הוועדה לקידום מעמד האישה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 21, 2009-11-17 00:00

ציפי חוטובלי: בוקר טוב לכל החברים והחברות.

ציפי חוטובלי: אני רוצה לפתוח את הדיון החשוב בזה בעניין מעקב על חוק לעידוד שילוב וקידום של נשים בעבודה ושל התאמת מקומות עבודה לנשים, התשס"ח-2008.

ציפי חוטובלי: כמה מילות רקע: באפריל 2008 עברה בכנסת הקודמת הצעת חוק מאוד חשובה של חברת הכנסת עמירה דותן.

ציפי חוטובלי: החשיבות המרכזית של הצעת החוק הזאת היא שהיא מתחילה להסתכל על שוק העבודה לא רק במספרים, כלומר לא רק דרך השאלה כמה נשים משולבות בשוק העבודה, אלא מדברת על עידוד תעסוקה שנותנת אפשרות אמיתית לנשים גם להשתלב כאמהות וגם להגיע לעמדות מפתח.

ציפי חוטובלי: הדרך שבה הצעת החוק הזאת נקטה היא לפי הגזר בשיטה של המקל והגזר – הענקת תמריצים למעסיקים להתאים את מקומות העבודה שלהם לנשים, לאמהות, למשפחות.

ציפי חוטובלי: בנימה אישית אני רוצה לומר שאחת הבעיות הגדולות של שוק העבודה היא ששוק העבודה של היום הוא אנטי משפחתי.

ציפי חוטובלי: זה לא קשור לגברים, וזה לא קשור לנשים.

ציפי חוטובלי: זה שוק עבודה שמשע

ציפי חוטובלי: בד אנשים לשעות עבודה שלא מאפשרות לגדל משפחה.

ציפי חוטובלי: יש מי שיגיד ששוק העבודה הזה מניח הנחה שיש מישהי – בדרך כלל מישהי – ששומרת על הילדים בבית.

ציפי חוטובלי: אני אומרת שגם אם החלוקה המגדרית הזאת קיימת ורווחת אנחנו לא רוצים לחיות בחברה שבה הילדים גדלים גם ללא אבא.

ציפי חוטובלי: בסופו של דבר בחשיבה ארוכת טווח מקומות עבודה שיתאימו עצמם למה שמכונה כרגע "נשים" הם מקומות עבודה שיתאימו עצמם לניהול חיי משפחה נורמליים.

ציפי חוטובלי: היום כשמדברים על האיזון בין חיים לבין עבודה, זאת הצעת חוק מאוד חשובה, ומטרת הישיבה הזאת היא לבדוק מה נעשה כדי ליישם את הצעת החוק הזאת כמו הרבה הצעות חוק חשובות שמונחות כעיקרון בספר החוקים שלא מיושם.

ציפי חוטובלי: אנחנו רוצות לראות היום האם הצעת החוק הזאת מיושמת- -

קריאות: זה כבר חוק.

ציפי חוטובלי: חוק, סליחה.

ציפי חוטובלי: אני עדיין במקום שבו אני מציעה הצעות חוק, אז אני רגילה להגיד "הצעות חוק".

ציפי חוטובלי: דבר נוסף הוא עניין הקמת המועצה הציבורית שאמורה לדאוג ליישום החוק בפועל.

ציפי חוטובלי: לפני שאני מתחילה אני אבקש מעורכת הדין סיגל מרד אברג'יל ממשרד התמ"ת להציג את החוק.

סיגל מרד: החוק עבר באפריל 2008, והוא אכן נועד לעודד מעסיקים בדרך של מתן הטבות ואותות לבצע התאמות ופעולות לשילוב ולקידום של נשים.

סיגל מרד: מדובר על סוגים שונים של מתן עדיפויות לנשים: קידום של נשים למשרות בכירות, שילוב של נשים מקבוצות אוכלוסיה מתקשות להשתלב במקומות עבודה, שיפור תנאי ההעסקה וכדומה – אלה רק כמה דוגמות שניתנו במסגרת החוק, ויש כוונה שיתפתחו עוד ועוד נושאים.

סיגל מרד: החוק הוא באחריות שר התמ"ת.

סיגל מרד: כדי להפעיל אותו נדרש להגדיר אמות מידה לצורך מתן אותם מענקים או אותות.

סיגל מרד: אנחנו נמצאים כרגע בשלבי הקמה של מועצה ציבורית שתאפשר את הפעלת החוק הזה.

סיגל מרד: המועצה הזאת תהיה מורכבת מקשת רחבה מאוד של חברים, ואותם חברי מועצה אמורים להמליץ בפני השר על אמות המידה לצורך אותם מענקים, לתת ייעוץ בכלל ביחס לאותו שימוש בכלי המיטיב הזה של התמיכה ולא בשיטת המקל, אלא בשיטה שמביאה את המעסיקים בדרך של הטבות חיוביות לבצע את השינוי שיקדם נשים.

סיגל מרד: יתר ההוראות בחוק זה מתייחסות להסדרים שקשורים לדרך שבה ממנים את חברי המועצה, איזה דברים צריך לבדוק, הדיווחים שצריך למסור בוועדה.

סיגל מרד: אני לא ארחיב.

סיגל מרד: נראה לי שכתמצית זה נותן תמונה.

ציפי חוטובלי: תודה.

ציפי חוטובלי: נגעת בנקודה של הקמת המועצה הציבורית.

ציפי חוטובלי: אני פונה לבני פפרמן, מנהל מנהל מחקר וכלכלה במשרד התמ"ת.

ציפי חוטובלי: תציג, בבקשה, את המצב כרגע באשר להקמת המועצה הציבורית.

בני פפרמן: תודה רבה.

בני פפרמן: אני מבקש להציג בתמציתיות תזכיר שמדווח באיזה שלב אנחנו נמצאים ביישום.

בני פפרמן: אני ארצה לומר כמה מילים בעניין הקמת המועצה הציבורית, ואני גם ארצה להרחיב יותר באשר לפעולות ההכנה שאנחנו עושים לקראת אותה התכנסות וכן לדבר קצת על התקציב ועל המחקרים; הדבר החשוב ביותר הוא שאנסה להתחייב – אני רוצה להיות זהיר – בנושא תוכנית פעולה ולוח זמנים.

בני פפרמן: כפי שאמרתי, זה נמצא באותו מסמך, ואני מתנצל שרק בשניות אלה זה הגיע אליכם.

טליהה לבני: תתייחס גם לתקציב.

בני פפרמן: אני אתייחס גם לתקציב, כפי שאמרתי.

בני פפרמן: הדבר הראשון הוא הקמת מועצה ציבורית.

בני פפרמן: אנחנו נמצאים היום בשלב כמעט סופי.

בני פפרמן: חלק מהאנשים עברו את כל תהליך הבחינה, שבעיקרו נעשה בידי הלשכה המשפטית; חלק אחר עדיין צריך השלמות, אבל מהיכרותנו את הנושא הנחת העבודה היא שהם יעברו את המבחן הסופי הזה.

בני פפרמן: נציגת נעמ"ת התחלפה, ועו"ד גלי עציון שאמורה לייצג את נעמ"ת נכנסת עכשיו לתהליכי אישור, ואנחנו ננסה לזרז כמה שיותר כדי שלא ייפגעו לוחות הזמנים שלנו.

בני פפרמן: כאן במסמך רשומים המועמדים למועצה, ואלה הדברים שעדיין צריך לעשות.

בני פפרמן: לפי הערכתנו, כולם בסופו של דבר יגיעו אל קו המטרה.

ציפי חוטובלי: האם יש אישור לחלק גדול מהאנשים שרשומים ברשימה?

בני פפרמן: לכמחצית מהאנשים יש אישור.

בני פפרמן: שאר האנשים שאין אישור לגביהם צריכים להשלים פרטים.

בני פפרמן: אלה דברים מהותיים, אבל מהיכרותנו את הנושא זה לא יהווה בעיה.

חנין זועבי: אתה מתכוון לאישור מהתמ"ת?

בני פפרמן: כן, הלשכה המשפטית אצלנו אמורה לבחון את הדברים.

בני פפרמן: בעבור חלק מהאנשים זאת בחינה של ניגוד עניינים וחלק זה סתם בשביל תוספת מידע שחסר בטפסים – דברים טכניים.

בני פפרמן: פנינו לכולם והודענו להם, ואני מקווה מאוד שבימים הקרובים הם יעשו את הדבר הזה.

בני פפרמן: כשזה יושלם יתאפשר הכינוס.

ציפי חוטובלי: מתי, לפי הערכתך, המועצה תקום?

בני פפרמן: ברשותך, גברתי, אני אחזור ללוחות הזמנים ואדבר על כך בהמשך.

בני פפרמן: זה הנושא הראשון, ולדעתי, אנחנו כמעט בסוף.

בני פפרמן: בסופו של דבר כשהוועדה תתכנס היא תצטרך להחליט על אמות המידה.

בני פפרמן: אנחנו צריכים לזכור שאנחנו אמורים לבחור בהליך שוויוני מיהם אותם עסקים שאנחנו רוצים להעניק להם את המענק הכספי שהוא מענק כספי גדול יחסית או אות מגן.

בני פפרמן: המועצה הציבורית תצטרך להחליט איך היא רוצה להקצות את הכסף וגם תרצה לומר כמה אותות מגן היא רוצה כדי לעשות את הדבר הזה.

בני פפרמן: כדי לעשות את זה אנחנו נצטרך להציג את המועצה הציבורית ולבקש אחת משתי האפשרויות הבאות:

בני פפרמן: או לבקש ממנה שתציע לנו כל מיני אמות מידה או לחילופין ננסה לגבש מסמך מסודר לקראת הדיון שהוא לוקח את כל מה שהצטבר – ונעשו כאן הרבה דברים חשובים, כולל גם הניסיון הבינלאומי.

