הוועדה לקידום מעמד האישה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 22, 2009-11-18 00:00

ציפי חוטובלי: שלום לכולם, אני שמחה לפתוח את הדיון של הועדה לקידום מעמד האישה בכנס שדרות.

ציפי חוטובלי: עצם קיום הדיון בנושא תעסוקת נשים בפריפריה זו אמירה מאוד משמעותית וחשובה.

ציפי חוטובלי: אני מברכת את עוזי דיין, את האדריכל של הפרויקט החשוב הזה כנס שדרות.

עוזי דיין: בוקר טוב, אפשר להגיד ברוכות הבאות, וגם כולל את אלה שלא זכו להיות אישה, אני בא ממקום שמישהו אחר, דידי לחמן שאלה אם בהגדרה בני אדם כלולות גם נשים, אני מזכיר וציפי חוטובלי תתקן אותי אם אני טועה, כבר בתחילת התנ"ך יש שתי גרסאות שונות על איך נבראה האישה, והחביבה עלי היא זאת שמסוכמת במשפט "זכר ונקבה ברא אותם ויקרא שמם אדם".

עוזי דיין: אני רוצה לברך אתכם, אני מבקש לומר שלועדה לקידום מעמד האישה יש חשיבות כפולה בעיניי כאן.

עוזי דיין: אנחנו הקמנו את הכנס הזה לפני שש או שבע שנים ולנו היו שתי מטרות, האחת, לומר שמדינת ישראל צריכה להניף את שני הדגלים, עמיר פרץ הזכיר לנו כאן בפגישה קודמת מאיפה נלקחה מטבע הלשון הזאת, לפני שנים רבות רבות אחד מבני משפחתי בויכוח עם ההסתדרות לפני חמישים שנה אמר שמדינת ישראל לא יכולה להניף יותר מדגל אחד, היא צריכה להחליט איזה דגל היא מניפה, וכמובן בחרו בדגל הבטחון.

עוזי דיין: אי אפשר לתקוף את הבחירה הזאת כי זה דבר חשוב.

עוזי דיין: אחת משתי הסיבות כשהקמנו את הכנס הייתה לומר, שימו לב מדינת ישראל צריכה להניף את שני הדגלים, חינוך לא פחות חשוב מבטחון, למשל.

עוזי דיין: הסיבה השנייה הייתה שאנחנו מאוד רצינו להוציא את השיח הציבורי מהמשולש הזהב שלו בין הרצליה קיסריה ותל אביב ולפעמים גם ירושלים.

עוזי דיין: יש תמיד מקומות הרבה יותר מפוארים ממה שאתם מוצאים כאן.

עוזי דיין: בעיקר לקהל אנשים הרבה יותר מסונן ולפעמים בוחרים אותו פיזית ולפעמים כל אחד מבין איפה מקומו ואיפה לא מקומו, ולהעביר לציבור את האמירה הזו.

עוזי דיין: כאן למשל בכנס הזה על הבוקר יש יותר מאלף אנשים שיושבים במושבים שונים ודנים כולם בשאלה מה צריך להיות הדגל השני.

עוזי דיין: לא יותר חשוב מהבטחון הלאומי אבל לא במילימטר פחות חשוב.

עוזי דיין: אחד הדברים שקבענו בהתחלה שיהיו חמישה נושאים שכל שנה שיופיעו בכנס.

עוזי דיין: בלי לחפש תירוץ מי הציג עבודה ומי לא, ומי מצא נושא מעניין או לא.

עוזי דיין: אחד הנושאים הוא מעמד האישה מתוך ראיה שבשיח החברתי מעמד האישה היא השאלה הקריטית, שאלה מובילה.

עוזי דיין: ודרך אגב, בתפיסתי היא לא רק שאלה של השוויון וערכים.

עוזי דיין: מי שלא נותן מעמד ראוי לנשים מבזבז חמישים אחוז מהפוטנציאל של החברה, וזה כהתחלה ועוד לפני שמדברים בחלל על דברים אחרים.

עוזי דיין: דבר שני מי שלא נותן מעמד שווה וראוי לנשים לא מקיים אפילו את המגוון, את האוניבריסיטי שנדרש מכל מקום בכדי שיהיו בו דעות שונות, אנשים שונים, כלומר אין דעתן שווים.

עוזי דיין: אבל זה לא עניין של דעות אלא עניין של ייצוג של חלקים שונים של האוכלוסייה.

עוזי דיין: ולכן מעמד האישה, מעמד הילד הם דברים מאוד חשובים.

עוזי דיין: שמחה גדולה לנו, ומכיוון שאנחנו רוצים להיות כנס שמשפיע ולא רק בלשון הצעירים, שלא רק מדבר על מה זה עושה לי, אלא גם עוסק במה אני עושה עם זה.

עוזי דיין: בכנס השנה משתתפות חמש וועדות של הכנסת וזה שמחה גדולה.

עוזי דיין: המילה משתתפות, הועדה היא ועדה של הכנסת, אנחנו בסך הכל מארחים אתכם ואנחנו לא מתיימרים לשום דבר יותר מזה.

עוזי דיין: אנחנו כן מקווים שעצם ההגעה לפה, כמו סיורים אחרים שאתם עושים, ואחר כך הנושאים שעוסקים גם בכנס וגם בוועדה והאפשרות לעשות בהמשך מעקב עליהם בכנסת משפרים את מצבו של הדגל הלא פחות חשוב – הדגל החברתי.

עוזי דיין: תודה רבה וברוכים תהיו, אנחנו נקווה שאכן המקום על יושביו, וגם על זה יש שני פירושים, אגב על איזה מקום נאמר "על יושביו?

עוזי דיין: " – על ירחו זה נאמר.

עוזי דיין: שלוש שכינות ירדו לעולם, מקח על מקחו, אישה על בעלה, וחן המקום על יושביו.

עוזי דיין: וכל חן המקום על יושביו אפשר לומר שזה חן המקום על היושבים בו, כלומר המקום משפיע אבל הפירוש השני הפוך כי המילה על יכולה להיות חן המקום על יושביו זאת אומרת שחן המקום הוא תוצאה מיושביו, וזה הפירוש לעניינו.

ציפי חוטובלי: אתה נשאר איתנו?

עוזי דיין: אני צריך לחזור כי רם כספי הודיע ואני צריך לענות לו.

ציפי חוטובלי: עמיר פרץ מבקש לברך אותך, וכתושב העיר אני אתן לו את הזכות.

עוזי דיין: עמיר פרץ הוא אחד האנשים, לא על כל הדברים אנחנו מסכימים, אבל הוא זה ששם את הנושא החברתי על המפה ומאז שהוא יצא בזה לא יקרה יותר בישראל שיהיו בחירות או שמישהו יגיד זה נושא לא חשוב.

עמיר פרץ: אני אנצל את הטפיחה.

עמיר פרץ: יכולתי לקחת את מה שאמרתי אתמול בישיבה של וועדת הכלכלה ולהעתיק אותם לגבי התודה והערכה שאנחנו צריכים להביע לעוזי דיין ולמפעלו.

עמיר פרץ: כמו שאמרתי אתמול, מדיין ועד דיין התרחשה דרמה גדולה.

עמיר פרץ: מדיין הראשון שקבע קביעה מאוד לא פשוטה שהשפיעה על המדיניות הישראלית לגבי יכולתה של מדינת ישראל להניף גם את הדגל הבטחוני וגם את הדגל החברתי, והדיין שבהחלט נאבק עם כל הכלים שהוא יכול להעמיד ולגייס לרשותו כדי שאכן המסר שבטחונה של ישראל תלוי במידה רבה בחוסנה החברתי.

עמיר פרץ: כמי שהיה כשותף מלא לחיזוקו ועידודו של התהליך הזה של כנס שדרות לחברה והפך לכנס ישראל שדרות לחברה, וכמי שהיה שותף מלא להקמת הוועדה לקידום מעמד האישה, אני כיושב ראש וועדת העבודה והרווחה הייתי זה שיזם שוועדת העבודה והרווחה תוותר על סמכויותיה בשאלת הנשים ושתתן מעמד עצמאי בכנסת, בתחילת הדרך הוועדה הייתה וועדת משנה ולאחר מכן בתהליך יותר ארוך היא קיבלה מעמד של וועדה סטטוטורית לכל דבר ועניין.

עמיר פרץ: השילוב הזה משמח אותי מאוד והמתנתי בסבלנות רבה, נהניתי מהנשים שהמתינו לך ואני מרגיש פה חבר כנסת מהבודדים, אני התנדבתי להיות חבר בוועדה לקידום מעמד האישה לאחר שלצערי במפלגות שלי אף אחד לא חשב שזה דבר מספיק חשוב, אז אמרתי להם אני הולך להיות חבר בוועדה לקידום מעמד האישה.

עוזי דיין: מחצין את הצד הנשי שבו.

ציפי חוטובלי: מהצד הגברי שבו.

עמיר פרץ: מתוך הצד הגברי.

עמיר פרץ: אין לי שום בעיה עם העניין.

עמיר פרץ: אני באמת מברך את עוזי דיין, אני מברך את הוועדה על ההחלטה להגיע לכנס היום, אני חושב שאין ספק שמעמדה של האישה בישראל משפיעה יותר מכל על מעמדה של החברה הישראלית.

עמיר פרץ: אנחנו נעסוק בהרחבה בתעסוקה ,אבל ברור לחלוטין שבן זוג אחד שעובד ושני בני זוג שעובדים זו דרמה אחרת במשפחה וזה שינוי מקצה לקצה.

עמיר פרץ: ברור לחלוטין שהמאבק על מעמד האישה בכל התחומים, בתחום הניהול, בתחומים הפוליטיים, בתחומים האחרים ובוודאי שככל שתהייה נוכחות גדולה יותר של נשים כך החברה הישראלית תצא נשכרת מכך.

עמיר פרץ: אני אומר לכם שזו לא עמדה כדי למצוא חן בעיני מישהו.

עמיר פרץ: יש כאן מספיק נשים שיודעות כמה החלטות קיבלתי מבחינת המעמד.

עמיר פרץ: המבחן הכי גדול שלך מתי אתה יודע לוותר על דברים שבידיך כדי להוכיח שאתה מאמין במה שאתה אומר.

עמיר פרץ: נקווה שמבחן הזה אכן כולנו נעמוד.

עמיר פרץ: אני מברך את כל המשתתפים בישיבה.

עמיר פרץ: אני מתנצל שבשעה 11:00 אאלץ לעזוב.

ציפי חוטובלי: אנחנו ניתן לך את זכות הדיבור.

