ממלאות המקום ידעו שיש להן שלושה חודשים ועכשיו יכול להיות שיש לה ארבעה חודשים וחמישה חודשים.

שרגא ברוש: יכול להיות שאחרי שלושה חודשים היא תלך ותאמר שהיות והיא לא ידעה, היא מצאה אלטרנטיבה אחרת, ואז המעסיק תקוע.

שרגא ברוש: הפשרה שלושה שבועות, כמו שהצעת, מקובלת.

רון אשכנזי: כפי שהגדרתי קודם את השיבושים הצפויים, כבר יש לנו סיבוך אחד.

רון אשכנזי: מה קורה עם עובדת שהודיעה שהיא חוזרת אבל בסוף חופשת הלידה ילדה מאושפז והיא נאלצת להאריך את חופשת הלידה שלה?

שרגא ברוש: גם אם מישהו נדרס מחר בבוקר, הוא לא יכול לבוא לעבודה.

רון אשכנזי: יש דברים שצריך לתת עליהם את הדעת.

שרגא ברוש: אם לשון החוק תהיה שחופשת הלידה, ה-26 שבועות, היא יכולה לחזור מתי שהיא רוצה קודם, מצדי היא יכולה לחזור אחרי שבוע, ובתנאי שהיא תודיע שלושה שבועות קודם.

מיכל חילי חיל: אני חושבת שהנושא הראשון הוא הכי חשוב והוא הובלע ולא ממש דיברנו עליו וזה הנושא של איסור הפיטורים בשנה הראשונה.

מיכל חילי חיל: אני שמעתי אותך אומרת שזה בעצם יהיה כמו השישים ימים.

ציפי חוטובלי: נכון.

מיכל חילי חיל: לא לזה התכוונו.

מיכל חילי חיל: אנחנו התכוונו שזה יהיה כמו חופשה ללא תשלום.

אבי ברק: על השישים ימים, יהיו שישים ימים, ועל השאר, יהיה כמו חופשה ללא תשלום.

אבי ברק: זה יהיה כמו היום.

אבי ברק: על השישים ימים יהיו לה את השישים ימים ועל השאר יהיה לה את החופשה ללא תשלום.

אבי ברק: בדיוק כמו היום.

נועה בן שבת: תהיה לה הגנה של שישים ימים אחרי חופשת הלידה.

מיכל חילי חיל: בשלב שהיא חוזרת לעבודה.

אבי ברק: לא.

אבי ברק: חופשת הלידה בשנה הראשונה היא 14 שבועות.

אבי ברק: יש לה אחרי כן הגנה במשך שישים ימים.

אבי ברק: נשאר אותו דבר.

אבי ברק: כך אני מבין.

מיכל חילי חיל: זאת אומרת שאפשר לפטר אותה אם זה כמובן לא קשור להריון ובמצב של פשיטת רגל או חדלות פירעון.

אבי ברק: בוודאי.

מיכל חילי חיל: זאת אומרת, זה לא מכל סיבה.

ציפי חוטובלי: נכון.

נועה בן שבת: יש הוראות שמבחינות בין תקופת חופשת הלידה בדמי הלידה לבין תקופת חופשת לידה שהיא לא בדמי לידה.

נועה בן שבת: יש את ההוראות האלה גם בחקיקה.

נועה בן שבת: למשל, חוק שירות המדינה (גמלאות), לא מכירים ברציפות תקופות השירות כאשר מדובר בתקופת חופשת לידה ללא דמי לידה.

נועה בן שבת: אותו הדבר לגבי נושא משרה שיפוטית ושאירים.

נועה בן שבת: לעניין חישוב סכום פיצויי הפיטורים, חופשה ללא תשלום מובאת רק בחלקה בחשבון לעניין חישוב סכום פיצויי הפיטורים וגם הוראות לגבי כללי לשכת עורכי הדין, רק התקופה בה משולמים דמי לידה.

נועה בן שבת: אני אומרת את הדברים האלה כי אנחנו מציעים כאן לקבל תקופה של חופשת לידה שהיא ללא דמי לידה.

נועה בן שבת: אחת ההוראות – היא לא נמצאת בחקיקה ראשית ולא בחקיקת משנה אבל היא נמצאת בחוזרי מנכ"ל של משרד החינוך – היא הזכאות של עובדת הוראה לתשלום בעת חופשות שהן חופשות חנוכה, פסח או סוכות, ולעניין זכאות להשלמת תשלום בעת חופשת הקיץ.