בני פפרמן: זאת הרי לא המצאה שלנו; בעולם מדינות מפותחות פועלות רבות למען הנושא הזה הן בסוגים שונים של תמריצים- -

טליהה לבני: אין חקיקה כזאת.

טליהה לבני: אנחנו ראשונים, אפשר להשוויץ.

בני פפרמן: יכול להיות שאין חקיקה כזאת, כי אני לא בקי, אבל אני יכול לומר לך בוודאות שהרבה מדינות עושות תחרות על הנושא הזה גם בלי חקיקה.

אורית זוארץ: זה כבר קיים בארץ – אות המעסיק המתקדם- -

טליה לבני: זה לא אותו דבר.

טליה לבני: אוי-ווי אם זה יהיה אות המעסיק.

אורית זוארץ: שוב, יש כבר ציון של מעסיקים שנותנים מענה לקידום נשים בתוך המנגנונים.

אורית זוארץ: זה שזה מעוגן בחקיקה, אפשר לברך על זה.

בני פפרמן: זאת הפעם הראשונה שהממשלה נכנסת לנושא בצורה מסודרת.

בני פפרמן: גם אוסטרליה עושה את זה בצורה די דומה; לא באותם קריטריונים, אלא עוברת תהליך של הממשלה- -

ציפי חוטובלי: מה יהיה התקציב?

בני פפרמן: תכף אני אגיע לתקציב.

חנין זועבי: מהו סכום המענק?

בני פפרמן: סכום המענק יהיה התפקיד של המועצה.

בני פפרמן: אנחנו נציע למועצה מתווה מסוים.

בני פפרמן: מקצועית, לדעתנו, חשוב מאוד לא להרבות מדי בפרסים ולא להזנות את הנושא.

בני פפרמן: היינו רוצים שהפרס הראשון יהיה 750 אלף שקל, הפרס השני יהיה 500 אלף שקל והפרס השלישי יהיה 250 אלף שקל.

ציפי חוטובלי: למי זה מוענק בעצם?

בני פפרמן: לאותה קבוצה שיוחלט לגביה שהיא עשתה את המרב, לפי הקריטריונים שהתקבלו במועצה הציבורית.

חנין זועבי: מה זאת אומרת "קבוצה"?

חנין זועבי: זה לא מעסיק אחד?

בני פפרמן: זה מעסיק אחד.

אורית זוארץ: שלושה מעסיקים שיקבלו את הפרסים.

בני פפרמן: נכון.

בני פפרמן: יש גם אפשרות להעניק גם אותות מגן.

בני פפרמן: אני מקווה שנצליח לשכנע את המועצה הציבורית שלא להרבות באותות מגן.

אורית זוארץ: נכון.

ציפי חוטובלי: האם הכסף צריך להיות מוקדש למעסיק כדי לעזור לו להתאים למקומות העבודה שלו לנשים או שזה כסף ייעודי?

בני פפרמן: בסופו של דבר המועצה תצטרך להחליט על הדברים האלה.

בני פפרמן: נכון לעכשיו, בשנה-שנתיים הראשונות אנחנו ניתן על דברים שמעסיקים עשו או עושים עכשיו ובצמידות לזמננו.

בני פפרמן: אנחנו נרצה מאוד לעודד מעסיקים להיכנס לניסוי של פעילויות, ואז זה משהו עתידי.

בני פפרמן: אבל זה יהיה רק בשלב יותר מאוחר.

בני פפרמן: בשנים הראשונות אנחנו ננסה להעניק גם מענקים וגם אותות כי בסופו של דבר אנחנו רוצים להעצים את הנושא, להגדיל את המודעות לנושא, רוצים לפרסם את הנושא.

בני פפרמן: זה יעשה טוב.

בני פפרמן: במקביל תהיה קבוצה שתרצה ללמוד על היישום וגם לנסות להנחיל את זה גם לעסקים אחרים, ויהיה תקציב גם בנושא של "ניסוי כלים".

רחל אגמון: אין שום התניה לגודל של העסק?

קריאה: זה עוד לא נקבע.

בני פפרמן: אמות המידה ייקבעו.

רחל אגמון: אבל אם במודיעין עלית יש אלף נשים חרדיות שעובדות, אז זה מאה אחוז הצלחה.

בני פפרמן: יושבת ראש הוועדה פתחה ואמרה שאנחנו לא נסתפק רק בקריטריונים מספריים.

בני פפרמן: אנחנו נרצה אמות מידה הרבה יותר מורכבות שמגדירות הצלחה.

בני פפרמן: אני לא אעסוק עכשיו בנושא הזה, אבל אני מניח שנשים לפני הוועדה שורה של קריטריונים שבעזרתם יקל לנו לקבוע האם העסק הצליח מנקודת ראותנו.

בני פפרמן: זה לא יהיה רק מספר האנשים שהוא מעסיק, זה הדבר השולי.

בני פפרמן: זה גם לא יהיה רק האם חלק מהאנשים הגיעו לתפקידים בכירים.

בני פפרמן: זה יהיה הרבה בנושא של עסקים שיודעים לשלב את התעסוקה בתוך העסק ועבודת בית.

ציפי חוטובלי: בעיקר אנחנו מדברים על שעות עבודה גמישות, על אפשרות לעבוד מהבית, על מקומות שמתאימים את עצמם מבחינת שירותי מעונות וטיפול בילדים.

ציפי חוטובלי: בעניין תהודה.

ציפי חוטובלי: ארגון "מעגלי צדק" הלך על "תו תקן חברתי".

ציפי חוטובלי: כולם ידעו שכמו שדתיים יודעים לחפש תעודות כשרות במקומות מסוימים הם יצרו תו תקן חברתי שקובע האם מקום מסוים מלין שכר, האם הוא דואג לעובדים שלו וכדומה.

ציפי חוטובלי: הדבר הזה קיבל הרבה מאוד פרסום בזכות העובדה שדיברו על זה הרבה ויצרו כינוסים רבים על כך.

ציפי חוטובלי: חלק מהאחריות של המועצה, של משרד התמ"ת וגם תוך כדי שיתוף פעולה שלנו היא לתת תהודה ציבורית ולייצר "קינת סופרים תרבה חוכמה" – תחרות בין מקומות עבודה בעניין מתן תמריצים לנשים.

ציפי חוטובלי: כי יכול להיות שאם נשמור את זה במסגרת סגורה יכול להיות שמעבידים בכלל לא יהיו מודעים לכך שהעסק שלהם יכול לתמרץ נשים ולעמוד בקריטריונים מסוימים.

ציפי חוטובלי: אחרי שהמועצה תקום ואחרי שכל העניין הזה יתחיל לנוע, הוועדה צריכה לקיים פעם בשנה איזשהו טקס או משהו רשמי בשילוב עם הוועדה כדי שהדברים יזכו לתהודה ציבורית.

בני פפרמן: בהחלט, אבל מהיכרותי את הממשלה על זה היא לא תוותר.

ציפי חוטובלי: אתה אומר שזה החלק הקל.

בני פפרמן: כן.

ציפי חוטובלי: אמרת שתדבר על לוחות הזמנים.

חנין זועבי: לפני לוח הזמנים יש לי שאלה קטנה – מה זאת אומרת "סבב שני"?

חנין זועבי: לכמה זמן ממנים את המועצה?

בני פפרמן: המינוי עצמו הוא לארבע שנים- -

חנין זועבי: ומה זה "סבב שני"?

בני פפרמן: זה קשור לארגונים כי יש ארגונים קטנים ויש גדולים; זה כדי לתת ייצוג לכמה שיותר ארגונים.

חנין זועבי: שנתיים?

בני פפרמן: שנתיים - - - בנושא הכנת חומר שכרנו את שירותיה הטובים של פרופ' מיכל פרנקל שמסייעת לנו לעבור על החומר, למיין אותו, והיא גם כתבה כמה חוות דעת.

בני פפרמן: כל הדבר הזה יוצג בפני המועצה הציבורית.

בני פפרמן: בסופו של יום כשנגיע למועצה אנחנו נציג את כל מה שלמדנו מהניסיון הבינלאומי כולל גם את אמות המידה שאנחנו מציעים.

בני פפרמן: כמובן, נעשה עוד הרבה מאוד דיונים לפני כן.

בני פפרמן: אנחנו מקווים מאוד שהרבה מאוד מעסיקים יתמודדו על הדבר הזה כי זאת תהיה הצלחתנו, כי מעסיקים לא יתנגדו.

בני פפרמן: לכן נשאלת השאלה מי ימיין את החומר, מי יעשה את כל העבודה, מי יכין את החומר לקראת השיפוט הסופי.

בני פפרמן: לצורך העניין התחלנו לבנות מפרט, ונשכור שירותים של חברה שיודעת לעשות את הדבר הזה.

בני פפרמן: אנחנו מגדירים את מהות הדברים.

בני פפרמן: כלומר יהיה מישהו בתווך שיסייע לנו לעשות את אותה עבודת בחינה.

בני פפרמן: כנראה יהיו גם סיורים בשטח ולא שמישהו סתם ישלח לנו טפסים, צריך יהיה לבדוק את הדברים.

בני פפרמן: פעילות מחקרית אמורה לתמוך בנושא הזה; תקציב – כיום תקציב 2010 הוא 1.8 מיליון- -

טליה לבני: זאת בדיחה.

בני פפרמן: זה בסיס התקציב, וזה אומר שזה יהיה בשנים הבאות.

טליה לבני: זה בדיחה.

ציפי חוטובלי: 1.8 מיליון שקל שיוקצו לחלוקת הפרסים.