ציפי חוטובלי: אני רוצה להצטרף לברכות לעוזי דיין.

ציפי חוטובלי: עוזי דיין, לדעתי, הוא אחד האנשים הכי מרשימים שיש היום במדינת ישראל במובן הזה שאתה חבר כנסת בפועל במובן שאתה פרויקטור אדיר של נושאים חברתיים וכמעט שאין דברים חברתיים שמתרחשים היום במדינת ישראל, כנס שדרות הוא אחד שהיה המנוף להתרחשות שלהם.

ציפי חוטובלי: אני חושבת שהאמירה העקרונית הזאת שמנתקת את לב ההוויה הישראלית מההתחרשות רק בתל אביב וסביבותיה.

ציפי חוטובלי: תל אביב, קיסריה והרצליה כמו שאמרת ואולי גם ירושלים, זו אמירה ערכית חשובה שנדרשת לנו, ואולי אחרי תקופה ארוכה ששדרות הייתה סמל של זירת קרב בשביל כולנו, ושל מאבק תושבים שחיו כאן יום יום באופן מאוד קשה.

ציפי חוטובלי: בתקופה הזאת לא נמניתי על אלה שביקרו על בסיס קבוע, אבל כן יצא לי להעביר שבתות עם תושבי שדרות ולבקר בימי השישי ההמוניים שהיו עורכים כאן קניות.

ציפי חוטובלי: אנחנו יודעים היום יותר מכל תקופה אחרת שהקרב על מדינת ישראל הוא קרב פוליטי, וכאן אין מחלוקת ביני לבין חבר הכנסת עמיר פרץ, אנחנו עדיין נאבקים על זכותה של מדינת ישראל להתקיים גם בשדרות, והיום כפי שאנחנו שומעים שאפילו בירושלים הזכות של יהודים לבנות בשכונת גילה לא ברורה.

ציפי חוטובלי: באמירה שאנחנו מגיעים לכאן אל הפריפריה, אני לא ראה כאן פריפריה, קרוב משפחה שלי, הרב אלישע וישליצקי שמאוד אוהב להגיע לשדרות, נוהג לומר יש עיירות פיתוח כמו הרצליה, תל אביב, רעננה ויש ערים טבעיות.

ציפי חוטובלי: הוא קורא ערים טבעיות לערים שחיות באמת, הוא אומר שמי שרוצה להכיר את מדינת ישראל שיצא מהבועה של ערי הפיתוח ויגיע לערים הטבעיות, אני מאוד מזדהה עם החלוקה הזאת וזה באמת נכון.

ציפי חוטובלי: תודה, עוזי דיין, על הבמה שאתה נותן לנו, יישר כוח על כל הדברים שאתה עושה ועל הרמת הדגל החברתי החשוב הזה.

ציפי חוטובלי: אני באמת גאה שהוועדה לקידום מעמד האישה הרימה יחד איתך את הדגל והגיעה לשדרות.

ציפי חוטובלי: לפעמים הנוכחות הפיזית עצמה, של וועדה מהכנסת כאן במקום הזה היא אמירה.

ציפי חוטובלי: אני מברכת אותך שתצליח ושתמשיך לעסוק בפעילות ציבורית.

ציפי חוטובלי: אני מודה שרציתי לראות אותך כחבר כנסת לצידי בליכוד ואני מאמינה שעוד נראה אותך.

ציפי חוטובלי: אני מאוד מעריכה אותך ואני מאמינה שהיכולות שלך יבואו לביטוי בשדה הציבורי, אתה צעיר ונמרץ ובעיקר עושה דברים חשובים.

ציפי חוטובלי: תודה רבה.

ציפי חוטובלי: ניגש לעצם העניין, הוועדה לקידום מעמד האישה הכריזה על נושא שילוב נשים בפריפריה במקצועות מבוקשים.

ציפי חוטובלי: יש מספר בעיות, ואחת הבעיות היא העדר מוטיבציה להשתלבות בשוק העבודה.

ציפי חוטובלי: אבל בעיה לא פחות חשובה שבהרבה פעמים סוג המקומות שנגישים לעבודה, לצערי, הם מקומות שהם בדפוסי עבודה מאוד מסוימים.

ציפי חוטובלי: מבלי לפתוח את שוק העבודה הנשים בפריפריה או במקומות באזור הדרום למשל, למקומות יותר נחשבים כמו הייטק, מקומות שבדרך כלל דורשים כרטיס כניסה של השכלה גבוהה לא נצעד קדימה.

ציפי חוטובלי: הנושא שלנו היום לדיון הוא איך אנחנו מקדמים את האפשרות של נשים כאן להשתלב באותם מקצועות שמכונים מקצועות מבוקשים.

ציפי חוטובלי: לשם כך אני מבקשת לפתוח עם הגברת אורלי לוטן ממרכז המידע והמחקר של הכנסת שתציג בפנינו נתונים על תעסוקת נשים.

אורלי לוטן: אני אתן נתונים כלליים על תעסוקת נשים, אליעזר שוורץ יעביר אחריי את מה שדיברו בוועדת כלכלה אתמול בנושא של פתיחת אזורי תעשייה באזור הדרום וזה ישלים אחד את השני.

אורלי לוטן: כל מה שאני אומר מופיע גם באוגדן המסמכים שיש לכם, זה במסמך הראשון שמתייחס לתעסוקת נשים.

אורלי לוטן: בעמוד הראשון יש גרף שמראה את שיעורי השתתפותם בעבודה של נשים וגברים משנות החמישים.

אורלי לוטן: אנחנו רואים בעצם שמשנות החמישים יש עליה הדרגתית אבל רצופה בשיעורי ההשתתפות של נשים בכוח העבודה.

אורלי לוטן: כשאנחנו מדברים על שיעור השתתפות אנחנו מדברים על נשים שמועסקות או מחפשות עבודה באופן פעיל.

אורלי לוטן: במקביל אנחנו מוצאים ירידה של גברים בכוח העבודה.

אורלי לוטן: אנחנו מתקרבים לאט לאט להתכנסות אם כי עדיין יש פער.

אורלי לוטן: נכון לשנת 2008 שיעור ההשתתפות של נשים בכוח העבודה, יהודיות וערביות גם יחד, עומד על 51%.

אורלי לוטן: בכוונה ציינתי שיהודיות וערביות גם יחד מאחר שהם שני מגזרים שונים לחלוטין.

אורלי לוטן: בעוד ששיעור ההשתתפות של גברים הוא 62%.

אורלי לוטן: אנחנו במגמה של התכנסות אבל עדיין נשמר פער של למעלה מ- 10%.

אורלי לוטן: בעמוד השני מופיע שיעורי ההשתתפות בתעסוקה של נשים ושל גברים ומשם ניתן ללמוד שנשים גם משתתפות בכוח העבודה.

אורלי לוטן: רוב הנתונים מתייחסים לגיל 18 ומעלה, אבל ניטרול של הצבא.

אורלי לוטן: אחד מהגרפים שהכנסתי מדבר על גילאי העבודה העיקריים שהם 25 עד 54, כשבדקתנו את הסיבות של אי ההשתתפות בכוח העבודה.

אורלי לוטן: שיעורי האבטלה בקרב נשים – נשים שרוצות לעבוד ולא מוצאות עבודה, השיעור אצל נשים קצת יותר גבוה מאשר אצל גברים, כלומר גם נשים שרוצות להיכנס לשוק העבודה והן יותר מתקשות מגברים, גם בכלל האוכלוסייה וגם בגילאי העבודה העיקריים שהם כאמור25 עד 54.

אורלי לוטן: לכן כאשר אנחנו מסתכלים על הסך כל הבלתי מועסקות בקרב הנשים, והן אלה שמחפשות עבודה וגם מובטלות.

אורלי לוטן: אנחנו מדברים על שיעור הבלתי מועסקות שהוא גדול במידה ניכרת מאשר אצל הגברים.

אורלי לוטן: אצל נשים מכלל גילאי העבודה זה 52% מהנשים שלא מועסקות, גברים זה 43% וזה בכלל הגילאים של 18 ומעלה.

אורלי לוטן: בקרב גילאי העבודה העיקריים שזה 25 עד 54, אצל הנשים זה בערך 32% לא מועסקת לעומת 20% בקרב הגברים.

עמיר פרץ: מה קורה מגיל 54 עד 63?

אורלי לוטן: בעמוד 3 במסמך יש גרף של השתתפות בכוח העבודה של נשים לפי גיל, אני חושבת שזה לא שונה בקרב הנשים מאשר בקרב הגברים.

אורלי לוטן: מגיל 18 יש עלייה עלייה, בגיל 50 עד 54 זה שיעור ההשתתפות הגבוהים ביותר וזה למעלה מ- 70%.

עמיר פרץ: אני לא כל כך חושב שאצל נשים מגיל 54, ,55 את תמצאי מגמה חדשה אצל הנשים.

אורלי לוטן: בקבוצת הגיל של 55 עד 64 לעומת 45 עד 54 יש באמת יש ירידה של 20%.

אורלי לוטן: כלומר שאם קודם זה היה 72% אז אנחנו יורדים ל- 52% - - - -

ציפי חוטובלי: וזה עוד לפני שאת נותנת לנו סקירה על פי אזורים בארץ.

אורלי לוטן: כן.

אורלי לוטן: ניסינו לראות הבדלים בין הקבוצות בשיעור העבודה, בדקתי שלוש קבוצות הפעם, נשים יהודיות, נשים ערביות ורציתי לבדוק לגבי נשים שעלו אחרי שנת .

אורלי לוטן: 1990 יש איזו הבדל בהשתתפות בכוח העבודה.

אורלי לוטן: קודם כל הנשים היהודיות והערביות הן עולם שונה לחלוטין.

אורלי לוטן: שיעור ההשתתפות של נשים ערביות בכוח העבודה הוא 21% בכלל הגילאים מעל גיל 18, אצל הנשים היהודיות זה 58%.

אורלי לוטן: יש פער עצום בשיעור ההשתתפות.

אורלי לוטן: גם משרד התעשייה, מסחר ותעסוקה ציין בזמנו כשהיו הדיונים סביב ההכרה בהוצאות בגידול ילדים, נאמר שהאוכלוסייה הערבית, נשים ערביות זו אוכלוסייה שלא ניתן להתעלם ממנה כשבאים לדבר על העלאת שיעור ההשתתפות של נשים בכוח העבודה.

אורלי לוטן: זו בעצם הקבוצה העיקרית שבה יש את הפוטנציאל.