נועה בן שבת: הזכאות הזאת קיימת לה כאשר היא נמצאת בחופשת לידה ומקבלת דמי לידה.

נועה בן שבת: הרב מקלב העלה את הבעיה והוא אומר שבעצם העובדת הזאת –--

אורי מקלב: בתוך ה-26, בין ה-14 לשבוע ה-26, היא עכשיו בחופשת קיץ.

יאיר פז: היא צריכה לקבל.

אורי מקלב: היא תבוא יום אחד לפני סיום הלימודים כדי שהיא תיכנס ואז אני חושב שאנחנו פוגעים בה.

אורי מקלב: אני חושב שאותו הדבר צריך לעשות בנושא הזה.

ציפי חוטובלי: אני מציעה שנושא משרד החינוך יהיה נושא נפרד.

נועה בן שבת: הוא לא יהיה בחוק כיוון שלטענתו של משרד החינוך מדובר בעלויות תקציביות מאוד מאוד גבוהות.

ציפי חוטובלי: משרד החינוך לא שלח נציג.

נועה בן שבת: אנחנו לא יכולים לעשות את זה בהוראת חקיקה.

נועה בן שבת: צריך להבין מה המשמעות של זה.

נועה בן שבת: היום ההוראה היא שמי שמקבלת דמי לידה זכאית ומי שלא מקבלת דמי לידה, לא זכאית.

נועה בן שבת: אם אנחנו מתחילים לומר שעובדת שנמצאת בחופשת לידה ולא מקבלת דמי לידה, מעמדה כעובדת שמקבלת דמי לידה, יש לזה השלכות אחרות לחוקים אחרים.

נועה בן שבת: אנחנו לא יכולים לעשות את זה רק להוראות האלה של משרד החינוך, בפרט שהם לא בחקיקה ראשית ולא בחקיקת משנה אלא הן בחוזר מנכ"ל.

אורי מקלב: אותה מורה תחזור יום אחד לפני סוף הלימודים, ביום האחרון, ביום מתן התעודות, והיא תהיה בכיתה.

דבורה אליעזר: לנושא של חוזרי מנכ"ל.

דבורה אליעזר: מדובר בחוזרים ואין כאן דרך לתקן לא בחקיקה ראשית ולא בחקיקת משנה את חוזרי המנכ"ל.

דבורה אליעזר: אני חושבת שכדאי לקיים ישיבה בנפרד אתם כדי לנסות לשכנע אותם לשנות את החוזרים שלהם, אבל זה לא במסגרת החקיקה הזאת.

דבורה אליעזר: בחוק עבודת נשים אנחנו לא עוסקים בחוזרי מנכ"לים.

קריאה: גם המנכ"ל כפוף לחוקים.

קריאה: גם חוזר מנכ"ל כפוף לחוקים.

דבורה אליעזר: אלה זכויות שהן מעבר לזכויות הקוגנטיות שמקבלות העובדות במקום העבודה הזה.

דבורה אליעזר: זאת לא זכות קוגנטית.

דבורה אליעזר: אנחנו לא מדברים עכשיו על זכויות קוגנטיות כאשר אנחנו מדברים על זכויות שמקבלות העובדות במקום העבודה שהן מעבר לזכויות קוגנטיות.

דבורה אליעזר: זה לא נושא של חקיקת העבודה.

דבורה אליעזר: בחקיקת העבודה אנחנו מדברים על זכויות הרצפה.

דבורה אליעזר: מבחינת ההגנות מהפיטורים, אני חוזרת על זה כי גם לי לא היה ברור.

דבורה אליעזר: אנחנו אומרים שהגנות הפיטורים נשארות כפי שהן היום ואנחנו לא משנים את הנוסח.

דליה איציק: זה ברור.

דליה איציק: אפילו אני הבנתי.

ציפי חוטובלי: אני סוגרת את הדיון הזה בהצבעה.

ציפי חוטובלי: אנחנו נצביע על העקרונות כפי שהתקבלו.

ציפי חוטובלי: אנחנו נגיש נוסח של הצעת חוק ברגע שיהיה מוכן ובמידה שיש הסתייגויות, הן יוגשו.