בני פפרמן: נכון.

ציפי חוטובלי: הבעיה שלי היא שרק שלושה בעלי עסק יוכלו ליהנות מהתקציב הזה.

ציפי חוטובלי: זה פחות או יותר הסכומים שדיברת עליהם בפרט הראשון, השני והשלישי, נכון?

בני פפרמן: שלושה יקבלו את המענק הכספי, וכנראה, יהיו עוד שניים-שלושה שיקבלו מגנים.

בני פפרמן: שישה זה נראה לי מספיק.

טליה לבני: בדיחה.

ציפי חוטובלי: טליה, אני אתן לך להגיב.

בני פפרמן: זה מה שיש עכשיו- -

טליה לבני: נעזור לך לקבל יותר.

בני פפרמן: צריך להתחיל.

בני פפרמן: אם זה יתפוס תאוצה, אז אולי גם לא נצטרך כסף.

בני פפרמן: התו החברתי, שהוא רעיון מצוין, אמור לתת פתרון לנושא הזה.

בני פפרמן: לוח הזמנים: בדצמבר השנה נשלים את המינויים ונוציא את כתבי המינוי.

בני פפרמן: יש לנו פגישה עם יושבת ראש המועצה, השופטת בדימוס דליה דורנר, בחודש דצמבר, ואז נציג בפניה את הדברים עד עכשיו.

בני פפרמן: ההערכה שלנו היא שבפברואר המועצה תתכנס; הטיוטה לאמות המידה לבחירת מעסיקים תוגש למועצה במרס 2010; ההתכנסות של המועצה לאישור סופי של אמות המידה תהיה באפריל 2010; פרסום קול קורא למעסיקים- -

טליה לבני: זה צריך לבוא לוועדה לאישור כתוב.

טליה לבני: תכניס את זה ללו"ז.

בני פפרמן: בסדר, אני לא ידעתי.

בני פפרמן: תודה שהסבתם את תשומת לבי.

טליה לבני: הוועדה צריכה להיות שותפה ומעורבת.

בני פפרמן: את צודקת.

בני פפרמן: אנחנו נכניס את התיקון ללוחות הזמנים.

בני פפרמן: זה לא ישנה את לוח הזמנים.

בני פפרמן: אנחנו עומדים לפרסם קול קורא למעסיקים במאי 2010, ופרסום מפרט לבחירת ספק לצורך מיון הפניות – ביוני 2010.

בני פפרמן: אנחנו מתכוננים להזמין את המעסיקים להגיש מועמדות או למענק או לאות ביוני 2010.

בני פפרמן: הבחירה של הספק אמורה להיות באוגוסט 2010; טיפול בהצעות המעסיקים – בספטמבר 2010; וטקס בחירת המעסיק יהיה בדצמבר 2010.

בני פפרמן: כלומר הטקס הסופי לאחר כל התהליך שבסופו נדע מי הזוכים יהיה בדצמבר 2010; בדצמבר 2010, כפי שיושבת ראש הוועדה הציגה, יהיה טקס משותף וחגיגה גדולה.

ציפי חוטובלי: תהליך של שנה.

בני פפרמן: שנה של עבודה מאומצת.

ציפי חוטובלי: מתי תיכנס לתוקף המועצה הציבורית?

בני פפרמן: התכנסות המועצה בפברואר 2010.

חנין זועבי: אבל כתבי המינוי בדצמבר.

בני פפרמן: כן.

בני פפרמן: מדובר באנשים בכירים מאוד ולא היינו רוצים שבפגישה הראשונה הם לא יהיו.

ציפי חוטובלי: מה שם המועצה?

בני פפרמן: בחוק זה כתוב.

בני פפרמן: לצורך כך העמדנו מכוחותנו פרויקטורית שתנהל מטעמנו את כל הנושא הזה מתחילתו ועד סופו, אנחנו רק נסייע לה.

בני פפרמן: שמה רעות הררי, ומסיבות אישיות היא לא יכלה להגיע היום.

ציפי חוטובלי: תודה.

ציפי חוטובלי: חברת הכנסת אורית זוארץ, בבקשה.

ציפי חוטובלי: אחר כך הדיון פתוח.

ציפי חוטובלי: רשומות אצלי כבר כמה, ואני אשמח לתת את רשות הדיבור לכל מי שרוצה לדבר.

אורית זוארץ: אני מודה לך על קיום הדיון ולחברות שהגיעו לדיון.

אורית זוארץ: מהות העבודה שלנו באה לידי ביטוי לא רק בקידום הצעות חוק, אלא גם במעקב אחר תהליכי יישום.

אורית זוארץ: אני באה מוועדה אחרת שגם שם אחרי כמה שנים של יישום כביכול, לא נעשתה עבודת בקרה, ואנחנו ניצבים מול שוקת שבורה.

אורית זוארץ: לכן החשיבות לקיום הדיונים והבחינה לאורך זמן, כמובן, לפי לוח הזמנים שהוצג, מאוד חשובה גם לשיקוף העבודה ולשקיפות של העבודה בזירה הציבורית.

אורית זוארץ: חסרים לי כמה גורמים בתוך המועצה הציבורית.

אורית זוארץ: אולי צריך לעשות חשיבה או שאותם גופים יקבלו מענה דרך הנציגים – נשים דתיות, נשים חרדיות – כי יש שם מאפיינים ייחודיים, וצריך לתת גם על זה את הדעת ולא רק הנציגות והנציגים שמצוינים.

בת שבע שטראוכלר: ציונה קניג יאיר.

אורית זוארץ: היא נציבת שוויון ההזדמנויות, אבל ברמת הארגונים אנחנו יודעים שיש התפתחות מאוד גדולה של נשים ועולם התעסוקה בסקטור הציבורי והפרטי במסגרות ייחודיות להן בגלל מאפייני התעסוקה.

אורית זוארץ: אולי באמת כדאי לעשות חשיבה איך אפשר לתת מענה גם לצרכים הייחודיים; נשים בצה"ל – בעיקר בגלל המאפיינים הייחודיים של צה"ל בעולם התעסוקה- -

מאירה בסוק: החוק לא חל על צה"ל.

טליה לבני: זה לא חל על המדינה.

אורית זוארץ: לראות עד כמה הסקטור הציבורי הוא חלק מהמחויבות הזאת, אם בכלל.

טליה לבני: זה לא חל עליו.

טליה לבני: לא רצו לתת מענק למשרד ממשלתי.

אורית זוארץ: אז אולי ברמה של אות ובחינה יש מקום לעשות חשיבה איך להרחיב כדי שנתחיל בסקטור הציבורי.

טליה לבני: תעשי תיקון חוק; זה היה במקור.

אורית זוארץ: למיטב ידיעתי, המקום שבו מפרים הכי הרבה את זכויותיהן של נשים ואמהות זה בסקטור הציבורי – בין אם זה בהעסקה דרך חברות כוח אדם ובין באילוצן של אותן נשים לעבוד בשעות שהן לא שעות ומעבר למה שקבוע בחוק.

ציפי חוטובלי: את ראית את הפירוט בחוק?

ציפי חוטובלי: יש פירוט בחוק.

ציפי חוטובלי: אולי המקום הוא בנציגות ארגונים העוסקות בזכויות נשים.

ציפי חוטובלי: זה המקום לתמרון.

אורית זוארץ: מדדי בקרה והערכה ופרסום – אני מאוד מברכת על התוכנית שהצגתם.

אורית זוארץ: זה לא משהו ברור מאליו, אנחנו לא מקבלים מדי דיון נתונים כל כך טובים, וחשוב לציין את העבודה שעשיתם; החוק הוא ברור, אבל חשוב להתמקד בהתאמת מקומות עבודה לנשים, ואז להיכנס קצת יותר לעומק בסוגיה של התאמת מקומות עבודה לנשים ולגבי השינויים המבניים במערכת הארגונית, לגבי סדר היום, לגבי קיום דיונים וישיבות.

אורית זוארץ: לא בהכרח הקמת מעונות במקומות עבודה זה פתרון של התאמה, כי אני כאמא, כאישה, כהורה רוצה ללכת הביתה, כמו שאמרה יושבת הראש, בשעה סבירה ונורמלית.

אורית זוארץ: אני לא רוצה שהמעסיק יאפשר לי להישאר בעבודה עד 20:00 וייתן לי מענה כמעון, עד 20:00.

אורית זוארץ: אנחנו חוטאים למטרה בסופו של דבר, וצריך להיות מאוד רגישים וזהירים.

אורית זוארץ: אנחנו מדברים על התאמת מקומות עבודה לבני אדם.

אורית זוארץ: כולנו מכירים את מלחמת הניאונים שיש במקומות עבודה, והתפוקה נמדדת במספר השעות שנמצאים שם.

אורית זוארץ: זה משהו שאנחנו צריכים להיות מאוד רגישים לו בעניין התאמה.

ציפי חוטובלי: חבל שלא הבאנו לכאן את ה-מ.מ.מ.

ציפי חוטובלי: הרי עולם העבודה הישראלי עובד בדפוסים אנגלו- אמריקנים לעומת העולם האירופי שבו ברור לכולם שגם משרדי רואי חשבון או עורכי דין הכי גדולים ב-17:00 זה בסדר גמור, כולם חוזרים הביתה.

ציפי חוטובלי: רק העולם האמריקני הוא עולם שעובד עד 21:00-20:00 בערב.

ציפי חוטובלי: כאן צריך לנסות ללמוד מהמודל האירופי איך מצליחים להתאים אותו לשוק העבודה הישראלי.

אורית זוארץ: לכן מאוד חשוב למקד לאן אנחנו שואפות גם מבחינת ייצוג נשים בכל אותם מקומות וגם במדדים של התאמה.