אורלי לוטן: זה הפוטנציאל הכי גדול של נשים שלא ממומש כשמדברים על כניסה לכוח העבודה.

אורלי לוטן: גם שיעור המובטלות בקרב הנשים הערביות, כלומר אלה שרוצות לעבוד ולא עובדות, הוא כמעט כפול מאשר בקרב הנשים היהודיות.

אורלי לוטן: הנשים היהודיות זה 6.3% ובקרב הנשים הערביות זה 11.5%.

אורלי לוטן: זה פער מאוד גדול.

אורלי לוטן: אנחנו מדברים על למעלה מ- 80% שלא מועסקות, לעומת 45% אצל הנשים היהודיות.

אורלי לוטן: כשהסתכלתי על הקבוצה של העולות מצאתי שאין כמעט הבדלים.

אורלי לוטן: יש השתלבות של כלל הנשים היהודיות ונשים עולות וזה במידה די דומה.

קריאה: גם בקרב יוצאות אתיופיה וגם בקרב שאר העולים.

אורלי לוטן: זה לא נבדק אבל ניתן לבדוק את זה.

אורלי לוטן: שיעור האבטלה אצל העולות הוא נמוך יותר מאשר בקרב כלל היהודיות.

אורלי לוטן: בפרק 2, וזה מתחבר למה שחבר הכנסת עמיר פרץ שאל קודם לגבי הגיל, על ההשפעה של משתנים שונים על שיעורי ההשתתפות בכוח העבודה, וכמו שחבר הכנסת עמיר פרץ ציין יש את העניין של הגיל, יש כאן גרף שמציג את המובן מאליו שבגילאי העבודה העיקריים יש שיעור יותר גבוה של נשים בכוח העבודה.

אורלי לוטן: אנחנו מדברים על למעלה מ- 70% מקרב כלל הנשים.

אורלי לוטן: הגרף השני מדבר על שיעור ההשתתפות לפי מספר ילדים.

אורלי לוטן: יש את הטור של ה- 0, כלומר נשים בלי ילדים שהן 47%, לדעתי צריך להתעלם מזה כי זה כאן עניין של הגיל, אלו נשים שעדיין משולבות באוניברסיטה, והן לא נכנסו לגילאי העבודה הרגלים, אומנם כתבתי את זה אבל הייתי שמה את זה בצד.

אורלי לוטן: רואים שככל שמספר הילדים עולה שיעור ההשתתפות בכוח העבודה יורד וזו לא הפתעה.

אורלי לוטן: יותר קשה להיכנס לכוח העבודה, יש את העלות של מסגרות הילדים ודיברו על זה הרבה בוועדה, ההוצאות עולות והיציאה לעבודה והופכת ללא משתלמת.

אורלי לוטן: כשמדברים על שיעור הנשים בכוח העבודה צריך לזכור שיש את עניין הילדים.

אורלי לוטן: בעמוד 4 בדקנו גם לפי גיל הילד הצעיר, ככול שהילד הצעיר קטן יותר ועלות הטיפול בו יקרה יותר, שיעור ההשתתפות של האמא בכוח העבודה יותר נמוך.

אורלי לוטן: ככל שהגיל של הילד עולה שיעור ההשתתפות בכוח העבודה גם עולה.

אורלי לוטן: רק שכאן צריך לזכור משהו שלא כתבתי, שאם או אישה בכלל שלא הייתה בכוח העבודה במשך שבע, שמונה שנים כשהיא גידלה את הילדים שלה, אני לא יודעת כמה יהיה לה קל להשתלב בכוח העבודה כשהילד שלה יהיה גדול וכשהיא תמצא שהגיע הזמן לצאת לעבוד.

אורלי לוטן: יש את הגילאים הקריטיים לשילוב בכוח העבודה וזה דווקא הגילאים שהילדים קטנים.

אורלי לוטן: בדקנו את שיעור ההשתתפות לפי השכלה, גם כאן זו לא הפתעה, ככל שההשכלה עולה גם שיעור ההשתתפות בכוח העבודה עולה ובצורה מאוד משמעותית.

אורלי לוטן: שוב, ההשתתפות בכוח העבודה של נשים שלא קיבלו שום תעודה הוא 10%, נשים עם תואר ראשון זה 77%.

אורלי לוטן: הפערים הם עצומים ורואים שהשכלה היא מפתח להשתלבות בעבודה.

אורלי לוטן: סיום תיכון ותואר אקדמי מעודד כניסה לכוח העבודה.

עמיר פרץ: האם את יכולה בבקשה, אני יודע שהשאלה בעייתית, צריך לבחון מה אחוז ההשכלה היחסית, נניח שאת לוקחת תואר שני ושלישי, ובישוב יש אישה אחת עם תואר שלישי אז זה 100% תעסוקה, השאלה כשאת מבחינה בין גברים לנשים, האם בהתפלגות של הגרף שמתייחס החל מהתואר השני, איך ההתפלגות באוכלוסייה?

עמיר פרץ: ורק אז לעשות את ההשתתפות בכוח התעסוקה.

עמיר פרץ: אני חושב ששם יש את הקושי הגדול, אבל בגלל שיש מיעוט באופן יחסי.

עמיר פרץ: זו תחושה ולא ידיעה מבוססת.

אורלי לוטן: כלומר לקחת את ההתפלגות של ההשכלה ולהוריד אותה לתת משתנים אחרים.

אורלי לוטן: זה משהו שאפשר לעשות.

עמיר פרץ: זה הכי חשוב.

עמיר פרץ: אחרת זה נראה נחמד, 80% מתוך בעלות התואר שני.

אורלי לוטן: הוא ציין נכון שהקבוצה הגדולה היא של הנשים בעלות תעודת בגרות, כלומר סיום תיכון זו קפיצת מדרגה משמעותית, אגב בין תואר ראשון, שני ושלישי כמעט ואין הבדל.

אורלי לוטן: כלומר תואר אקדמי הוא המשפיע.

ציפי חוטובלי: כאן באמת צריך להציג את הנתונים של שיעור הזכאים בפריפריה לעומת המרכז מבחינת הישגים.

אליעזר שוורץ: בשנים האחרות יש עלייה גדולה מאוד.

ציפי חוטובלי: השאלה אם עדיין קיים פער ובכמה?

אורלי לוטן: אתמול דיברו על זה שקיים עדיין פער.

אורלי לוטן: אני לא יודעת אם זה דווקא לגבי נשים.

ציפי חוטובלי: את עוברת כעת על שיעור התעסוקה מול המרכז?

אורלי לוטן: אני אסביר ואליעזר שוורץ ימשיך.

אורלי לוטן: בעמוד 5 הנתונים לא לגמרי עדכניים, לאליעזר שוורץ יש את הנתונים העדכניים יותר.

אורלי לוטן: המגמה היא אותה מגמה, המשפטים הם נכונים גם אם המספרים אינם מדויקים.

אורלי לוטן: שיעורי האחוז הגבוהים ביותר, וזה חוזר למה שנאמר כאן קודם, הם במחוז המרכז ותל אביב שבהם הם הגבוהים ביותר, במחוז הצפון והדרום שיעורי ההשתתפות הנמוכים ביותר בכוח העבודה ואבטלה גבוהה ביותר בקרב נשים.

אורלי לוטן: אפשר להצביע על שני משתנים עיקריים שקפצו לי מיד, האחד הוא שרוב מרכזי התעסוקה נמצאים היום במרכז הארץ, ואי אפשר - - -

עמיר פרץ: נלקח בשכלול גם אחוז האוכלוסייה של המעוטים?

אורלי לוטן: זה המשפט הנוסף שרציתי לומר, במחוזות הצפון והדרום אלו המחוזות שיש להם את היקף האוכלוסייה הכי גדול.

עמיר פרץ: השאלה היא האם את מבודדת, אם את עושה השוואה, הטיפול של הוועדה חלילה לו מלאבחן בין מיעוטים לאחרים.

עמיר פרץ: אבל את צריכה להשוות נשים ללא המיעוטים מול נשים במרכז ולקבל את היחסיות היותר מדויקת, ואז לראות איך אוכלוסיית המיעוטים בצפון ובדרום מקפיצה את הנתון.

אליעזר שוורץ: אפשר לראות את זה.

אליעזר שוורץ: בצפון המצב יותר גרוע כי אחוז בצפון בני מיעוטים גבוה יותר.

עמיר פרץ: אתה אומר את זה על סמך תחושה.

עמיר פרץ: אני גם יכול לומר שאני חש את זה כמוך, אתם הרי הנציגים של הנתונים המדויקים.

עמיר פרץ: אנחנו כעת שומעים את הנתונים ולא מתווכים איתם בכלל.

עמיר פרץ: אני כן מציע לכם לעשות את ההבחנה הזאת.

אורלי לוטן: גודל הישוב גם משפיע על שיעור ההשתתפות, וזה קשור גם בישובים גדולים בפריפריה ששיעורי ההשתתפות גדול יותר.

עמיר פרץ: יש לכם יכולת להגיד מה המקצועות השכיחים בקרב נשים?

אורלי לוטן: בהחלט.

אורלי לוטן: אבל אני מבקשת משהו נוסף עוד קודם.

אורלי לוטן: אחד הדברים שנבדקו, אגב כל הנתונים מבוססים על נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, אחד הדברים שבודקים זה שיעור לאי השתתפות בכוח העבודה אצל נשים, ובדקנו את זה בגילאי העבודה העיקריים.

אורלי לוטן: לראות למה בעצם נשים לא עובדות, ושוב זו לא הפתעה, הסיבה העיקרית זה הטיפול בילדים ובמשק הבית.

אורלי לוטן: 67% אחוז לא עובדות בגלל טיפול בילדים או במשק הבית.

אורלי לוטן: 3.5% מהנשים חיפשו עבודה ולא מצאו.

ציפי חוטובלי: יש ההבדל בכל זאת, הרי יש ילדים גם לנשים במרכז וגם לנשים בדרום.

ציפי חוטובלי: אנחנו צריכים לדבר על אותו פער של נשים בדרום מול נשים במרכז.

אורלי לוטן: לא כל חתך כזה ניתן לעשות, חלק מהשאלות נכונות אבל בבסיסי הנתונים לא תמיד מאפשרים.

ציפי חוטובלי: אולי נשמע מאליעזר שוורץ את הסקירה הרלוונטית יותר לפריפריה ואז אולי ננסה להתמקד בנושא הדיון שלנו.

עמיר פרץ: אני רוצה בבקשה לשמוע לגבי המקצועות.

