הוועדה לקידום מעמד האישה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 18, 2009-10-13 00:00

ציפי חוטובלי: אני מתכבדת ושמחה לפתוח את ישיבת הוועדה לקידום מעמד האישה הראשונה של מושב החורף בסימן מעקב אחר ההישג המשמעותי של הוועדה הזאת במושב הקיץ שחלף.

ציפי חוטובלי: במהלך חופשת הקיץ הגענו להסכם עם האוצר שזכה לכינוי חוק המטפלות כאשר למעשה יותר זה חוק הרחבת הזכאות למעונות יום חינם.

ציפי חוטובלי: כך יותר נכון ומדויק לומר את זה.

ציפי חוטובלי: הנקודה המשמעותית עליה דיברנו במסגרת ההסכם היא שאנחנו רוצים לראות איך ההסכם הזה מתממש במציאות בשטח, והישיבה הזאת היא ישיבת פתיחה למספר פגישות שיהיו בהמשך, בהן אנחנו נבדוק ונעקוב באופן מלא עד שכמו שאמר בזמנו עוזר שר האוצר, נגזור את הסרט בכניסה לאחד ממעונות היום החדשים שייבנו במסגרת ההסכם שהושג.

ציפי חוטובלי: יש לנו מספר שאלות והיינו רוצים קודם כל שתוגש לנו תוכנית עבודה מסודרת כדי שהוועדה תוכל, בהתאם לתוכנית העבודה, לכנס את הוועדה, שהיא למעשה ועדת פיקוח על אותו הסכם כדי לראות אם באמת יש עמידה בלוחות זמנים בצורה סבירה.

ציפי חוטובלי: אתם, האוצר, יכולים לראות את לוחות הזמנים ובהתאם ללוחות הזמנים שהתחייבתם לנו בהסכם.

ציפי חוטובלי: אני רוצה לעבור על הסעיפים השונים ולראות איפה הדברים עומדים.

ציפי חוטובלי: ההסכם הוא הסכם מדורג.

ציפי חוטובלי: ההבטחה הראשונה דיברה על שנת 2010.

ציפי חוטובלי: דיברנו על כך שכדי לאפשר ליותר נשים ליהנות ממעונות יום מסובסדים, אנחנו זקוקים למעשה לבנות מעונות יום חדשים כי כרגע היצע המעונות לא מספק.

ציפי חוטובלי: לעניין הזה הוקצו 30 מיליון שקלים לבינוי.

ציפי חוטובלי: השאלה היא האם סכום הכסף הזה הוקצה, מה לוחות הזמנים לבינוי מעונות היום ומה מסגרת הזמנים בה נראה מעונות יום עומדים.

ציפי חוטובלי: השאיפה שלנו הייתה שבשנת 2011 יעמדו 30 מעונות יום חדשים.

ציפי חוטובלי: נתחיל עם השאלה הזאת.

יובל יעקבי: אני אדווח על ההקצאה ותמי תדווח על הביצוע, כי כך זה עובד אצלנו.

יובל יעקבי: לגבי 30 מיליון השקלים בתקציב 2010.

יובל יעקבי: הכסף הזה שוריין.

יובל יעקבי: מאחר שתקציב 2009 ו-2010 כבר אושר, הסכום שוריין.

יובל יעקבי: זאת אומרת, הוא לא נמצא בבסיס התקציב של 2009 ו-2010 אבל יש 30 מיליון שקלים ששוריינו לצורך הנושא הזה וברגע שתיכנס שנת 2010 ויתחילו פעולות הבינוי, יש 30 מיליון שקלים לשנת 2010.

קריאה: למה זה לא בבסיס התקציב?

קריאה: זה היה סיכום, שזה יהפוך להיות חלק מבסיס התקציב.

ציפי חוטובלי: ההבטחה לבינוי הייתה חד-פעמית.

יובל יעקבי: שימו לב שבשנת 2011 הוא באמת ייכנס לבסיס התקציב.