אורית זוארץ: הקמתי בכנסת את השדולה לקידום נשים ואמהות.

אורית זוארץ: ב-13:30 יש דיון.

אורית זוארץ: אנחנו חייבים להתמקד בנושא של נשים, אמהות ועולם התעסוקה בצורה מאוד ממוקדת גם באמצעות חקיקה וגם באמצעות שינוי מדיניות אם אנחנו מדברים על הסקטור הציבורי.

אורית זוארץ: אפילו כדאי לבדוק אולי בכנסת אפשר לעשות שינוי כדי שגם אנחנו כהורים וכבני אדם נוכל להגיע בסופו של דבר בשעות סבירות הביתה.

ציפי חוטובלי: הדוגמה הכי טובה זה שעות הדיונים.

אורית זוארץ: אנחנו בודקים את זה עכשיו כדי לראות אם אפשר לשנות את סדר היום ולקיים את הוועדות בשעות אחר-הצהריים כדי שגם אנשים שלא עובדים באופן מלא בארגון, אלא מגיעים לארגון כמתנדבים – ורוב הארגונים שעוסקים בנושא הזה הם ארגוני נשים שבדרך כלל עובדות במקומות אחרים – והגעתם לדיונים הופכת להיות משימה בלתי אפשרית, יוכלו להגיע.

אורית זוארץ: תודה ויישר כוח.

ציפי חוטובלי: תודה רבה, חברת הכנסת זוארץ.

ציפי חוטובלי: חברת הכנסת חנין זועבי, בבקשה.

חנין זועבי: תודה.

חנין זועבי: אני מברכת על התוכנית, ואני מקווה שתצליח.

חנין זועבי: אני רוצה להתעכב על המטרה השנייה של החוק, לאו דווקא על שיפור תנאי העסקה, אלא על שילוב קידום נשים בקבוצות אוכלוסייה מתקשות להשתלב במקומות העבודה.

חנין זועבי: נתתָ דוגמות לקריטריונים כמו שעות עבודה גמישות ומעונות יום שמותאמים יותר למטרה השלישית והראשונה ולאו דווקא למטרה של שילוב וקידום נשים מאוכלוסיות חלשות.

חנין זועבי: לכן חלק מההצלחה של התוכנית היא הרגישות של התוכנית לאוכלוסיות החלשות.

חנין זועבי: האוכלוסייה הכי חלשה והכי מוחלשת היא נשים ערביות ואחר-כך הנשים החרדיות.

חנין זועבי: מכיוון שהמטרה מנוסחת בחוק יש דגש על הקריטריונים האלה שהמעסיקים יהיו רגישים למקומות שמשלבים נשים ערביות כקריטריון מנוסח.

חנין זועבי: גם מטרת החוק מנוסחת כך.

חנין זועבי: אני משלימה גם את מה שחברת הכנסת אורית אמרה שמתוך ההרכב של המועצה אני לא רואה את הרגישות הזאת של ייצוג נשים ערביות או חרדיות במועצה הזאת.

חנין זועבי: כלומר חשובה לי הרגישות של התוכנית לאוכלוסיות החלשות, והשאלה שלי היא איך הרגישות הזאת מנוסחת, איך תיתנו לה ביטוי בתוך תוכנית הפעולה שאתם מפרטים עכשיו.

חנין זועבי: דבר אחרון: מה זאת אומרת שהוועדה למעמד האישה תאשר את הקריטריונים של הבחירה?

חנין זועבי: לפי לוח הזמנים זה אישור פורמלי, זה רק להגיד "כן".

חנין זועבי: אפילו בתוכנית הפעולה לא מתבטא שאנחנו יכולים לנהל משא ומתן או לשנות כי באפריל אתם מאשרים סופית את אמות המידה, וכבר במאי יש פרסום קול קורא למעסיקים.

חנין זועבי: מה הפונקציה, התפקיד – האם הוא תפקיד פרקטי או אישור בוועדה לקידום מעמד האישה.

בני פפרמן: כפי שאני מבין, אין הכוונה לאישורים טכניים.

חנין זועבי: זה לא מתבטא כאן.

בני פפרמן: אני מקווה שלא נזיז את לוחות הזמנים, אבל הכוונה היא להביא את זה לאישור הוועדה ולשמוע לפני הדיון הפורמלי הערות- -

חנין זועבי: אנחנו יכולים לשנות.

בני פפרמן: - - תבואו איתנו בדברים אולי כדי להקל.

בני פפרמן: יהיה אישור פורמלי פה, אבל אנחנו נדון לפני הדברים ונציג בפני נציגי הוועדה את כל מה שאנחנו יודעים ומתכוונים להעלות פורמלית גם בוועדה ולשמוע התייחסות.

בני פפרמן: אם אין מספיק דגש למגזר הערבי, תסבי את תשומת לבנו, אף על פי שיהיה, ועוד איך.

בני פפרמן: אגב, גם במועצה הציבורית ארגון כייאן יהיה נציג בסבב שיהיה בעוד שנתיים.

חנין זועבי: כבר הפרוצדורה- - -אנחנו בשלבים מתקדמים.

בני פפרמן: אתם תצטרכו להחליט, זה לא נושא שקשור כל כך למשרד, מה יהיה גודלה והרכבה מחדש.

בני פפרמן: אבל אני מציע לא לעכב את הדברים.

בני פפרמן: אם רוצים לעשות שינויים נעשה תוך כדי תנועה.

בני פפרמן: אני מניח שנלמד הרבה מאוד דברים, ואחרי שנה נעשה בדיקה מה קרה פה, והאם המטרות מושגות, ואז נלך לשינויים.

בני פפרמן: אגב, זה מקומם אותי שהמדינה צריכה חוק כדי לעודד את עצמה.

בני פפרמן: זה נשמע לי לא סביר.

אורית זוארץ: בגלל המבנים.

אורית זוארץ: בוא לא נתבלבל, המבנים והיסודות לעולם התעסוקה במגזר הציבורי בישראל הם מבנים פטריארכליים שמבוססים על תפיסות חברתיות מסורתיות, שמקומה של האישה בבית, ורוב המשפחה הוא הגבר.

אורית זוארץ: אפילו בטפסים של משרדי הממשלה עדיין כתוב: "ראש המשפחה", עם כל הכבוד.

בני פפרמן: אני כנראה לא הובנתי כהלכה; צריך חוק, ובמסגרת החוק – לכפות.

בני פפרמן: זה לא חוק למענקים.

אורית זוארץ: לא, זה חוק לכפות, אין ספק.

ציפי חוטובלי: תודה.

ציפי חוטובלי: טליה, בבקשה.

טליה לבני: החוק הזה נולד כדי לעשות שינוי חברתי.

טליה לבני: בתחילת הדרך אנחנו חשבנו שההיקף התקציבי שלו יהיה בערך כמו החוק לעידוד השקעות הון, כי אנחנו חושבות שההון הנשי ועידוד הצטרפותן של עוד נשים לשוק העבודה חשוב לפחות כמו עידוד השקעות הון.

טליה לבני: אני לא רוצה להתחיל לומר מה מחקרי ה-OECD אומרים ומה הסיבות, וכולנו ראינו כתבות, אבל הגרעין שיבטיח צמיחה זה עלייה בשיעור השתתפותן של נשים בשוק העבודה.

טליה לבני: לאחר מחקרים רבים ובדיקות וחיבור עם מקומות עבודה הגענו למסקנה שהמגרש של מקומות העבודה לא מתאים לשילוב של הורות ועבודה.

טליה לבני: לכן נולד רעיון החוק.

טליה לבני: כאשר אתה רוצה לעשות שינוי חברתי דבר ראשון אתה צריך לבוא עם תקציבים גדולים יותר.

טליה לבני: אנחנו רצינו תמריצים, אבל בדיוני הוועדה האוצר הפך את זה למענקים.

טליה לבני: גם עם מענקים אפשר לשרוד בתנאי שאתה לוקח את כל התקציב של השנה.

טליה לבני: אני מסכימה לגמרי עם יושבת ראש הוועדה – שים אותו רק לפרסום הקריטריונים.

טליה לבני: אין טעם לתת מענק על מצב קיים, יש טעם לתת מענק על שינוי בין מצב קיים למצב שיהיה, אם אומרים מראש.

ציפי חוטובלי: זאת הערה מאוד חשובה, טליה.

טליה לבני: יש כל כך הרבה חסמים שאנחנו נתקלים בהם בעולם העבודה.

טליה לבני: כמו למשל, העסקת נשים מעל גיל 45 או 50.

טליה לבני: זאת בעיה?

טליה לבני: כן.

טליה לבני: כדי שתיתן פרס למעסיק אתה צריך לומר לו היום שהחל משנת 2011 יקבלו מענקים אותם מעסיקים שיוכיחו שהם קיבלו לעבודה נשים מעל גיל 50.

טליה לבני: הייתם צריכים לעשות את זה, כי זה עוד חלק מדוח ועדת נתניהו כשהיה העניין של גיל הפרישה לנשים.

טליה לבני: לא נעשה שום דבר לעידוד העסקת נשים בגילאים המבוגרים.

טליה לבני: הוועדה הציבורית לא צריכה להיות ועדה סטטית.

טליה לבני: היא יכולה אחת לשנה לקבוע מה צריך לעודד באותה שנה, באישור הוועדה לקידום מעמד האישה; כך היא יכולה למשל לעודד דווקא העסקה של נשים ערביות.

טליה לבני: השנה לעודד דווקא העסקה של נשים אחרי לידה שלא עבדו 12 חודשים ולא הצליחו להתקבל לעבודה עם ילדים קטנים; בשנה הבאה – נשים מבוגרות; השנה נעודד מי שהתאים את עולם העבודה בכך שהכיר בעבודה מהבית.