אורלי לוטן: לגבי ענפי התעסוקה השונים, אצל נשים זה חינוך, שירותי בריאות, רווחה, סעד ומסחר – אלו ענפים שבהם ההכנסה נמוכה יחסית.

אורלי לוטן: אצל גברים, תעשייה, שירותים עסקיים ומסחר.

אורלי לוטן: אני מבקשת להוסיף דבר אחד בהקשר לענפי התעסוקה וזה עניין ההייטק, כשאני כתבתי את המסמך כתבתי באופן אוטומטי עוד לפני שהסתכלתי על הטבלה כי זה מה שעלה לי בראש, בעשור האחרון עלה שיעור התעסוקה של הנשים בהייטק.

אורלי לוטן: אז הלכתי לטבלאות ומצאתי ששיעור הנשים המועסקות בהייטק נשאר אותו דבר בדיוק, כלומר השיעור של הנשים מתוך כלל העובדים נשאר 34%.

אורלי לוטן: אני הופתעתי - - -

ציפי חוטובלי: לטובה?

אורלי לוטן: מאוד לרעה.

אורלי לוטן: את כל הזמן מדברת על כך שנשים יותר משתלבות במקצועות טכנולוגיים, יוצאות יותר ללימודים טכנולוגיים, כלום.

ציפי חוטובלי: אני מאוד שמחתי על החשיבה הזאת כי אני באופן אישי לא רואה את זה.

אורלי חוטובלי: זאת התחושה כי את רואה יותר נשים שלומדות הנדסה, יותר נשים לומדות מתמטיקה, ואת חושבת שזה יבוא לידי ביטוי - - -

אליעזר שוורץ: במספרים מוחלטים זה גדל.

אליעזר שוורץ: אבל השיעור - - -

ציפי חוטובלי: צריך בעצם לבדוק איפה הפער.

ציפי חוטובלי: אם יותר נשים מקבלות השכלה טכנולוגית אבל הן לא עושות בזה שימוש בפועל אז צריך לנסות להבין למה זה.

עמיר פרץ: חבר'ה אל תשלו את עצמכן, רוב העובדות בהייטק זה ב- low .

עמיר פרץ: רוב העובדות בהייטק עובדות בעיקר בחיווט, עובדות בעיקר לצערי, כי חלק מהעובדות גם כמנהלות וכמהנדסות תכנה ואני שמח על כך, אבל בלי לבדוק אני מוכן להגיד מבלי לבדוק שמתוך ה- 35%, 75% הןlow של ההייטק.

קריאה: ואם מישהי עובדת כטכנאית?

עמיר פרץ: כך זה נספר פה.

עמיר פרץ: הספירה כאן כוללת את כל מי שנמצא במפעל הייטק.

עמיר פרץ: זה ברור.

ציפי חוטובלי: אני רוצה לתת לך אפשרות להגיד דברים ובואו נסיים את הסקירה.

עמיר פרץ: כמה נשים הן ה- 35%.

עמיר פרץ: כדי שתבינו שלא מדובר במספרים של מאות, מדובר בעשרות אלפים.

עמיר פרץ: זה ברור שהן לא נמצאות במקום שאת ואני היינו רוצים שהן תהיינה.

אורלי לוטן: אני הסתכלתי על נושא ההייטק גם בגלל נושא הדיון וגם בעניין ההכנסה.

אורלי לוטן: תמיד מדברים על פערי הכנסה בין גברים לנשים.

אורלי לוטן: ההייטק הוא עדיין ענף עם יכולת השתכרות מאוד מאוד גבוהה, ולכן הלכתי לנתונים.

אורלי לוטן: כשמסתכלים על הכנסה בכלל, בלשכה המרכזית לסטטיסטיקה מציניים שבשנים האחרונות פערי ההכנסה בין גברים לנשים בממוצע נשארים אותו דבר, אין שינוי ואין התכנסות ואת זה גם ניתן לראות כאן בפערי ההכנסה לפי משלוחי היד, בכל משלוחי היד עדיין יש פערי הכנסה בין לנשים ובין גברים.

אורלי לוטן: זה משתנה בין המקצועות השונים.

ציפי חוטובלי: לדעתי הפערים הגדולים הם בסוגי משלוחי היד, בעצם כל עוד הנשים תמשכנה להיות במקצועות שמכונים מקצועות נשיים הפער יהיה.

אורלי לוטן: נכון, נשים עובדות בעבודה חלקית יותר מגברים אבל בהכנסה לשעת עבודה באותו מקצוע, אם תסכלו בעמוד 8 שם יש נתונים על הכנסה לשעת עבודה, בכוונה זה לשעת עבודה ולא לחודש, לפי משלוח ובכולם יש עדיין פערים בין נשים לגברים.

אורלי לוטן: כלומר גם באותו משלוח יד קיים הפער.

אורלי לוטן: זה לא רק העניין לאן הולכים, זה נשמר בתוך משלוח היד.

גלי עציון: נשאלת השאלה למה משלוחי יד מורידים אותם, לא בהכרח צריך לשלוח אותם למקומות אחרים.

גלי עציון: צריך לשקול למה עובדת סוציאלית צריכה להיות כמעט מקרה סוציאלי?

עמיר פרץ: מה מספר ה- 35%?

עמיר פרץ: כאן נאמר שהמספרים האבסולוטיים לא השתנו.

אורלי לוטן: אמרו שהמספרים עלו.

אורלי לוטן: אליעזר שוורץ יתייחס לנתונים בפריפריה ואני אחר כך אתייחס.

אליעזר שוורץ: אני אוסיף כמה דברים.

אליעזר שוורץ: לגבי השאלה של חבר הכנסת עמיר פרץ בנוגע לענפי התעסוקה העיקריים, אורלי לוטן הציגה את הענפים העיקריים בכל המדינה.

אליעזר שוורץ: אני אציג נותנים לגבי מחוז דרום.

אליעזר שוורץ: התמונה לא שונה בהרבה מהמצב בכלל המדינה, החינוך מוביל, אחריו בריאות ורווחה, תעשייה – בעיקר התעשייה המסורתית והמסחר.

אליעזר שוורץ: יש פער בין גברים ונשים ברמה מסוימת, אבל אצל גברים זה ענף התעשייה והמסחר, אצל הנשים תחום החינוך הוא התחום המוביל באזור הדרום.

אליעזר שוורץ: מבחינת הדיון עצמו, לדעתי וזו נקודה שעלתה מספר פעמים בוועדה עצמה, אי אפשר למקד את הדיון רק בשאלת תעסוקת הנשים.

אליעזר שוורץ: אם נמקד את הדיון בהיבט הרחב יותר וזה בתחומו של משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה בכל הקשרו למעונות היום, אבל גם בתחום הרחב מחוץ למשרד כמו בתחום הדיור והחינוך, אלו בעיות שהפריפריה לוקה בהן בכל התחומים ולא רק בתחום התעסוקה.

אליעזר שוורץ: גם אם אנחנו נצליח למצוא פתרונות בתחום התעסוקה ואם לא ימצאו פתרונות מקבילים בתחומים אחרים אז לא בהכרח נפתור את הבעיה.

אליעזר שוורץ: אני מבקש להציג שתי בעיות בקצרה, והן בעיית העוני ובעיית ההגירה השלילית.

אליעזר שוורץ: במחוז דרום, בדומה לתעסוקה גם מבחינת העוני מחוז דרום ומחוז צפון מובילים.

אליעזר שוורץ: בעוני מוביל הדרום, ואני מנתק את ירושלים כי ירושלים זה מקרה מיוחד, העוני בדרום הוא הרבה יותר גבוה ממחוזות אחרים.

אליעזר שוורץ: אם הנתון הארצי של העוני בקרב משפחות הוא 19.9% במחוז הדרום הוא 23.6% ובמחוז הצפון אפילו 30.9%.

אליעזר שוורץ: השכר הממוצע במחוזות הצפון והדרום הוא נמוך יותר.

אליעזר שוורץ: הנקודה השנייה זו ההגירה השלילית, ברוב המחוזות בארץ יש הגירה שלילית וההגירה השלילית הולכת לכיוון אזורי מרכז הארץ, זה נובע כפי שאורלי לוטן ציינה קודם שמרכזי התעסוקה הגדולים נמצאים במרכז.

אליעזר שוורץ: בהקשר הזה אני מבקש לציין בקצרה כי נמצאים כאן נציגי משרד התעשייה, מסחר ותעסוקה שיפרטו את זה, הנתונים שלי הם בעצם מהם.

אליעזר שוורץ: יש הרבה החלטות ממשלה בשנים האחרונות לגבי העברת מרכזי תעסוקה לדרום, הקמת אזורי מסחר.

אליעזר שוורץ: דברים מתחילים לקרות, לדוגמה ששמעתי היא שמפעל טרה עובר בקרוב לאזור נתיבות.

אליעזר שוורץ: הדברים משתפרים ואולי עיר הבה"דים תעזור קצת, וברור שזה לא מספיק וזה חייב להיות הרבה יותר מהר כדי לתת פתרון מידי.

ציפי חוטובלי: מה שיעור ההגירה השלילי?

אליעזר שוורץ: שיעור הגירה השלילי הוא באלפים, בין השנים 2000 עד 2008, עזבו את אזור הדרום כ- 17,000 אנשים, כשלתל אביב והמרכז נכנסו 78,000.

אליעזר שוורץ: הם לקחו פחות או יותר מכל המחוזות.

אליעזר שוורץ: גם מתל אביב יש קצת הגירה שלילית, אבל אם מסתכלים על תל אביב והמרכז יחד, אז רוב האנשים עובר לשם.

אליעזר שוורץ: מדובר על לוד, מודיעין - - -

ציפי חוטובלי: 17,000 אנשים או נשים?

אליעזר שוורץ: אנשים באופן כללי בניכוי ריבוי טבעי.

ציפי חוטובלי: וכמה זה לעומת הצפון?

אליעזר שוורץ: את הצפון עזבו 26,000, 27,000, את ירושלים עזבו 40,000, ירושלים זה מקרה מיוחד ולכן מדברים על ירושלים שהיא פריפריה חברתית ברמה מסוימת, וזה נתון שחייבים לנטרל אותו.

אליעזר שוורץ: מבחינת הפעילות וכמו שאמרנו קודם, אחד הענפים המרכזים בתחום התעסוקה בדרום זה התעשייה והמסחר, וזה גם מתחבר לקבוצות הייחודיות.

אליעזר שוורץ: הרבה פעמים יש חסמים בפני נשים, בדרום זה יותר עם נשים הבדואיות.