נועה בן שבת: הסתייגויות על ההחלטות שהתקבלו עכשיו בישיבה הזאת לעומת הנוסח בקריאה ראשונה.

נועה בן שבת: שלא יהיו הסתייגויות פתוחות.

ציפי חוטובלי: כן.

ציפי חוטובלי: אני רוצה לומר משהו לגבי אי ההבנה.

ציפי חוטובלי: אני אגיד לכם את הצעת החוק.

ציפי חוטובלי: אני רוצה לומר משהו לגבי כל העיקרים של ההסכמות שהתקבלו כאן.

ציפי חוטובלי: חבר הכנסת מקלב, אני אשמח אם תישאר להצבעה.

אורי מקלב: אני מצר על כך, אבל לסיעתי אין ייצוג בוועדה הזאת.

אורי מקלב: זו תקלה חמורה ביותר ועכשיו היא באה לידי ביטוי.

ציפי חוטובלי: אנחנו נצביע על העקרונות.

ציפי חוטובלי: אני חושבת שבעיקרי הדברים העקרונות הם ברורים ואני לא חושבת שמדובר באי הבנה גדולה.

נועה בן שבת: אני לא בטוחה שאני יכולה לומר שזכויות עובדות הוראה שמקבלות דמי לידה בחופשת לידה יהיו.

דבורה אליעזר: אנחנו לא עובדים לפי סקטורים.

נועה בן שבת: זה מאוד בעייתי.

דבורה אליעזר: אנחנו יכולים לתת יותר, אבל אחר כך יבואו וייתנו פחות.

דליה איציק: קודם אמרת אחרת.

דליה איציק: אמרת שחוזר מנכ"ל יכול.

דבורה אליעזר: זה נכון.

דליה איציק: עכשיו את אומרת משהו אחר.

דבורה אליעזר: אני לא אומרת משהו אחר.

ציפי חוטובלי: ההערה שלי לגבי עובדות הוראה, הצעת החוק אמורה לחול על כלל ציבור הנשים בישראל והיא לא אמורה להחריג עובדות כאלה ועובדות אחרות, בוודאי כאשר מדובר בנתח נכבד מאוכלוסיית הנשים שעוסקת בהוראה.

נועה בן שבת: ודאי.

נועה בן שבת: המשמעות היא לא להחריג עובדות הוראה אבל אנחנו אומרים שאנחנו נותנים---

ציפי חוטובלי: שיירשם בפרוטוקול.

אורי מקלב: אומר הרב מקלב שהוא רוצה להכניס את זה.

ציפי חוטובלי: אני חושבת שהחקיקה גוברת על תקנות.

איה דביר: אני שבה ואומרת שלא הבנתי למה עכשיו מתקיים הדיון על עובדי הוראה.

איה דביר: אני לא מכירה את הנושא של עובדי הוראה.

שרגא ברוש: משרד החינוך העלה את זה.

איה דביר: יכול להיות שאתם מצביעים עכשיו על העקרונות לקראת קריאה שנייה ושלישית, אני רק מדגישה שהממשלה שומרת על זכותה להסתייג באופן מלא מכל מה שמדובר כאן.

ציפי חוטובלי: בסדר.

ציפי חוטובלי: אנחנו נצביע.

ציפי חוטובלי: העקרונות כפי שפירטתי אותם וכפי שיפורטו בפרוטוקול ויובאו בנוסח.

נועה בן שבת: אני רוצה להסביר משהו לגבי עובדות ההוראה.

נועה בן שבת: אנחנו יכולים לומר שני דברים.

נועה בן שבת: אנחנו יכולים לומר שחופשת לידה בדמי לידה כמוה כחופשת לידה ללא דמי לידה למעט לעניין של דמי לידה, ואז אנחנו בעצם אומרים איזשהו משהו רחב.

נועה בן שבת: אם אנחנו הולכים לעובדות ההוראה, מה שמנסים לומר כאן זה שהחקיקה לא מתייחסת לנושא הזה.

נועה בן שבת: אלה זכויות שמשרד החינוך נותן אקסטרה והוא נותן אותן בתנאי שמקבלים דמי לידה.

נועה בן שבת: אם אנחנו רוצים להתגבר על ההוראה הזאת, יש לנו בעיה לעשות את זה בחקיקה.