ציפי חוטובלי: את בעצם בעד להגדיר יעדים כל שנה.

טליה לבני: כן.

טליה לבני: ולפרסם אותם.

טליה לבני: כך תהיה מודעות כל שנה.

טליה לבני: כל פעם באים, וזה יקצה חלק.

טליה לבני: אז מעסיק שקיבל נשים שהוא יכול להוכיח שמביניהן- -

בת-שבע שטראוכלר: כמו פרס ישראל.

טליה לבני: זה לא פרס ישראל.

טליה לבני: אם מעסיק קלט 200 עובדים, ומתוכם הוא קלט 150 נשים בשנה הראשונה אחרי הלידה – הוא יקבל את הפרס.

טליה לבני: קל יותר להגדיר אם אומרים לו, ואפשר גם לבדוק אותו ביתר קלות.

טליה לבני: לא צריכים להעסיק מיליון חברות, תאמין לי, אנחנו יכולים לשבת ולקבוע את הדברים כי שוק העבודה קיים.

טליה לבני: אם אתה אומר לו מראש, הוא מגיש לך ומוכיח לך.

טליה לבני: הוא קלט נשים עם ילדים – קל להוכיח את זה, אז הוא יקבל השנה את הפרס.

אורית זוארץ: מה יקרה בשנה הבאה?

טליה לבני: אורית, את יודעת כמה נושאים יש לפתור?

אורית זוארץ: אני מדברת למשל על נושא של נשים בהיריון, שזה נושא שהוא מכת מדינה- -

טליה לבני: נכון.

אורית זוארץ: אז בשנה מסוימת הם יידעו שהם צריכים לקלוט נשים בהיריון, ובשנה הבאה או יפטרו אותן או לא יקלטו.

אורית זוארץ: זה קצת מסוכן.

טליה לבני: לא.

טליה לבני: אפשר לקבוע את הקריטריון הזה גם בשנה הבאה אחר-כך, כלומר יקבלו בשנה הבאה יקבלו גם כאלה וגם בגיל 45.

טליה לבני: הרעיון בחוק הזה היה לא להעסיק נשים בשכר מינימום, אלא לומר למעסיקים לקדם נשים במקום העבודה שלהם; אם הם יעסיקו בשכר גבוה פי שניים או פי שלושה מהממוצע במשק – הוא יהיה זכאי למענק.

טליה לבני: שיבוא ויראה מתוך כל הקידומים שהוא עשה כמה נשים הוא קידם לשכר גבוה.

טליה לבני: שוב – פרוז'קטור על נושא.

טליה לבני: נושא נוסף: כמובן, אי קביעת ישיבות אחרי שעות העבודה.

טליה לבני: בהתחלה חשבנו שזה צריך להתאים גם למגזר הציבורי, ואפילו התלבטנו בנעמ"ת מי יקבל את הפרס.

טליה לבני: הייתי מוכנה שאגף משאבי אנוש יקבל את הפרס, שזה יהיה תקציב מיוחד להשתלמויות עובדים בנושאים האלה, כולל הוועד, מהבחינה של מודעות כי גם כל מי שמשתתף בוועדות מכרזים צריך לעבור סדנאות הכשרה לגבי החוק הזה.

טליה לבני: צורת חשיבה שונה.

טליה לבני: אבל בחקיקה הורידו את המגזר הציבורי.

טליה לבני: יכול להיות שבעוד שנה-שנתיים כשהנושא יתפוס, כדאי יהיה להוסיף את המגזר הציבורי כי יש למי לתת את הפרסים.

טליה לבני: אני חוזרת שוב, יש רשימה שלמה של חסמים או של נושאים שבוודאי הוועדה לקידום מעמד האישה, ובוודאי הוועדה הציבורית ירצו לשים עליהם את הפרוז'קטור.

טליה לבני: אני מציעה שאת התקציב הראשון יינתן לפרסום.

טליה לבני: אני לא אדם של פרסום, אבל בנושא הזה פרסום הוא מאוד חשוב.

ציפי חוטובלי: מדובר פשוט בהעלאת מודעות.

ציפי חוטובלי: כרגע, עם כל הכבוד, יש לנו כאן דיון בוועדה, ורוב המעסיקים לא מודעים בכלל שהדבר הזה קורה.

טליה לבני: נכון.

טליה לבני: לכן לא צריך לבוא ולתת להם פרס בהפתעה.

טליה לבני: הוא צריך להתאמץ כדי לזכות במענק.

טליה לבני: האגף בנעמ"ת שאחראי על מעונות הוא אחראי בהגדרת התפקיד שלו על עידוד נשים.

טליה לבני: בשנת 2010, גם בזכותה של יושבת ראש הוועדה וגם בזכות הסכמים קואליציוניים התקציב יהיה 1.75 מיליארד.

טליה לבני: כך אמר שר התמ"ת.

סיגל מרד: אגף מעונות יום.

טליה לבני: השם היה "מעונות יום ועידוד העסקת נשים" – זה היה שם האגף, ואף אחד לא הוריד את השם הזה.

טליה לבני: אם הורידו בטעות אפשר להחזיר.

טליה לבני: מהתקציב הזה בהחלט ניתן להעביר לסעיף הזה כי הוא יתניע חלק מהתהליכים שהשר מדבר עליהם בפומבי.

טליה לבני: אפשר לקחת אפילו 10 מיליון משם ואז יש ממה לתת ל-10 מעסיקים בשנה כל אחד בנושא אחר.

טליה לבני: אם הוועדה תחליט שהיא רוצה ללכת על כמה נושאים יחד או במקביל.

טליה לבני: אם יהיה מיליון לכל מעסיק זה מאוד מכובד, וזה צריך להיות מאוד משמעותי.

ציפי חוטובלי: טליה, את נגעת בנקודת המפתח של הצלחת הסיפור הזה.

ציפי חוטובלי: הסיפור הזה יצליח רק אם הדבר הזה יהפוך להיות חלק מהמודעות של המעסיק לדעת לאיזה כיוון אנחנו מכוונים.

ציפי חוטובלי: הרעיון של פילוח הקשיים שיש לנשים, יהיו לו שני הישגים: ראשית להתחיל את הפרויקט בצורה יותר מכווננת, ושנית להעלות למודעות איפה הקשיים.

ציפי חוטובלי: כשאנחנו מדברים על תעסוקת נשים באופן כללי זה רחב מדי, כשאת יורדת לפרטים ומפלחת את המוקדים של הקשיים זה יכול לתת מענה נהדר.

ציפי חוטובלי: זה יעשה שירות כפול: גם יעלה את המודעות לגבי הקשיים וגם להגביר את המודעות של המעסיקים.

טליה לבני: אחד הנושאים שאני כבר זורקת זה עניין של מעבר מעובדי חברת כוח אדם לעובדים מן המניין.

אורית זוארץ: זה בסקטור הציבורי.

טליה לבני: בהחלט.

טליה לבני: מעסיק שיעביר השנה את הנשים שעובדות אצלנו דרך חברות כוח אדם לעובדות מן המניין, מגיע לו פרס כי הן עובדות שם בתנאי עבדות- -

אורית זוארץ: זה הסקטור הציבורי.

טליה לבני: - -מי שהתחיל בזה זאת המדינה, ומי שצריך לכפר זאת המדינה.

טליה לבני: לכן אני בעד שזה יחול גם על הסקטור הציבורי.

טליה לבני: אפשר לעשות תיקון, ובינתיים אפשר להתחיל לנסוע, אבל יהיה לך קל יותר לנסוע אם לא תצטרך לעשות את כל הבדיקות של המעסיקים השנה, אלא לקבוע את הקריטריונים, לקחת את התקציב לפרסום ולהגיד שהבקשות יוגשו במשך השנה הבאה.

טליה לבני: שייתנו לך נקודת התחלה ונקודת סוף.

טליה לבני: השגת מודעות, השגת שינוי והרבה דברים.

אורית זוארץ: היום יש מודלים ומעסיקים בסקטור הפרטי שבאו מנקודת הנחה שהם רוצים להתאים את מקומות העבודה להורות ואמהות, ולכן דווקא אותם צריך לחשוף עוד לפני שהחוק נכנס לתוקף, לחשוף מעסיקים שכבר היו שם.

טליה לבני: במסגרת הפרסום אפשר לתת להם מקום.

אורית זוארץ: אולי אפשר לתת אות הערכה למי שכבר נמצא שם, לחלוצים, לאלה שלא חיכו לחוק.

טליה לבני: מאה אחוז.

טליה לבני: עניין של הכרה בשעות עבודה מהבית – לפי המחקר שלכם, במגזר הציבורי כ-319 מיליון שקלים המדינה מרוויחה על עבודה שנשים לוקחות הביתה ומבצעות כל שבוע 10 שעות נוספות – 40 שעות בממוצע בחודש.

טליה לבני: אם היינו מתגמלים אותן היינו גם מצמצמים את פערי השכר.

ציפי חוטובלי: תודה.

ציפי חוטובלי: גלי, בבקשה.

גלי עציון: אני רוצה להצטרף למה שאמרה חברת הכנסת זוארץ.

גלי עציון: אולי באמת בשנה הראשונה צריך להכין את הקרקע ולתת את זה למי שעשה את זה שלא כדי לקבל פרס, כפורצי דרך.

קריאה: מודלים לחיקוי.

ציפי חוטובלי: אני מסכימה.

ציפי חוטובלי: אסור לוותר על השנה הראשונה, ואולי צריך לעשות איזון בין הרעיון של טליה לחלוקת חלק מהתקציב.

ציפי חוטובלי: לצערי, מדובר בעוגה מאוד קטנה.