אליעזר שוורץ: יש פחות נשים חרדיות, אבל זו בעיה שמאפיינת במקרים רבים את שני המגזרים האלה שלאוכלוסיות האלה צריך מקום עבודה שמתאים לאופי החיים של העובדת.

אליעזר שוורץ: תחום המסחר זה דווקא מקום שאפשר לפתח, כל הנושא של עסקים קטנים ויזמות פרטית הם נושאים שאפשר לפתח ברמה אישית שיתאימו לאורח החיים ויאפשרו לאמהות לעבוד מהבית ובהרבה תחומים.

אליעזר שוורץ: משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה מפעיל הרבה תוכניות דווקא בתחום עסקים קטנים, יש את פרויקט מלכות עסקית, יש מרכזי מט"י ברחבי הדרום.

אליעזר שוורץ: אחד הדברים שיתחיל לעבוד זה הקמת מרכזי השמה תעסוקה למגזר הבדואי בדרום.

אליעזר שוורץ: יש מרכז אחד שהוקם כבר בישוב חורא, ואני מבין שבימים אלה מגייסים כוח אדם נוסף להקים מרכזים באזורים בדואים נוספים.

אליעזר שוורץ: יכול להיות שבשלב ביניים, עד שהתעשייה הגדולה תעבור, דווקא צריך לפתח את תחום המסחר העצמי.

אליעזר שוורץ: אנחנו נשמח לשמוע מנציגי משרד התעשייה, מסחר ותעסוקה שיפרטו על כל הפעולות שהם עושים בנושא.

ציפי חוטובלי: תודה רבה.

ציפי חוטובלי: הנתון היחידי שלא הבלטנו זה פער ההעסקה בין אזור המרכז לבין אזור הדרום.

אליעזר שוורץ: שיעור ההשתתפות?

ציפי חוטובלי: כן.

אליעזר שוורץ: שיעור ההשתתפות באזור מרכז הארץ זה 60% בקרב נשים, בדרום זה 48.7%.

אליעזר שוורץ: מבחינת האבטלה – במרכז האבטלה עומדת, על פי הנתונים של 2008 שמשכללים חלק מהמשבר הכללי כי המשבר הכלכלי פגע יותר דווקא במרכז הארץ ובעיקר בההייטק, שיעור האבטלה באזור תל אביב 5.1% ובאזור הדרום 8.2%.

אליעזר שוורץ: זה אולי טיפה הצטמצם אבל המגמה - - -

חיים פוזנר: כדאי להעיר שאבטלה זה אלה שפנו לשירות התעסוקה ולא מצאו עבודה.

חיים פוזנר: אבל ישנם הרבה מאוד אחרים שלא פנו ואז התוצאה היא הרבה יותר נראית הרבה פחות.

אליעזר שוורץ: ברור, זה ברור ולכן ציינתי קודם את שיעור ההשתתפות שהם אלה שרוצים לעבוד ומחפשים עבודה ומתוכם נמצאים באבטלה.

אליעזר שוורץ: אני אחזור על הנתון של שיעור ההשתתפות - בדרום בקרב נשים זה 48.7% לעומת כ- 60% במרכז הארץ.

אליעזר שוורץ: גם אחרי שאנחנו מנטרלים את שיעור ההשתתפות האבטלה של הבלתי מועסקים גבוהה יותר באזור הדרום.

אורלי לוטן: חבר הכנסת עמיר פרץ שאל קודם לגבי השוני בין יהודים לערבים, בחישוב מהיר וזה לא יהיה בדיוק של אחוז, כשאנחנו לוקחים רק את האוכלוסייה היהודית במחוז הדרום עדיין שיעורי ההשתתפות הוא יותר נמוך והוא בערך 52%, בתל אביב זה 55%, במרכז 58% אבל מחוז הצפון האחוז הוא יותר גבוה והוא עומד על 58% וזה כמו במרכז.

אורלי לוטן: כלומר מה שעלה קודם שזה באמת הממוצע במחוזות קשור לזה שזו אוכלוסייה ערבית זה מקבל אישוש כשאנחנו לוקחים רק את האוכלוסייה היהודית.

אורלי לוטן: אם כי מחוז הדרום ומחוז ירושלים, גם כשמסתכלים רק על האוכלוסייה היהודית, הם שני המחוזות עם שיעור ההשתתפות הנמוך ביותר אצל נשים.

ציפי חוטובלי: יש לכם נתונים לגבי מחוז הדרום לעומת אזורי המרכז.

אליעזר שוורץ: אלו נתונים שלא הבאנו לכאן וכן לוועדת חינוך.

אליעזר שוורץ: בשנים האחרונות יש שיפור מאוד גדול גם בזכאות לבגרות וגם בלימודים אקדמאים, יש כמה מכללות שנפתחו באזור הדרום.

אליעזר שוורץ: בהקשר הזה אני יכול לציין את החלטת הממשלה לגבי עידוד הלימודים והישארות אחרי הלימודים באזור הדרום, למרות שזה מחלקת אוניברסיטת בן גוריון, אבל בכל המכללות בדרום יזכו התלמידים שלומדים שם בהטבות, וגם תלמידים שיגיעו ללמוד בהן ויחליטו להישאר יזכו בהטבות, וזה צעד חיובי בכיוון.

ציפי חוטובלי: מה שיעור הנשים שכן משולבות במקומות מבוקשים?

ציפי חוטובלי: יש לכם נתונים.

אליעזר שוורץ: לא.

אליעזר שוורץ: אבל נראה לי שבאזור הדרום זה לגבי מקצועות מבוקשים וגם גברים אין הרבה.

אליעזר שוורץ: לגבי נשים הנתונים לא שונים בהרבה.

אליעזר שוורץ: רוב התעשייה בדרום היא תעשייה מסורתית.

אורלי לוטן: אולי כעת כשמדברים על עיר הבה"דים יתכן ויש עכשיו איזה פוטנציאל.

אורלי לוטן: משרד התעשייה, מסחר ותעסוקה נמצא כאן וזה עלה גם בכל הדיונים של הוועדה בנושא של התעסוקה.

אורלי לוטן: אם רוצים לתת מכלול, כל הזמן דיברו על זה בהקשר של הוועדות, כעת יש נקודה שינוי פוטנציאלית שאפשר להגיד שכעת יש נשים כאן וכדאי לחשוב איך אנחנו משלבים גם אותן ולא רק בלהיות מטפלות.

אורלי לוטן: אני חושבת שבתקופת זמן אפשר לתת הכשרה טכנולוגית לנשים, כן מדברים על עלייה בביקוש בעובדים שאמור להיות באזור הזה.

אורלי לוטן: אפשר להיערך לזה מראש ונצל את חלון ההזדמנויות ולא לחכות.

ציפי חוטובלי: תודה רבה על הסקירה לאורלי לוטן ולאליעזר שוורץ.

ציפי חוטובלי: אני רוצה לתת את רשות הדיבור לחבר הכנסת עמיר פרץ, אני חושבת שגם כאיש חברתי וגם כתושב העיר אתה עם הרבה פרספקטיבה.

ציפי חוטובלי: על פי ההסתכלות שלך, איך אתה רואה את הדברים ואת הפתרונות האפשריים?

עמיר פרץ: אני באמת אדבר בקיצור נמרץ למרות שהנושא הזה דורש מאיתנו הרחבה גדולה מאוד.

עמיר פרץ: בלי ספק הנתונים שהוצגו כאן מצביעים על איזה תהליך חברתי ומגמות ושינויים חשובים מאוד.

עמיר פרץ: אפשר לנתח אותם באופן חיובי ואפשר לנתח אותם באופן שלילי.

עמיר פרץ: נטישת המקצועות על ידי גברים בתחומים מסוימים בדרך כלל קשורה לרמת ההכנסה.

עמיר פרץ: יש איזו תנודתיות כזאת שגברים מפקירים לחלוטין, ולא במקרה, פעם היו אחים בבתי חולים, פעם היו הרבה מורים, עכשיו נצטרך לחפש ולשמר אותם כמוצג מוזיאוני חשוב.

עמיר פרץ: זה לא מקרי.

עמיר פרץ: לצערי הרב אחת השאלות שצריך להתמודד איתה היא כיצד נותנים יותר תוכן כלכלי באותם מקצועות שנשים עוסקות בהם.

עמיר פרץ: אני חושב ששאלת ההוראה והבריאות היא שאלה קריטית לאזרחי ישראל, אני חושב שהעובדה שאין מספיק לחץ להקפיץ בבת אחת את רמת ההכנסה.

עמיר פרץ: כשניתחו כאן החברים מהמרכז למחקר ומידע של הכנסת את העבודה ש- 35% מהנשים אינן משתלבות בשוק העבודה, הסיבות שלהם היא ילדים ומשק בית.

עמיר פרץ: אין להם אפשרות אחרת, אישה שאינה עובדת זה בגלל שהיא או מגדלת את הילדים ומתעסקת במשק הבית.

עמיר פרץ: אין כאן איזה נתון מפתיע.

אורלי לוטן: עד שמאוחר יותר הן משתלבות בשוק העבודה.

עמיר פרץ: זה לא שאישה במחקר שלך, שתישאל את לא עובדת, אז מה את עושה ?

עמיר פרץ: מה רצית שהיא תענה לך שהיא רוקדת ברחובות, התשובה שלה תהיה אחת משתי האפשרויות משק בית או גידול הילדים.

עמיר פרץ: לכן השאלה הנשאלת היא לא מה עושה אותה שאישה שלא משתלבת בשוק העבודה, אלא איך משפרים את רמת השכר באופן כזה שגם אם היא תצטרך לשאת בעלויות הוצאות משק הבית זה עדיין יהיה מספיק משתלם לצאת לשוק העבודה עבורה.

עמיר פרץ: אני חושב שהתיאור שקיבלנו כאן חשוב ביותר ואין ספק שהחברה הישראלית טרם הפנימה את העובדה שהיכולת לצאת מקו העוני תתרחש באופן דרמטי רק אם הנשים תהיינה חלק מזה.

עמיר פרץ: אין דרך אחרת, זוג שהוא בעל שתי הכנסות, ובוודאי באזורים כאלה, במרכז הארץ כשלמשפחה יש מפרנס אחד שרמת ההכנסה שלו גובהה באופן יחסי לרמת ההכנסה של מפרנס אחד שנמצא בדרום או בצפון, ניתן לראות את זה באופן בולט בנתונים שהוצגו כאן.