יובל יעקבי: אם אתם מסתכלים על סעיף 2ב(4), שם מדובר על 30 מיליון שקלים שייכנסו לבסיס התקציב.

יובל יעקבי: סעיף ב(4) מדבר על 30 מיליון שקלים שאכן ייכנסו לבסיס התקציב החל משנת 2011.

יובל יעקבי: בסעיף א' להחלטה יש 30 מיליון שקלים חד-פעמיים כבר בשנת 2010 וכמו שאני אומר, הם אמנם לא בבסיס, אבל זה לא משנה כי אני בתור האוצר מדווח שהכסף הזה שוריין והוא יוקצה לבינוי מעונות יום ב-2010 כמובן בהתאם לביצוע.

ציפי חוטובלי: מהי תוכנית העבודה?

יובל יעקבי: על זה עדיף שתמר תדווח.

ציפי חוטובלי: שוב, בינואר 2010 יועבר הכסף למשרד התעשייה?

יובל יעקבי: אם צריך.

יובל יעקבי: הכסף קיים.

יובל יעקבי: אם תמי אומרת שעכשיו היא צריכה 3 מיליון שקלים, בפברואר עוד 5 מיליון ובמרץ עוד 10 מיליון שקלים, זה יהיה בקצב הזה.

יובל יעקבי: כאמור, יש 30 מיליון שקלים לנושא הזה.

ציפי חוטובלי: יש עכשיו 30 מיליון שקלים עד לינואר 2010.

ציפי חוטובלי: איך תוכנית העבודה נבנית כרגע כדי ליישם את זה?

ציפי חוטובלי: אני רוצה להוסיף נקודה נוספת.

ציפי חוטובלי: במהלך הדיון האחרון שהיה דיברנו על זה שאנחנו רוצים שמעונות היום ייבנו במקומות בהם יש ביקוש למעונות היום.

ציפי חוטובלי: ביקשתי מכם להכין לי מיפוי של המקומות והאזורים בהם ייבנו אותם מעונות יום.

ציפי חוטובלי: האם נעשה מיפוי כזה?

ציפי חוטובלי: אם כן, פרטו בפנינו.

תמר אלמוג: לגבי סוגיית המיפוי.

תמר אלמוג: אנחנו בשלב ראשון רוצים לתת מענה במקומות בהם דחינו ילדים.

תמר אלמוג: בכל מקום שהייתה תפוסה מעל המכסה של מעון, היו ועדות קבלה למעון ונקבעו קריטריונים לקבלת הילדים.

תמר אלמוג: לפי מספר הילדים שנדחו, אנחנו מזהים שם איזשהו ביקוש גבוה מאוד.

תמר אלמוג: יש לנו רשימה ספציפית של כל המקומות האלה וברצון רב אוכל להעביר לך אותה.

ציפי חוטובלי: את יכולה לומר כבר עכשיו באיזה ערים מדובר?

תמר אלמוג: בגדול זה תל-אביב רבתי, העיר מודיעין, במרכז, בנווה שאנן.

ציפי חוטובלי: מה לגבי מקומות בפריפריה?

תמר אלמוג: בפריפריה יש לי עודף מקומות.

ציפי חוטובלי: באמת?

תמר אלמוג: אין שם בעיה.

אורית זוארץ: אימהות לא יכולות לשלם עבור המעון.

תמר אלמוג: אני מבקשת לציין שוועדות הקבלה מתקיימות אך ורק כאשר מתקיים מצב בו מספר הנרשמים גבוה ממספר המקומות באותו מעון.

תמר אלמוג: לפי הנתונים שיש לי באגף, רק באזורים שהזכרתי – תל-אביב, המרכז והסביבה – יש בעיה אקוטית.

ציפי חוטובלי: מה עם אזור ירושלים?

תמר אלמוג: אזור ירושלים, גם הוא מחולק לשכונות.