שאנה שכטרמן: בעיקר אם בהמשך אנחנו נותנים מענק על שיפור באחוזים.

שאנה שכטרמן: אז בעצם יוצא שמי שעשה את זה עד עכשיו לא למטרה תגמול, לא מקבל.

טליה לבני: הוא לא מתוגמל.

טליה לבני: לתת לו- - - בקמפיין הם יהיו שותפים, נוכל לתת אותם כדוגמה.

ציפי חוטובלי: סיגל כץ משדולת הנשים, בבקשה.

סיגל כץ: הנושא של איזון עבודה-משפחה, ובמיוחד נושא של שעות עבודה גמישות,זה נושא שהשדולה חרתה על דגלה לקדם במהלך תוכנית העבודה של שלוש השנים הבאות.

סיגל כץ: החוק הזה הוא עוגן כדי להתחיל לעבוד על הנושא.

סיגל כץ: לפי ההצעה של טליה, הטקס שאמור להיות בדצמבר 2010 יידחה לדצמבר 2011.

סיגל כץ: אני מסבה את תשומת לבכם לכך, שלפי סעיף 13 לחוק אנחנו באיחור של שנה, כי לפיו הוועדה הזאת הייתה אמורה להתכנס בנובמבר השנה.

סיגל כץ: לכן אני לא ממליצה לאחר את החוק בעוד שנה; הרעיון שהמעסיקים הוכיחו שיש להם מנגנונים לשילוב נשים ולא חיכו למענק מהמדינה ראויים לקבל פרס.

סיגל כץ: לכן לא לדחות בעוד שנה, ולעמוד בלוח הזמנים המאוחר כשלעצמו במתן הפרס בשנת 2010 לארגונים שיש בהם מנגנונים.

ציפי חוטובלי: האם שדולת הנשים יכולה לספר לי האם יש מעקב או בקרה אחרי מעסיקים שמעודדים עבודת נשים?

סיגל כץ: יש "אות המעסיק המתקדם", אבל הוא מאוד מצומצם בקריטריונים שלו.

סיגל כץ: בהחלט יש להרחיב את הקריטריונים, ובשביל זה הוועדה מתכנסת.

סיגל כץ: אני גם רוצה לציין שעל אף הרעיון של טליה לקריטריון מוביל כל שנה שאפשר לראות את היתרונות שלו, הוועדה תצטרך לשבת על הרעיון הזה יותר לעומק כיוון שלא כל הקריטריונים יכולים להתאים לכל החברות; לא כל החברות יכולות לאפשר לנשים אצלן לעבוד מהבית ולעומת זאת הן חברות מאוד ידידותיות לנשים; לא כל החברות מאפשרות חלקיות משרה, ובכל זאת הן חברות ידידותיות למשפחה.

סיגל כץ: יש כאן גם הסכנה שאם יש קריטריון אחד ימלאו את הקריטריון הזה באותה שנה ויזנחו את כל האפשרויות האחרות, ולא ברור מה יקרה עם הקריטריון הזה בשנה שאחרי כן.

סיגל כץ: אני מציעה לבדוק יותר בכובד ראש את הרעיון של מכלול קריטריונים שיתאים לכמה שיותר סוגי עבודה.

סיגל כץ: כי באמת כל מקום עבודה יש לו המאפיינים שלו ולא כל הקריטריונים יכולים להתאים לכל מקומות העבודה, וזה עדיין לא אומר שלא מגיע להם לזכות בפרס.

ציפי חוטובלי: ברור לי שהמועצה תשקול שיקולים רחבים ומצטברים- -

אורית זוארץ: צריך לתת דגשים, אבל לא לזנוח- -

טליה לבני: אני ממש לא הייתי קוראת למקום עבודה שנותן העסקה במשרה חלקית כידידותי לנשים.

טליה לבני: יש 450 אלף נשים במדינת ישראל שמועסקות במשרות חלקיות מכאן לתמיד.

טליה לבני: אלא אם כן נעשה דבר הפוך: מעסיק שהעסיק נשים במשרה חלקית והעלה אותה למשרה מלאה – הוא יהיה ראוי.

ציפי חוטובלי: אני לא בטוחה שזה המקום לפתוח את הדיון על משרות חלקיות ועל משרות מלאות, אני רק אעיר שלא ברור לי לחלוטין שזה לא נכון לתגמל גם מעסיקים שמאפשרים לנשים לעבוד במשרות חלקיות.

ציפי חוטובלי: יש נשים שרוצות לעשות את זה מבחירה.

ציפי חוטובלי: עורכת הדין מאירה בסוק, בבקשה.

מאירה בסוק: אני רוצה להדגיש כמה דברים: גם במגזר הציבורי עובדות מדינה מקבלות פחות משכר מינימום, כמו הקלדניות בבתי המשפט.

מאירה בסוק: לכן זה לא משנה אם הן עובדות קבלן או עובדות במגזר הציבורי.

מאירה בסוק: שנית, לדעתי, לא צריכים לתגמל מעסיקים שנותנים הרבה עבודה לנשים ומתגאים בזה – כמו נשים חרדיות במודיעין עלית – אבל המשכורת היא משכורת מינימום.

מאירה בסוק: זאת לא מטרת החוק.

מאירה בסוק: מטרת החוק היא לעודד ולקדם נשים שהתקדמו בסולם הדרגות.

מאירה בסוק: זאת המטרה.

קריאות: גם.

מאירה בסוק: אבל נוח מאוד למעסיקים להעסיק במשרות חלקיות, לתת פחות משכר מינימום- -

אורית זוארץ: ולדרוש ממנה תפוקה של משרה מלאה.

מאירה בסוק: זאת הבעיה המרכזית.

מאירה בסוק: אני מדברת על נשים שעובדות כקופאיות בסופר ומקבלות משכורת של חצי משרה פלוס שעות נוספות, ועדיין לא מגיעות לשכר מינימום.

מאירה בסוק: זה קל מאוד להגיד "אנחנו מעסיקים הרבה נשים".

מאירה בסוק: אני רוצה להדגיש שחשוב שהמועצה הציבורית תבדוק בצורה מאוד יסודית מעסיקים שיש פסקי דין נגדם- -

קריאה: תעודת יושר.

מאירה בסוק: לא תעודת יושר, אבל שיבדקו אם הם לא מפרים זכויות נשים בהיריון.

מאירה בסוק: שברור שזה יהיה אחת מאמות המידה.

ציפי חוטובלי: הערה מאוד חשובה.

ציפי חוטובלי: בלי ספק, קודם כול צריך לבדוק שהחקיקה הקיימת מיושמת.

ציפי חוטובלי: אנחנו עדים למכה בנושא של נשים בהיריון וחוסר כיבוד מוחלט של הנושא הזה.

ציפי חוטובלי: זה נושא לדיון נפרד, והוועדה הזאת תיקח את זה על עצמה.

מאירה בסוק: אנחנו רואים את זה בלשכות המשפטיות של נעמ"ת, שזאת ממש מכת מדינה.

אורית זוארץ: השנה במיוחד.

טליה לבני: אני רוצה להוסיף משהו.

טליה לבני: המטרה של החוק היא שבשום פנים זה לא יהיה דומה לאות המעסיק המצטיין.

טליה לבני: נעמ"ת התחילה באות המעסיק המצטיין ואחר-כך עזבה את זה, והשדולה לקחה את זה אחריה וממשיכה בזה – יופי, תבורכו.

טליה לבני: אבל אסור שהחוק הזה ייתפס כמו אות המעסיק המצטיין.

סיגל כץ: אנחנו לא חושבים שזה צריך להיתפס כך.

סיגל כץ: היא שאלה אם יש דוגמה למשהו קרוב לזה- -

טליה לבני: ממש לא.

בת-שבע שטראוכלר: למה לא?

טליה לבני: כי נעמ"ת התחילה בזה, ואני יודעת בדיוק, נעמ"ת גם - - -

בת-שבע שטראוכלר: יופי שנעמ"ת התחילה- - -

טליה לבני: הכוונה היא למשהו אחר.

בת-שבע שטראוכלר: לא משנה מי התחיל ומי לא.

טליה לבני: אות המעסיק המצטיין אצלנו ואצלכם לא הביא לחיקוי חברתי.

טליה לבני: אסור שזה יהיה אותו דבר.

ציפי חוטובלי: בואו נעיר הערות רלוונטיות לדיון הזה.

ציפי חוטובלי: הדיון הזה הוא לפני שהמועצה יצאה לדרך.

ציפי חוטובלי: בואו נזכור את זה.

ציפי חוטובלי: המועצה תתכנס ותקבע קריטריונים, ויהיה שיתוף פעולה עם הוועדה.

ציפי חוטובלי: לכן צריך למקד את זה אך ורק לנושא הרלוונטי לעניין העקרוני של יישום החוק ומעקב אחר יישום החוק.

ציפי חוטובלי: שאנה שכטרמן, בבקשה.

שאנה שכטרמן: זה לא שאני לא מסכימה עם סיגל, אנחנו מאמינות שאם יש קריטריון אחד כל שנה המודעות לקריטריון הזה, לדוגמה, העסקת נשים לאחר לידה או העסקת נשים מבוגרות ייכנס למודעות בצורה שאחרי זה זה יישאר בתור הרגל או משהו שאפילו משאבי אנוש לוקחים בחשבון.

שאנה שכטרמן: אז אולי הפתרון הוא שיש קריטריון-על אחד, ומעין קריטריוני משנה שתמיד מלווים את הבחירה של המועצה לאותה שנה.

ציפי חוטובלי: אנחנו שוב נכנסים לעניין הפנימי של קריטריונים בתוך המועצה.