עמיר פרץ: רמת הכנסתם של הגברים המועסקים בדרום עדיין נמצאת סביב שכר המינימום פלוס, לכן מבחינת המשפחה המתגוררת באזורי הפריפריה ההשתלבות של נשים בעבודה היא קריטית.

עמיר פרץ: לצערי הרב לא משקיעים בזה מספיק.

עמיר פרץ: גברתי היושבת הראש אני אתן דוגמה מקרה שפגשתי לפני כשבועיים, אני מניח שהיא דוגמה מאפיינת ואולי המשרד לתעשייה, מסחר ותעסוקה ייתן כאן תשובות, לגבי העובדה שהפסיקו את ההסעות לנשים החד הוריות שעבדו באתרים ארכיאולוגיים.

עמיר פרץ: אתר עובדת נחשף לכותרות בגלל שניפצו שם מוצגים ארכיאולוגיים, עדיף שעובדת תיחשף לכותרות בשל העובדה שקבוצת נשים גדולה מירוחם ומדימונה שעבדה שם בשחזור ארכיאולוגי הפסיקה לעבוד שם כי רשות הטבע והגנים לא מוכנה לממש את ההסעות אלא רק את השכר.

עמיר פרץ: עד היום ההסעות ממונו על ידי אחד ממשרדי הממשלה, איני יודע של איזה משרד האחריות הישירה אם זה של שירות התעסוקה או המשרד עצמו.

עמיר פרץ: כמו כן יש חממות מאוד מאוד מתקדמות באזור ניצנה למשל, שם היו נשים רבות שהועסקו.

עמיר פרץ: בסוף המעטפת מכריעה.

עמיר פרץ: גבר יכול להרשות לעצמו לצאת מוקדם יותר לעבודה, למצוא לעצמו אמצעי תחבורה חליפיים, אישה עובדת על הדקה והיא צריכה שהכל יהיה מדויק.

ציפי חוטובלי: אני מבקשת לשמוע מהניסיון העשיר שלך בסוגיות החברתיות.

ציפי חוטובלי: כמי שבעצמו שנאבק בנושא שכר המינימום, זה היה אחד מהדגלים המרכזיים שלך, דיברת על כך שרוב האנשים מועסקים בשכר שמסביב לשכר המינימום, לצערנו התופעה הכי קשה זה באזורים האלה וזו העבודה שיש עוני של אנשים עובדים.

ציפי חוטובלי: גם במצב ששני בני הזוג מרוויחים ששת אלפים שקל, אנחנו יודעים ששת אלפים שקל לא מספיקים כדי לקיים משפחה עם מספר ילדים.

ציפי חוטובלי: השאלה היא איך אנחנו מובילים לכך שאותן נשים תשתלבנה במקצועות שהשכר בהם הוא יותר גבוה.

עמיר פרץ: אני אשתדל לא להוביל את הדברים למוקדים בהם יראה כאילו אני מנסה חלילה לנצל את הבמה כדי להאדיר דברים כאלה ואחרים שעשיתי.

עמיר פרץ: בלי ספק שני הדגלים המרכזיים שעשיתי, שכר המינימום וחברות כוח אדם שהן מקור לניצול אנשים באופן מאוד מאוד מזעזע במדינת ישראל.

עמיר פרץ: שני אלה גם יחד והפתרון החלקי שניתן בשנת 2005, 2006.

עמיר פרץ: אני שירתתי בממשלה במשך שנה וחודשים כשהייתי בממשלה, ההסכם שלי בתוך הממשלה היה שכל שלושה חודשים שכר המינימום יעלה ב- 125 שקלים.

עמיר פרץ: עם תחילת כהונתי שכר מינימום עמד על סך של 3,200 שקל, וכשעזבתי את כהונתי שכר מינימום עמד על סך של 3,850 שקל.

עמיר פרץ: מאז הוא לא עלה בשקל.

עמיר פרץ: כאילו ההסכם הוא אישי שלי.

עמיר פרץ: ההסכם הוא לא אישי שלי, ההסכם היה אמור להביא - - -

אורלי לוטן: אבל הדולר ירד.

עמיר פרץ: את איש מחקר ואני איש פוליטי שיש לו קצת יותר ניסיון ממכון מחקר.

עמיר פרץ: בהסכם כתוב שהמדינה צריכה להגיע לסכום של 4,600 שקל.

עמיר פרץ: האלף דולר היה מותג שרק דרכו היה אפשר לפרוץ את דעת הקהל בישראל.

עמיר פרץ: אבל כשעושים הסכמים, ואני קצת יותר מבין בהסכמים, בהסכם עם המדינה כתוב אלף דולר או 4,600 שקל והסכום יהיה הגבוה מבינהם.

עמיר פרץ: כך זה כתוב.

עמיר פרץ: לצערי, ביום שעזבתי את הממשלה שכר המינימום עמד על סך של 3,800 שקל ולא עלה וזה כאילו היה מיועד לי אישית.

עמיר פרץ: ביום שעזבתי העניין נגמר.

עמיר פרץ: אני חושב שהעניין של שכר המינימום, בסוף התחרות במשק היא בהחלט חשובה.

עמיר פרץ: אומר לך מעסיק למה שאני אשלם להם יותר כדי שמחר המתחרה שלי יזכה במכרז.

עמיר פרץ: הנסיגה כלפי מטה ונעצרים בשכר המינימום.

עמיר פרץ: אבל אם שכר המינימום היה עומד היום על 4,600 שקל, ועם הכנסה של שני בני זוג עובדים שתעמוד על סך של 9,200 זה כבר דבר אחר לחלוטין.

אליעזר שוורץ: אני מבקש להוסיף נקודה אחת בהקשר הזה.

אליעזר שוורץ: יש מסלול תעסוקה שמפועל במשרד התעשייה, מסחר ותעסוקה שבו מסבסדים את העבודה של מעסיקים.

אליעזר שוורץ: אם מעסיק משלם מעל שכר המינימום אז הסבסוד גדול יותר, כלומר יש שם תמרוץ למעסיקים לתת יותר משכר המינימום.

עמיר פרץ: אני שמח על התמרוצים.

עמיר פרץ: אני אומר שאני לא רוצה להיכנס כאן לויכוח מיותר, אבל אני אומר לך שביטול המעטפת, מעסיק מעדיף שאתה תממן לו את כל המעטפת, ואז הוא לא מכניס את זה להוצאות הייצור והוא עובד עם הוצאות ייצור יותר גבוהות ויותר חד משמעיות והמוטיבציה יותר גבוהה.

עמיר פרץ: אני חושב שהצורך שלנו לגרום לכך שיותר נשים תעבורנה למקצועות שהם לא רק עתירי עבודה אלא שהשכר שלהם הרבה יותר גבוה, וגם אם זה צריך להתבצע בעקבות חקיקה יותר אגרסיבית באילוץ חברות שאחוז מסוים מהמועסקים שלהם יהיה נשים.

עמיר פרץ: עושים את זה היום בדירקטורים.

עמיר פרץ: הבעיה היא שכשמתייחסים לשוק העבודה מבחינים בין המגזר הציבורי למגזר הפרטי.

עמיר פרץ: המגזר הפרטי הוא חלק משוק העבודה.

עמיר פרץ: החקיקה צריכה להשפיע גם על המגזר הפרטי ולא פחות ממה שהיא משפיעה על המגזר הציבורי.

עמיר פרץ: במגזר הציבורי הפערים, הם לא קטנים, אבל הם יותר קטנים לעומת המגזר הפרטי, ושזה יהיה ברור.

עמיר פרץ: הפער בין נשים לגברים במגזר הפרטי הרבה יותר גבוה מאשר הפערים במגזר הציבורי.

עמיר פרץ: גברתי היושבת ראש, אני חושב שרצוי שאנחנו לא נתבייש.

עמיר פרץ: אני אולי הייתי אחד האחרונים שאמר שלא צריך להתבייש בסולידריות ולא צריך להתבייש בסוציאליזם גם אם הם מרגיזים כל מיני אנשים, אבל לשמחתי, אומנם יש יותר אנשים שמשתמשים במילים יותר מוגדרות אבל הם בסוף הם מתכוונים לאותו דבר.

ציפי חוטובלי: בסוף כולנו מבינים שהיכולת שלנו להיות חזקים כחברה זה בין השאר על ידי פריפריה חזקה.

קריאה: למה הן סותמות?

קריאה: למה הן לא אומרות?

עמיר פרץ: המשפט האחרון הוא שאין ספק שמה שמתרחש בדרום, ואני חושב שהרבה מהעובדות בדרום היו צריכות לקבל פרס ישראל למוטיבציה וליציאה.

עמיר פרץ: כשאתה רואה עובדת במפעל ייצור שמגיעה בשעה 06:00 או 07:00 בבוקר עם מקום שחוץ מראומטיזם היא לא תצא ממנו עם שום דבר, אתה רואה שהן עובדות כל כך קשה.

עמיר פרץ: בסוף אם מישהו מעז לסגור להן את המפעל הן הולכות להפגין בכבישים כמו העובדות בעוף העמק או במקומות אחרים.

עמיר פרץ: אתה אומר אלוקים, איך זה יתכן.

עמיר פרץ: בסוף עוד מדברים על מוטיבציה לעבודה.

עמיר פרץ: יש משהו מאוד מאוד בסיסי שהוא אינו פשוט, לכן אני חושב שיש מקום לעגן את העניין של הנשים באופן יותר חזק וגורף, אני לא רוצה להיכנס באילו כלי חקיקה, אבל אם יש לנו מספיק אומץ ושלא יגידו שאנחנו בולשביקים, שאנחנו מתערבים בדרכי ניהול ושאנחנו צריכים לתת לשוק החופשי לעשות את הכל, עם כל הכבוד.

עמיר פרץ: נתנו לשוק החופשי וראינו שכשהשוק החופשי מרוויח כמה הם מחלקים לעצמם, כמו לבייב וחבריו, וכשהם מפסידים הם מגיעים אלינו לפרוע את החשבון.

עמיר פרץ: בבקשה שוק חופשי זה דבר חשוב אבל בהתערבות שמנחה מה מדינת ישראל רוצה זה תפקידנו ואני אשמח להיות שותף איתך בכל יוזמה והצעה.

ציפי חוטובלי: תודה רבה לדברים החשובים של חבר הכנסת עמיר פרץ, אלו באמת דברים חשובים ואני חושבת שצריכה להיות כאן קואליציה עם כל מי שהעניין החברתי יקר לליבו.

ציפי חוטובלי: אני לא חושבת שזה עניין של קפיטאליזם או סוציאליזם זה עניין של איזו חברה - - -

עמיר פרץ: זה עניין של קפיטאליזם וסוציאליזם.