תמר אלמוג: ויצ"ו בית הכרם, גילה, יש כמה מוקדים בירושלים וגם זה מגובה.

ציפי חוטובלי: הוועדה מבקשת שתוכן רשימה של כל אותם מקומות בהם עתידים להיבנות אותם מעונות יום.

אורית זוארץ: מה עם המגזר הלא יהודי?

חנין זועבי: מה קורה במגזר הערבי?

תמר אלמוג: אזורי הביקוש, זה המיפוי שיש לנו.

אורית זוארץ: הביקוש, על פי איזה מדדים אתם קובעים אותו?

אורית זוארץ: על פי הבקשות למעונות של ויצ"ו, אמונה ונעמ"ת?

תמר אלמוג: כל מעון שהיה אצלו רישום מעל המקומות שיש לו.

תמר אלמוג: זה אמור לגבי כל הארגונים.

תמר אלמוג: יש לנו מעל 400 ארגונים, לא רק ויצ"ו ונעמ"ת.

אורית זוארץ: שמפעילים מעונות יום?

תמר אלמוג: ודאי.

ציפי חוטובלי: כמה מעונות יום ייבנו בתקציב הזה?

ציפי חוטובלי: בזמנו קיבלתי הערכה שמדובר במיליון שקלים למעון, וזה אומר ש-30 מעונות יום חדשים ייבנו.

ציפי חוטובלי: זאת הערכה סבירה או לא?

תמר אלמוג: זה לא מדויק ואני אומר למה.

תמר אלמוג: מבחני התמיכה בנויים בצורה מודולרית לפי מספר פרמטרים.

תמר אלמוג: הפרמטרים קובעים גם את גובה התמיכה.

יובל יעקבי: מדובר בבינוי.

תמר אלמוג: הבינוי.

תמר אלמוג: גובה התמיכה יכול להיות מ-500 אלף שקלים עד למיליון ו-600 אלף שקלים או למיליון ו-700 אלף שקלים.

תמר אלמוג: זה תלוי בעמידה של אותו גוף שפנה בקריטריונים שמופיעים במבחן התמיכה.

חנין זועבי: מה לגבי המגזר הערבי?

חנין זועבי: כמה מעונות יום יש במגזר הערבי?

תמר אלמוג: הרבה מאוד.

חנין זועבי: להערכתך כמה יבנו במגזר הערבי?

תמר אלמוג: אנחנו לא פונים ישירות לגוף זה או אחר שיבוא לקבל מאתנו כסף.

תמר אלמוג: אנחנו מפרסמים את מבחן התמיכה והוא פתוח לציבור.

תמר אלמוג: כל מי שרוצה, פונה למשרד, ממלא בקשה לתמיכה ומגיע לוועדת התמיכות של המשרד.

תמר אלמוג: כלומר, אני לא יכולה לדעת כמה מהמגזר יפנו אלינו.

ציפי חוטובלי: לפני שאנחנו נכנסים למגזרים השונים, בואו נתחיל בבסיס.

ציפי חוטובלי: אני מבקשת את חברי הוועדה לשאול שאלות אחרי שנמצה את הסקירה הראשונית.

ציפי חוטובלי: תמר, אני שואלת שוב.

ציפי חוטובלי: 30 מיליון שקלים, לכמה מעונות יום יספיקו?

ציפי חוטובלי: כמה מעונות יום יהיו לנו בסוף התהליך?

תמר אלמוג: זה מאוד תלוי במספר הגופים שיגישו את הבקשות ותלוי גם בעמידה שלהם בקריטריונים.

תמר אלמוג: אם הייתי אומרת שכל מי שפונה מקבל מיליון שקלים, הייתי יכולה לומר לך שיהיו שלושים מעונות יום, אבל אני לא יכולה לומר דבר כזה, כי גוף אחד יקבל 500 אלף, גוף אחר יקבל מיליון וגוף אחר יקבל מיליון וחצי שקלים.

יולי תמיר: למשרד התעשייה יש כבר מיפוי של הצרכים.