ציפי חוטובלי: הרוב כאן נמצאות סביב המקום של קריטריונים משולבים ולא קריטריון אחד וחד משמעי כדי שבאמת מקום העבודה ייבחן במכלול שלו ובאופן צר, על-פי קריטריון אחד.

ציפי חוטובלי: בת-שבע, שטראוכלר, בבקשה.

בת-שבע שטראוכלר: היות שנגעו בנושא אות המעסיק המתקדם לקידום נשים בעבודה, ואני ריכזתי את הפרויקט הזה בשדולת הנשים, אני רוצה לומר גם לטליה ולכולם: ברור שייבנו כרגע קריטריונים אחרים, אבל זאת דוגמה מאוד מוצלחת שהתקיימה במשך 5-4 שנים.

בת-שבע שטראוכלר: קודמתי הייתה אילנה שרייבמן שהיא היום סמנכ"ל הביטוח הלאומי, ואני אחר כך קיבלתי את התפקיד הזה.

בת-שבע שטראוכלר: היינו שותפים עם התאחדות התעשיינים עם מרכז השלטון המקומי, עם נציבות שירות המדינה ועם איגוד לשכות המסחר – יחד בנינו את הקריטריונים, יחד שלחנו את השאלונים.

בת-שבע שטראוכלר: כל גוף כזה שלח שאלונים למעסיקים שלו.

בת-שבע שטראוכלר: אנחנו לא מעסיק, אנחנו רק ריכזנו את הנושא וקיבלנו בשנה האחרונה שקיימנו את זה כ-150 שאלונים בחזרה, והשופטת בדימוס סביונה רוטלוי הייתה יושבת ראש ועדת השיפוט עם אנשים מאוד מכובדים שישבו בוועדת השיפוט, והחליטו מי יקבל מכל סקטור.

בת-שבע שטראוכלר: אנחנו לא עברנו על השאלונים, שלחנו ללשכה המרכזית לסטטיסטיקה, ושם הם קידדו אותם, ובסוף הגיעו פיינליסטים לוועדת השיפוט מכל סקטור, ובוועדת השיפוט הייתה החלטה מי הם המעסיקים שיקבלו את האות.

בת-שבע שטראוכלר: זאת הייתה תחרות מאוד מוצלחת.

בת-שבע שטראוכלר: היו אחר מעסיקים שפנו אלינו ושאלו למה הם לא, מה היו הקריטריונים, למה הם לא עמדו בקריטריונים או מה היה הקריטריון שבגללו הם לא קיבלו.

בת-שבע שטראוכלר: אני מאוד מכבדת ומאוד שמחה שמשרד התמ"ת מקים את המועצה הציבורית הזאת, ובוודאי ייקבעו קריטריונים אחרים או ישתמשו גם בחלק מהקריטריונים שהיו באות המעסיק.

בת-שבע שטראוכלר: הכול פתוח.

בת-שבע שטראוכלר: אני לא חושבת שכאן נדון בדיוק על כל קריטריון וקריטריון.

ציפי חוטובלי: אני רוצה לסכם את הדיון הזה עם שני דוברים אחרונים: בני פפרמן- -

בטי אדר: סליחה, גברתי, אפשר לדבר?

בטי אדר: אני מלשכת עורכי הדין.

ציפי חוטובלי: מה שמך?

בטי אדר: עורכת הדין בטי אדר.

ציפי חוטובלי: בבקשה.

בטי אדר: קודם כול אני מאוד שמחה על החוק הזה ועל המעקב אחר החוק הזה.

בטי אדר: הוא מאוד חשוב.

בטי אדר: אני חברה בוועדה לקידום מעמד האישה בלשכת עורכי הדין, ואני עצמי פעילה מאוד לקידום נשים.

בטי אדר: אני גם מארגנת ימי עיון בלשכת עורכי הדין במגוון תחומים – הראשון שהיה הוא נשים למנהיגות.

בטי אדר: אני קראתי לנשים להיות מעורבות פוליטית – זה הדבר העיקרי שיכול להניע אותנו קדימה, אבל גם בתחום העבודה והמיסוי.

בטי אדר: בוועדה לקידום מעמד האישה בלשכת עורכי הדין חברות מיטב עורכות הדין וציבור המשפטניות שעוסקות הן במיסוי, הן בעבודה, הן במשפחה והן במגוון התחומים.

בטי אדר: לשכת עורכי הדין, לדעתי, צריכה להיות נציגה במועצה הציבורית שתייעץ לשר.

בטי אדר: יש לנו נגיעה עם נשים מהפריפריה מהמעמד הגבוה, הנמוך והביניים; יש לנו נגיעה לנשים במגוון תחומים, ואנחנו יכולות לתרום אספקלריה רחבה מאוד למועצה הציבורית.

בטי אדר: שנית, בחוק רשום "המגזר הפרטי", אבל אני בטוחה שמדובר גם במגזר הציבורי.

בטי אדר: כמי שבאה מתחום העמותות והמלכ"רים חשוב לי לומר שאסור להזניח גם את מגזר העמותות המלכ"רי.

בטי אדר: המגזר הזה כולל את הגופים הגדולים במשק – את בתי החולים, את האוניברסיטאות, את קופות החולים.

בטי אדר: לתת להם את האותות והמענקים בעצם ידרבן את ה"מעסיקים" שהם עמותות לקדם נשים גם לדרגות ניהול בכירות וכן לקדם את אותן נשים שמרוויחות שכר מינימום גם שם; לתת להם את השכר השווה להם ולהשוות את התנאים.

בטי אדר: חשוב מאוד לציין שיש ארגון שנקרא נט"ע.

בטי אדר: הארגון הזה פועל במתכונת של "קטליסט" בארצות-הברית שמעניק פרסים לארגונים שמקדמים נשים לדרגות ניהול בכירות.

בטי אדר: הארגון הזה פיתח מדד נט"ע שבודק מדדים בארגונים – אלה שמקדמים נשים על-פי קריטריונים מסוימים, שאני לא אזכיר את כולם.

בטי אדר: אני סבורה שצריך להזמין נציגה כזאת לאחת הישיבות האלה בכנסת.

בטי אדר: אחד המדדים, למשל, הוא בדיקת פערי שכר או הערכה על-פי הישגים ולא על-פי שעות עבודה.

בטי אדר: כמובן, אחד הקריטריונים צריך להיות יישום חוקים של עבודת נשים ופיצויי פיטורין וכל מה שאנחנו יודעים שלא מיושם, בטח לא בצורה ממצה.

בטי אדר: לכן כדאי להזמין גם אותם.

בטי אדר: הם פועלים על-פי המתכונת בארצות-הברית שעובדת יפה מאוד.

בטי אדר: דבר נוסף, לוועדה הזאת בכנסת, על-פי חוק, יש הרבה מאוד כוח.

בטי אדר: יש הכוח לאשר לשר את התקנות, יש הכוח לפקח עליהן, יש הכוח לאשר לאלו מעסיקים לתת את הפרסים.

בטי אדר: לכן הוועדה הזאת בכנסת צריכה להיות הליבה שמניעה את כל החוק הזה, לדחוף את זה ככל שניתן בכל משרדי הממשלה ולפעול לאכיפתו.

בטי אדר: אני מצפה בעצם מהוועדה הזאת שתיישם את החוק הזה במלואו, היא בעצם הקשר לכל הארגונים, לממשלה ולשר התמ"ת.

בטי אדר: זה לסקטור הפרטי שצריך לכלול הן את הציבורי, הן עמותתי, והן העסקי.

בטי אדר: תודה רבה.

ציפי חוטובלי: תודה רבה.

ציפי חוטובלי: שני הדוברים האחרונים שלנו הם חברת הכנסת חנין זועבי ובני פפרמן שיסכם.

חנין זועבי: אני רוצה לפנות לגברת טליה ולגברת מאירה, ואני רוצה להגיד למה אני מתכוונת כשאני מדברת על רגישות לאוכלוסיה.

חנין זועבי: כאשר את נכנסת לאוכלוסיה ש-80% ממנה מובטל את לא יכולה להגיד שאת מתגמלת את אלה שמעסיקים נשים במשרה מלאה.

חנין זועבי: בזה את לא יכולה לשנות את המציאות.

חנין זועבי: את יכולה להגיד שאת מתמרצת מעסיק שמעסיק נשים במשרה מלאה במקרה שמדברים על תעסוקה רוויה, אבל במצב של אבטלה רוויה את משנה את המצב בהדרגתיות.

חנין זועבי: לפי מחקרים, 30% מהנשים מתוך 130 אלף נשים ערביות שאינן עובדות ומעוניינות לעבוד ממחר.

חנין זועבי: את לא יכולה להגיד שתכניסי אותן או חלק מהן למשרות מלאות.

חנין זועבי: זה גם להכניס נשים ערביות למשרה חלקית וגם למשרות שלא מרוויחים בהן יותר משכר מינימום.

חנין זועבי: בשבילן את הופכת את העולם שלהן.

חנין זועבי: יש 250 אלף נשים לא עובדות, 80% אבטלה, אז את לא יכולה להגיד שמעתה תתגמלי רק עסקים שמכניסים נשים ערביות- - -.

חנין זועבי: לזה אני מתכוונת כאשר אני מדברת על רגישות למציאות.

חנין זועבי: גם משרה חלקית וגם לא בדרגות גבוהות, אפשר לעשות מהפכה באוכלוסיית הנשים הערביות.

טליה לבני: צריך קריטריונים לכל מגזר.

גלי עציון: בעת ניסוח החוק מה שעמד לנגד עינינו כל הזמן זה שחלק מהשינוי בתפיסה יהיה שנשים ינוצלו רק כדי לקבל עבודה.

חנין זועבי: אני לא מדברת על ניצול.