ציפי חוטובלי: בוודאי.

ציפי חוטובלי: אבל בסוף זה איך אנחנו רוצים לראות את פניה של החברה בישראל.

ציפי חוטובלי: אין ספק שהפערים הקיימים היום במדינת ישראל הם לא פערים שאנחנו רוצים להיות הממשיכים אותם אלא להיפך רוצים לצמצם אותם.

ציפי חוטובלי: אני מבקשת להעביר את רשות הדיבור, מאחר והוקצה לנו דיון עד השעה 11:30, אני אבקש לקצר.

אתי גושן: בשם הנוכחות אני רוצה להגיד לך תודה, כי מכל הוועדה לקידום מעמד האישה של הכנסת כל החברים הם נשארו על הקרטון, על הנייר ואתה היחיד שהיית פה וקיבלת אותנו.

אתי גושן: אז תודה רבה כי לכבוד לנו.

אתי גושן: מחיאות כפיים.

ציפי חוטובלי: אנחנו נשמח במי שנמצא ונשמע את מי שנמצא.

ציפי חוטובלי: לכן אני רוצה להעביר את רשות הדיבור למר אבי פלדמן.

ציפי חוטובלי: אבי פלדמן מייצג את משרד התעשייה, מסחר ותעסוקה בנושא של הרשות לעסקים קטנים לפחות לאזורי הנגב והגליל.

ציפי חוטובלי: אני רוצה לומר שהמטרה המרכזית שלנו היום, וגם אם לא נמצא פתרונות, לפחות לראות כיווני חשיבה שמשרדי הממשלה מתמודדים.

ציפי חוטובלי: הייתי שמחה לשמוע ממך מה בעצם נעשה כדי לשפר שילוב נשים במקצועות מבוקשים באזורים האלה.

אבי פלדמן: ראשית תיקון קטן, אני לא מייצג את הרשות לעסקים קטנים, אני חושב שיש כאן נציג או נציגה של הרשות.

אבי פלדמן: משרד התעשייה, מסחר ותעסוקה אחראי, לפחות מבחינת המדיניות גם על הרשות ואנחנו גם נתייחס לנושא הזה.

אבי פלדמן: אני רוצה לשים את הדברים קצת בפרופורציה ואני אנסה למקד את הדברים.

אבי פלדמן: אני חושב שבמידע שקיבלתם ממרכז המידע והמחקר של הכנסת יש את הכוונה לנקודות האלה.

אבי פלדמן: התעסוקה בפריפריה ביחס למרכז - אם מסתכלים על המגמה של השנים האחרונות בניכוי הקבוצות הבעייתיות, שהן מיעוטים וחרדים, המגמה היא של סגירת הפער לעומת מרכז הארץ.

אבי פלדמן: אנחנו עדיין לא שם.

אבי פלדמן: עיקר הבעיה היא לא בשיעורי ההשתתפות, המגמה היא בכיוון הזה אלא מה קורה עם הפסקת תעסוקה כמו למשל כשמפעל נסגר או עסק שנסגר, הזמינות והנגישות למקום עבודה חלופי הוא הבעיה.

אבי פלדמן: אפשר לראות את זה על פי הנתונים, יש את הנתונים האלה במשרד התעשייה, מסחר ותעסוקה, מבחינת זמן חיפוש העבודה מרגע שאתה מפסיק עבודה ועד שאתה מוצא עבודה חלופית.

אבי פלדמן: זו עיקר הבעיה בפריפריה ולכן המשרד משקיע מאמץ בהיבט של להביא מעסיקים לפריפריה.

אבי פלדמן: התוכניות העיקריות שבהם המשרד משקיעה מאמץ בהיבט זה, זה מסלול התעסוקה שהוזכר כאן קודם, שבו המשרד נותן סבסוד למעסיק להכניס למעגל העבודה מועסקים חדשים, גם כאלה שפוטרו ממקום עבודה אחר.

אבי פלדמן: השיעורים משתנים בהתאם לגודל המפעל, למיקום שלו ולאוכלוסיות.

אבי פלדמן: זה נע בשיעורים שבין 5% לבין 35%, וזה לתקופה של 30 חודשים בהדרגה.

אבי פלדמן: הכוונה לעודד את המעסיקים לקלוט מובטלים או כאלה שלא השתתפו קודם בעבודה.

ציפי חוטובלי: יש אבחנה בין סוגי מעסיקים?

ציפי חוטובלי: למשל כל הרצון להעביר חברות גדולות כמו אינטל לאזור הדרום.

אבי פלדמן: כן ואני תכף אתייחס לזה.

אבי פלדמן: אמרנו אחד, מסלולי תעסוקה ויש מספר מסלולים שהם כאלה לאוכלוסייה הכללית וכאלה שהם מיוחדים לאוכלוסיות של מיעוטים וחרדים.

אורלי לוטן: סליחה, אין כאן הבדלה בין גברים לנשים במסלולי תעסוקה.

אורלי לוטן: בעבר זה היה אצל החרדים ואצל ערבים והיום זה בוטל.

אורלי לוטן: באחד ממסלולי התעסוקה של החרדים היה בתעסוקת חרדים סבסוד יותר גבוה, גברים חרדים ונשים ערביות.

אבי פלדמן: זה היה לתקופה מאוד קצרה וזה היה בשביל להניע את התהליכים.

אבי פלדמן: אבל ככלל לאורך המגמה, אם מסתכלים על הארבע שנים האחרונות, אין הבחנה בין נשים לגברים, ואני אגיע לאיך צריך לטפל בזה.

אבי פלדמן: אנחנו גם מנסים להביא מעסיקים גדולים, יש מסלול חדש שנפתח לפני כשנה של מחוללי שינוי.

אבי פלדמן: המפעל הראשון שזכה בו הוא מפעל טרה שאמור לעבור לאזור התעשייה הסמוך בנועם נתיבות.

אבי פלדמן: מדובר על כ- 400 עובדים חדשים בנוסף לעובדים שהמפעל יעביר ממרכז הארץ.

אבי פלדמן: זה אמור להתחרש בטווח של שנה, שנה פלוס, הם אמורים להתחיל את הבנייה בתקופה הקרובה, תחילת 2010.

אבי פלדמן: יש את המסלולים הותיקים של השקעות הון והמדען הראשי, כל אלה מכוונים גם ובעיקר לפריפריה עם שיעורים גבוהים יותר של העסקה בפריפריה.

אבי פלדמן: הרעיון להביא כמה שיותר תעסוקה וכמה שיותר תעסוקה איכותית.

ציפי חוטובלי: השאלה אם יש כבר על הפרק חברות?

אבי פלדמן: נתנו דוגמה לגבי מחוללי שינוי.

אבי פלדמן: יש פארק הייטק שהולך להיפתח בבאר שבע שמשרד התעשייה, מסחר ותעסוקה משקיע בו הרבה, למעלה מ- 50 מיליון שקל בפיתוח הפארק.

אבי פלדמן: הפארק הזה הוא בשיתוף העירייה, של האוניברסיטה ושל חברה יזמית אמריקאית, הוא אמור להתחיל להיבנות בשנת 2010, ויש כבר חברות ראשונות, אני לא יכול כרגע לחשוף את שמות החברות, אבל יש חברות גדולות ראשונות שאמורות להיכנס לפארק.

אבי פלדמן: הפארק הזה אמור להיות פארק טכנולוגי בגלל הקרבה לאוניברסיטה.

אבי פלדמן: בשלב השני אמורות לשבת שם גם כל היחידות של מרכז התקשוב של צבא ההגנה לישראל, כך שתהייה - - -

קריאה: בהקשר של עיר הבה"דים?

אבי פלדמן: לא קשור למעבר עיר הבה"דים.

אבי פלדמן: המעבר של צבא ההגנה לדרום כולל גם את עיר הבה"דים בצומת הנגב, כולל גם את יחידות התקשוב שהן היחידות הטכנולוגיות וזה כולל יחידות המודיעין.

קריאה: ומה עם הפארק בעומר?

קריאה: כלומר יש כבר פארק, עשו וזה לא הצליח.

אבי פלדמן: לא הייתי אומר את זה כך.

אבי פלדמן: היתרון של הפארק בבאר שבע הוא הקרבה הגדולה לאוניברסיטה ולתחנת הרכבת, הכל במהלך של דקות הליכה, וכמובן אם היחידות הטכנולוגיות של צבא ההגנה לישראל ישבו בסמוך תהייה גם זרימה של עובדים גם לשיפור השכלה וגם לחברות הטכנולוגיות, זה יהיה מרכז שניתן יהיה לראות בו את ההתפתחות.

ציפי חוטובלי: אתם יודעים מה המרחק ברכב ציבורי מכאן לבאר שבע?

ציפי חוטובלי: זו רק אשליה של קרבה.

ציפי חוטובלי: שעתיים באוטובוס.

אבי פלדמן: ממש הגזמתם.

אבי פלדמן: זה לא 45 דקות.

מיכל קורם: חשוב לי להגיד לגבי הדיון כרגע, כשוועדת הכנסת דנה בנושא של תעסוקת נשים בפריפריה, אני חושבת שצריך לחלק את הדיון למה קורה מחר בבוקר ולפתרון המידי ולחשיבה לטווח ארוך.

ציפי חוטובלי: תציגי את עצמך בבקשה.

מיכל קורם: אני מהמחלקה לעבודה סוציאלית כאן, בפועל בתכנית לנערות שאנחנו מפעילים כאן.

מיכל קורם: ועל זה אני רוצה לדבר כי אני חושבת שהתעסוקה זה ההווה, אבל החינוך וההתייחסות לנערות זה העתיד ולזה צריך להתייחס מאוד ברצינות.

מיכל קורם: לגבי החינוך אני לא יודעת מה משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה מציע כמגוון המקצועות שמציעים לנערות.

מיכל קורם: מה שמוכר לי זה מה שמוגדר לנערות במצוקה, מה שמוצע בבתי ספר להזדמנות שנייה ושלישית, אחרי שנערות נושרות ממסגרת לימודים.

מיכל קורם: אני חושבת שההיצע היום הוא דל ביחס למה שמוצע לנערים.

מיכל קורם: אני חושבת שאנחנו משמרים, מאיזה אופן, את החלוקה המסורתית בין נערים לנערות, ובונים בזה גם אופק תעסוקתי שהוא יחסית דל.

מיכל קורם: אני כן רוצה לנצל את ההזדמנות ולבקש מהוועדה הזאת לדון בעוד דבר שאני חושבת שישפיע השפעה משמעותית על תעסוקתן של נערות צעירות בפריפריה בעתיד.