נועה בן שבת: ללכת ולומר שבסקטור הזה, במצב הזה?

נועה בן שבת: אני חושבת שהפתרון צריך להיות ללכת למשרד החינוך ולשכנע אותו.

יאיר פז: ואם הוא לא יסכים?

יאיר פז: אתם כן תבואו בחקיקה כדי שהוא לא יפלה.

יאיר פז: בינתיים הנשים האלה לא יקבלו?

יאיר פז: זה חייב להיות כאן.

נועה בן שבת: אני רוצה להסביר.

נועה בן שבת: אין לפגוע, אבל אני לא יכולה להעניק.

נועה בן שבת: כמו שההוראה לעניין רציפות, נספרים רק הימים בהם העובדת זכאית לדמי לידה, גם לעניין הזכאות במשרד החינוך נספרים רק הימים בהם היא זכאית לדמי לידה כי אלה התנאים לזכאות.

נועה בן שבת: אם אני רוצה לומר שלכל דבר ועניין חוץ מתשלום דמי לידה, עצם תשלום דמי לידה, המצב של עובדת שמקבלת דמי לידה זהה למצב של עובדת שלא מקבלת דמי לידה, זה עניין אחד, אבל אני לא יכולה ללכת ולומר למשרד החינוך.

דליה איציק: זה מה שתאמרי.

נועה בן שבת: אנחנו לא יודעים מה העלויות התקציביות.

ציפי חוטובלי: אני אומר לכם למה אני עוצרת את זה כרגע.

ציפי חוטובלי: משרד החינוך לא טרח אפילו לשלוח נציג, עם כל הכבוד.

ציפי חוטובלי: אני חושבת שאנחנו נצביע על העיקרון.

ציפי חוטובלי: העקרונות ברורים ואנחנו נצביע.

נועה בן שבת: ההוראה שזה לא ייגרע מהזכויות, אני אכתוב את ההוראה הזאת אבל לא תהיה לזה שום משמעות לעניין משרד החינוך.

ציפי חוטובלי: אנחנו לא יכולים לקדם את הדיון כי אין כאן נציג המשרד ואין כאן שום דרך לקדם את הדיון.

יאיר פז: כולנו מסכימים שזה לא צריך לפגוע.

ציפי חוטובלי: אנחנו מצביעים על העקרונות והעקרונות יועברו לניסוח.

ציפי חוטובלי: אני חוזרת ואומרת הבחנה בין שנה ראשונה לשנה שנייה, נשים שעובדות למעלה משנה תקבלנה את מלוא התקופה כאשר הודעה מוקדמת היא הודעה של שלושה שבועות לפני החזרה למקום העבודה, בהנחה שהיא רוצה לקצר את חופשת הלידה שאורכה חצי שנה.

ציפי חוטובלי: אנחנו מדברים על זכויות פנסיוניות לפי הקרן שהאישה תבחר בהנחה שיש תנאי שיקבע שהאישה תעבוד שנה אחרי שהיא חוזרת מחופשת הלידה, ואז יינתנו לה כל הזכויות של אותה קרן שהיא בוחרת ברציפות.

ציפי חוטובלי: מתחת לשנה, ההישג המרכזי של הצעת החוק הוא בעובדה שחופשת הלידה תתארך ברבע מהתקופה בה האישה הועסקה.

שרגא ברוש: חופשה ללא תשלום.

ציפי חוטובלי: בתקופה שהיא חוזרת לעבודה, על פי נוסח החוק הקיים היום, יחולו עליה ההגנות הקיימות על חזרה מחופשת לידה.

ציפי חוטובלי: זה המצב, לסיכום הדברים.

נועה בן שבת: חופשת הלידה לא מתארת אלא היא מקבלת חופשה ללא תשלום.

ציפי חוטובלי: כן.

ציפי חוטובלי: אלה העקרונות ועליהם אנחנו מצביעים עכשיו.

ציפי חוטובלי: מי שבעד הנוסח כפי שהוסכם בין המעסיקים לבין חברי הוועדה, יצביע בעד.

ציפי חוטובלי: ה צ ב ע ה הצעת החוק אושרה פה אחד אין מתנגדים ואין נמנעים.

ציפי חוטובלי: הנוסח יועבר בקרוב.

ציפי חוטובלי: תודה רבה.