חנין זועבי: כשהחוק כופה שכר מינימום אז לפחות נשים ירוויחו מעל שכר מינימום, אני לא אומרת לעבור על החוק.

גלי עציון: בסדר, אבל גם במגזרים שיש בעיות צריך לכוון לשמים, לא לחשוב בקטן רק כדי שתהיה לה עבודה גם אם היא תרוויח בה שכר מינימום.

חנין זועבי: להתחיל ממדרגה ראשונה.

חנין זועבי: לא מתחילים מהשמים.

חנין זועבי: מתחילים מהארץ, ואז מגיעים לשמים.

גלי עציון: זה לא רק מקום עבודה.

גלי עציון: קבלן ניקיון שמנצל נשים ייקח את העובדות האלה לא מכיוון שמישהו ייתן לו משהו, אלא מכיוון שמבחינת הניצול זה טוב לו, הוא מרוויח מזה.

גלי עציון: אני לא רוצה לתגמל אותו.

גלי עציון: הן ייקחו את העבודה בכל מקרה, אני רוצה לעודד מישהו שיעשה קפיצה גדולה יותר.

גלי עציון: ברור שצריך לגלות רגישות, אני מסכימה במאה אחוז, אבל צריך לכוון גבוה.

טליה לבני: הבעיה במגזר הערבי זה לא לתגמל מעסיקים, אלא פשוט ליצור מקומות עבודה.

טליה לבני: זה משהו אחר.

ציפי חוטובלי: אין שום סיבה שהדיון הזה יגלוש לדיונים על תת מגזרים.

חנין זועבי: - - -

ציפי חוטובלי: מצוין, אבל אנחנו לא נוגעים בכל המגזרים.

ציפי חוטובלי: את זכות הדיבור האחרונה יקבל בני פפרמן, ואנחנו נסגור את הדיון ונסכם אותו.

ציפי חוטובלי: היו כאן הערות מאוד חשובות.

בני פפרמן: תודה רבה.

בני פפרמן: ראשית, רשמנו את ההערות, והחשובות ביניהן יילקחו בחשבון, חלקן נמצאות תחת עבודתנו.

בני פפרמן: אני הגעתי היום להצגת פריסת התהליך ולא מעבר לזה.

בני פפרמן: לא פרסתי בפניכם ממש את התכנים ואת המהויות, ואנחנו עושים עבודה גדולה מאוד.

בני פפרמן: עם זאת אני יכול להרגיע את כל הסובבים – אין גוף שמתעניין יותר בדברים שמעבר, ומעצם היותנו גוף מחקר גם תהיה תוכנית הערכה לכל הנושא הזה.

בני פפרמן: כלומר כל פעולה עושים מלווה מיד בתוכנית הערכה שאומרת האם זה עובד או לא.

בני פפרמן: שנית, צריך לנסח תנאי סף למי שמתחיל לשחק בנושא הזה, ואכן אנחנו עובדים על זה.

בני פפרמן: יהיו תנאי סף.

בני פפרמן: במובן הזה זאת הערה חשובה מאוד.

בני פפרמן: בעניין הגברת מודעות גם לא דיברתי מכיוון שאלה דברים שלא סוכמו במשרד.

בני פפרמן: בקרוב מאוד נרצה להציג בפני הוועדה תוכנית להגברת מודעות – איך אנחנו חושבים שצריך לגשת לכל הנושא הזה בשנה הנוכחית.

בני פפרמן: אני כבר דיברתי עם המנכ"ל לגבי שריון תקציבים מתוך מקורות הנושאים כי זה נושא חשוב – ולא להתנפל על 1.8 מיליון- -

קריאה: כבשת הרש.

קריאה: בני פפרמן: אני מניח מניסיוני שהמשרד ימצא כ-2.5 מיליון שאמורים לממן קמפיין רדיו.

קריאה: קמפיין רדיו סביר אמור לעלות 2.5 מיליון שקל, וקמפיין טלוויזיה עולה 5 מיליון שקל.

קריאה: אני מניח שיימצא פתרון אף על פי שזה טרם הובטח לי.

קריאה: אני מניח שגם השר נפגש עם שדולת הנשים, והם כבר התחילו לדבר על הכנת מקורות.

קריאה: בעניין מודעות, מנקודת ראותנו, זה יהיה קמפיין מסודר ותוכנית מובנית, שאני מניח שיוצג פה ותעירו את ההערות.

קריאה: אנחנו נפעל השנה הרבה מאוד כדי לעורר את המודעות, אבל כל זה אחרי שהקריטריונים יאושרו, וזאת נקודת ההתייחסות שלנו.

קריאה: בעניין הקריטריונים נעשתה עבודה גדולה מאוד; אנחנו נפגשנו עם ד"ר יעל יצחקי ועם הגופים, ואנחנו סוגרים את הספרות הבינלאומית שעוסקת בנושא הזה.

קריאה: תתקבל התמונה הטובה ביותר, אבל גם צריך לזכור שזאת שנה ראשונה, ומה שחשוב הוא שנשפר את עצמנו מדי שנה.

קריאה: לא דיברתי פה גם על כל הרעיונות היפים שאנחנו חושבים עליהם.

קריאה: אנחנו חושבים להקים לצד הנושא האופרטיבי גם ייעוץ לגופים; טליה דיברה פה על הנושא העתידי – אנחנו חושבים להקים בתוך המשרד קבוצה שיודעת לתת ייעוץ לגופים שרוצים לעשות את הדבר הזה.

קריאה: צריך לזכור, כמי שמאמין בדמוקרטיזציה של מערכות אפשר גם להציג את הקריטריונים אחרי התייעצות וגם אפשר להזמין אחר כך את הציבור בפרסום מסודר כדי להגיב.

קריאה: בשנה הבאה נשנה את הקריטריונים.

קריאה: זה לא דבר שניתן במעמד הר סיני, אנחנו נהיה פתוחים.

טליה לבני: טוב מאוד.

טליה לבני: זה צריך להיות חי ולענות על הצרכים כדי להניע את הוועדה.

בני פפרמן: לקחנו פרויקטורית מיוחדת לנושא הזה, מישהי שיש לה גם ניסיון עשיר במגזר העסקי להניע פרויקטים- -

קריאה: רעות הררי.

קריאה: יש לה הרבה ניסיון על ידידותיות של מערכות או על אי ידידותיות של מערכות, יותר נכון.

קריאה: בחרנו אותה במיוחד בצורה הזאת כי חיפשנו מישהי שמכירה את הנושא הזה של מערכות לא ידידותיות.

קריאה: זה גם לא היה קשה

ציפי חוטובלי: מצוין.

ציפי חוטובלי: אני רוצה להודות לכולם.

ציפי חוטובלי: ההערות של כולכם היו משמעותיות מאוד.

ציפי חוטובלי: אפשר לסכם את הדיון בנימה אופטימית.

ציפי חוטובלי: קודם כול אחד הדברים המצערים ביישום חקיקה הוא משך הזמן שזה לוקח.

ציפי חוטובלי: אני באמת מקווה שכאן לא ניתקל בדחיות נוספות ונעמוד בלוח הזמנים שהצגתם, ואנחנו נעקוב אחר זה.

ציפי חוטובלי: הדבר החשוב הוא שהצגתם את הנתון שאתם תקדמו בקמפיין נפרד עם תקציב נפרד של המשרד את עניין העלאת המודעות והחשיפה של כל הפרויקט הזה.

ציפי חוטובלי: זה דבר מאוד חשוב, וכבשת הרש של ה-1.8 מיליון שקלים, אסור לגעת בה, והיא צריכה להיות מוקצית לקידום מעסיקים נטו.

ציפי חוטובלי: היינו מקווים שזה יגדל ויהיה יותר.

ציפי חוטובלי: בסיכום הדברים אני יכולה לומר שיש לנו כיוון אחד.

ציפי חוטובלי: אני רואה כאתגר להתחיל כבר מ-2010 את הענקת האותות לאותם מעסיקים שכבר עכשיו עובדים יפה ועושים את מה שהם עושים גם כדי להניע את התהליך.

ציפי חוטובלי: לכן אסור שהתהליך הזה יידחה.

ציפי חוטובלי: זה לא סותר את כל הרעיונות היפים שהעלתה טליה לגבי המשך התהליך.

ציפי חוטובלי: מאחר שהליך יישום החקיקה הוא ארוך טווח כי זאת חקיקת שינוי חברתי שהיא ארוכת טווח שלא נמדדת בשנה או בשנתיים, אלא לפחות בטווח שבין 10-5 שנים.

ציפי חוטובלי: ראינו מה עשה החוק למניעת הטרדה מינית – זאת חקיקה ארוכת טווח.

ציפי חוטובלי: כחקיקה ארוכת טווח השילוב של ההערות שנאמרו כאן לגבי פילוח מגזרים, ייצוג מגזרים בתוך המועצה, ובכלל – איך אנחנו בודקים מהו מקום עבודה ראוי למענק על-פי קריטריונים מצטברים ולא על-פי קריטריון חד ממדי.

ציפי חוטובלי: השילוב של כל הדברים יחד יוכל לתת לנו פתרון.

ציפי חוטובלי: הדבר הבא הוא הקמת מועצה; אנחנו נעקוב אחרי הקמת מועצה ונהיה שותפים בוועדה הזאת לקביעת קריטריונים, ואני מאוד מקווה שנוכל לחגוג בטקס ההכרזה על המעסיקים שמתאימים את מקום עבודתם לחיי משפחה, לחיי הורות ולנשים.

ציפי חוטובלי: אני מודה לכל מי שהשתתף בדיון.

ציפי חוטובלי: ההערות שלכם היו מאוד משמעותיות, ותודה לך, בני, על הסקירה.

ציפי חוטובלי: שיהיה לכולכם המשך יום טוב.