מיכל קורם: העובדה שבמשרד הרווחה התקבלה החלטה לאחד שני שירותים, את השירות לנערות צעירות עם שירותי הנוער וצעירים, השירות לנערות ולצעירות היה אמור להיות שירות מתמחה שמקדם גם את הנושאים האלה.

מיכל קורם: לאחרונה, ואני לא יודעת על סמך מה, התקבלה החלטה שלשירות הזה אין ערך בפני עצמו.

מיכל קורם: אני חושבת שזה נושא לדיון בוועדת הכנסת לקידום מעמד האישה, איך משפרים את השירותים לנערות, איך מוסיפים מרכיב של תעסוקה ושל השכלה בשירות לנערות.

ציפי חוטובלי: מיכל קורם אני מאוד מודה לך על ההערה שלך, היא מאוד חשובה.

ציפי חוטובלי: אנחנו ניקח את זה לתשומת לבנו בוועדה לקידום מעמד האישה באופן הכללי.

ציפי חוטובלי: הנושא של הדיון הזה הוגדר כנושא מאוד ממוקד לעידוד שילוב נשים במקצועות טכנולוגיים ומקצועות מבוקשים.

ציפי חוטובלי: אני מודה לך על ההערה ואנחנו ניקח את זה לתשומת לבנו.

ציפי חוטובלי: תודה רבה.

ציפי חוטובלי: לצערי זמן הדיון שלנו הולך ותם, אני אתן רשות דיבור לעוד שני דוברים אחרונים, אני מצטערת עם כל מי שלא יוכל לדבר.

חיים פוזנר: אני מהרווחה, ג'וינט וכעת בחברה למתנ"סים.

חיים פוזנר: בנושא התעסוקה, אני חושב שבהמשך הדיון כדאי להפריד בין שילוב בשוק העבודה לבין שדרוג בשוק העבודה.

חיים פוזנר: חלק מהאוכלוסייה בכלל לא עשה את הצעד הראשון ואנחנו מדברים על איך אתה מטפס ואיך אתה הופך להיות מנהל.

חיים פוזנר: אלו שתי אוכלוסיות שונות.

חיים פוזנר: הנושא של שילוב הוא קשה יותר, השדרוג גם קשה אבל הוא המשכי.

ציפי חוטובלי: כאן הייתי מחלקת את זה לגילאים.

ציפי חוטובלי: כשמדובר בגילאים צעירים אז מראש צריך לדבר על שילוב במקצועות מבוקשים.

חיים פוזנר: לא.

חיים פוזנר: יש נשים בגיל 40 שלא עבדו יום אחד בחייהן מחוץ למשק הבית בגלל סיבות מסיבות שונות.

חיים פוזנר: הדבר השני הייתי מתייחס לסקטורים באופן בכלל שונה.

חיים פוזנר: אין אישה ערבייה שנכנסת לעבודה, עם כל החסמים שלה וגם אישה חרדית, לקבוצה האחרת.

חיים פוזנר: צריך לקחת כל קבוצה בפני עצמה ולבחון איך לקדם.

חיים פוזנר: יש את החסמים של הבדואיות שהגברים לא נותנים להן להתקדם, לא לצאת ולא ללמוד.

חיים פוזנר: אנחנו יודעים על ההשפעה האדירה של התעסוקה וההשכלה על החברה בכלל, אם נצליח בזה זו תהייה הצלחה גדולה.

חיים פוזנר: הערביות והחרדיות – איתן נושא השילוב חשוב, לגבי החרדיות שהן כולן בוגרות סמינר ויש לעשות איתן התאמות ולהוציא אותן למקצועות אחרים.

חיים פוזנר: נכון שהן סיימו את הסמינר ויש להן הבטחות לשידוך אבל צריך להסב אותן למקצועות כדי שהן תשתלבנה בשוק התעסוקה.

חיים פוזנר: ההשכלה - כל המחקרים בארץ ובחוץ לארץ לאורך שנים מראים על מתאם יותר גבוה, יותר ממספר הילדים ומכל משתנה אחר, בין השכלה לתעסוקה.

חיים פוזנר: לאורך זמן זה הנושא שישנה.

אתי גושן: אני מבקשת לומר בנושא של שילוב במקום עבודה.

אתי גושן: אני עם ניסיון של כעשרים שנה כיועצת ראש העיר באשדוד למעמד האישה.

אתי גושן: עם הרבה פעילות והמון עבודת שטח.

אתי גושן: בעניין הנשים צריך לפתח סביבת עבודה תומכת, זה שם דבר, זה המוטו, ואני לא אגלה כאן סוד אבל עוד מעט יהיו באשדוד בנושא הזה.

אתי גושן: כל עוד לא נתפתח את הנושא וזה יישאר ברמת כותרת הנשים לא תוכלנה להשתתף, לא הגיל, הן לא תוכלנה להשתלב בשוק העבודה.

ציפי חוטובלי: כשאת אומרת סביבת עבודה תומכת למה את מתכוונת?

אתי גושן: זה הכל.

אתי גושן: זה שעות עבודה גמישות, זה ישיבות בשעות סבירות, זה תמיכה לילדים, זה אין סופר דברים.

ציפי חוטובלי: הוועדה לקידום מעמד האישה קידמה אתמול בחוק שעבר בכנסת הצעה שמדברת על כך שמקומות עבודה שמתאימים את עצמם לנשים יתוגמלו.

אתי גושן: גם למשרד התעשייה, מסחר ותעסוקה הפננו דרך גדעון סער שהיה אז יושב ראש הוועדה, הוועדה הייתה באשדוד, וביקשו אז והוא העביר אליכם את הפניה שלנו בנושא נשים חד הוריות, מדוע כשהן מתחילות לפתוח עסק קטן ולאחר שהן עברו את כל התהליכים והן מלאות אמביציה סוף סוף יכולות להשתלב בשוק העבודה בצורה מכובדת מפסיקים להן את הקצבה שהן מקבלות, ואז הן נופלות וכל הבנייה נופלת.

אתי גושן: ביקשנו להחזיק אותן עוד חצי שנה, שנה, ולתת להן אוויר לנשימה.

אתי גושן: העברנו בקשה ולא קיבלנו תגובה.

אתי גושן: אם יש תקדים אז אנא, זו ממש הצלה לאותן נשים.

אתי גושן: קשה להן להשתלב בשוק העבודה עם בוס ועם מערכת מורכבת , הן עובדות מהבית ויש להן עסק אז תנו להן את האפשרות להתקדם עוד קצת.

אתי גושן: תחסכו שהן שוב תכנסנה למעגל מקבלי האבטלה.

איילה שטיגמן: אני מבקשת להעיר נקודה חשובה והיא נשים חד הוריות, חייבים לתכנן תכנון אסטרטגי בשיפור רמת החיים של נשים חד הוריות.

איילה שטיגמן: בראש בראשונה כי יש בזה נגזרות רבות מאוד.

איילה שטיגמן: לי במקרה יש שדולה בכנסת למאבק בנושא הוצאת ילדים ממשפחות וגם מקדמת את שינוי החקיקה בנושא.

איילה שטיגמן: ההשלכות והנגזרות – אמהות חד הוריות נופלות כשהן מגיעות לעובדות הסוציאליות במחלקת הרווחה, הן אומרות שהן זקוקות לעזרה והן חד הוריות.

איילה שטיגמן: הדבר הראשון שקורה זה שרשות הרווחה, פקידות הסעד והעובדים סוציאליים חודרים ותופסים אפוטרופסות ומתחילים עם הגדרות ועם משוואות של ילדים בסיכון ומשליכים אותם על ילדים לאמהות חד הוריות.

איילה שטיגמן: המצב הוא טרגי, ילדים מוצאים מנשים חד הוריות ומושמים בפנימיות ובתי אמונה.

איילה שטיגמן: לא די שלחד הוריות אין עזרה אז את היקר להן ביותר, הילד היחיד שיש להן לוקחים מהן.

איילה שטיגמן: לדעתי צריך לתכנן משהו אסטרטגי לשיפור רמת החיים שלהם.

ציפי חוטובלי: תודה רבה.

ציפי חוטובלי: לצערי אני נאלצת לחתוך את הדיון ואני יודעת שיש הרבה על מה לדבר.

ציפי חוטובלי: כיושבת ראש הוועדה לקידום מעמד האישה, אני באמת חושבת שצריך להעמיק בנושא הזה.

ציפי חוטובלי: תמיד אפשר להגיד שצריך לעשות כך או אחרת, אבל אני חושבת שהדיון הזה רק פתח איזו התחלה של הסתכלות איך בעצם אנחנו יכולים לטפל בנושא הזה.

ציפי חוטובלי: אותי כמובן מעניין איך אנחנו עוזרים בסוגיות כאלה דרך חקיקה.

ציפי חוטובלי: לצערי, בסוף הרבה דברים נמצאים בחקיקה תקציבית שמצריכה לתעדף את המקומות האלה.

ציפי חוטובלי: אני אומרת את זה כי זה לא נכון אלא משום שלצערי כל דבר תקציבי הוא הרבה יותר קשה לביצוע.

ציפי חוטובלי: אני בהחלט מסכימה עם מה שאמר חבר הכנסת עמיר פרץ שצריכה להיות כאן קואליציה של אנשים שרואים בזה ערך, ולדאוג שבסופו של דבר גם יועברו התקציבים וההשקעות הנכונות לאזורים האלה.

ציפי חוטובלי: אני באמת חושבת שבמדינה קטנה כמו ישראל זה לא לגיטימי שיהיו פערים, כשהמרחק בין עיר מרכזית לעיר כמו שדרות זה שעה או שעה ורבע, ועם כביש 6 המתפתח, ועם העובדה שהארץ שלנו באמת קטנטונת, אסור לאפשר לעצמנו את הפערים האלה.

ציפי חוטובלי: צריך לעשות כל מה שצריך גם בנושא החינוך, גם בנושא של הגברה והחדרת המודעות של מעסיקים בשוק העבודה.

ציפי חוטובלי: זה נושא שדיברנו עליו בדיון אחר בוועדה שלנו.

ציפי חוטובלי: מבחינתי זה דיון מפתח שדרכו אנחנו נתכנס לדיונים אחרים במסגרת דיוני הוועדה שלנו בירושלים.

ציפי חוטובלי: שמחתי מאוד על כל האורחות שהגיעו, מכל מקום בארץ שהגעתן.

ציפי חוטובלי: תודה רבה.