יולי תמיר: אם כן, זה עומד בסתירה למה שאת אומרת.

תמר אלמוג: יש כאן את העניין של ה-30 אחוזים שכל גוף צריך להעמיד.

ציפי חוטובלי: אנחנו צריכים לקבל הסבר על התהליך.

תמר אלמוג: אני אסביר לכם את התהליך.

ציפי חוטובלי: תאמרי לנו איך נולד מעון יום חדש.

אורית זוארץ: או מורחב מעון קיים כי יש הרבה מקרים של דרישות במקומות שצריך הרחבה.

תמר אלמוג: משרד התעשייה מפרסם מבחן תמיכה לבניית מעון יום עם קריטריונים מוגדרים.

תמר אלמוג: המבחן הזה פתוח לכל הציבור.

תמר אלמוג: כל רשות וכל גוף שרוצה להגיש את הבקשה ורואה את עצמו עומד בקריטריונים האלה, ממלא את הטפסים המתאימים.

חנין זועבי: מה הם הקריטריונים?

תמר אלמוג: אני אומר.

תמר אלמוג: כאמור, גוף כזה ממלא את הטפסים ומגיש את הכל למשרד.

תמר אלמוג: יש ועדת תמיכות של המשרד שבודקת את כל הבקשות ובהתאם לזה מאשרת או דוחה את הבקשה.

יולי תמיר: זה עומד בסתירה למה שאמרת לפני דקה.

תמר אלמוג: נכון.

יולי תמיר: תסבירי את הסתירה.

תמר אלמוג: אני אסביר.

תמר אלמוג: בניגוד למשרד החינוך למשל שמזהה צורך ואומר שעכשיו הוא רוצה להקים גן ילדים בתל אביב בשכונה איקס, כאן לא מדובר בחוק חינוך חובה אלא מדובר בשירות וולנטרי והמשרד יכול להציע את העזרה שלו והקהל מבחוץ צריך לבוא ולבקש את העזרה הזאת.

תמר אלמוג: זאת אומרת, אם יש לי צורך אמיתי באזור תל אביב, אבל עיריית תל אביב לא תרים את הכפפה ולא תרצה לקבל ממני את התמיכה, אני לא יכולה לעשות כלום כיוון שגם העירייה צריכה לתת את המצ'ינג שלה.

ולריה סייגלשיפר: העניין הזה של הקריטריון, זה לא רק שאת נותנת.

ולריה סייגלשיפר: אחד הדברים שהוא הכי קובע זה שלגוף הזה יהיה כסף לעשות את המצ'ינג.

תמר אלמוג: כן.

ציפי חוטובלי: אני לא אאפשר לכם לדבר בלי רשות.

ולריה סייגלשיפר: זאת הערה חיונית.

ציפי חוטובלי: ההערה חיונית, אבל היא לא הובנה ולא נתנה את האפקט שמתאים לה.

ציפי חוטובלי: אנחנו עדיין מנסים להבין מה קורה כאן כי זה באמת הפער בין ההסכם היפה לבין המציאות.

ציפי חוטובלי: יש לנו 30 מיליון שקלים ואנחנו רוצים לראות שבסוף התהליך נבנה מעון.

ציפי חוטובלי: את מתארת מציאות בה יש לך אזורים בהם את יודעת שיש ביקוש.

ציפי חוטובלי: תיארת את המציאות בה יש ביקוש בתל-אביב, במודיעין ובכל אותם מקומות.

ציפי חוטובלי: לכאורה כבר הקרקע בשלה וכל מה שצריך זה שאותו ארגון יפנה ויבקש תמיכה לפי אותו מבחן תמיכה.

ציפי חוטובלי: לצורך העניין, למה שעיריית תל-אביב לא תרצה שייבנו עוד מעונות?

אורית זוארץ: כי הם לא יכולים להוסיף את המצ'ינג שלהם ומחייבים אותם במצ'ינג.

תמר אלמוג: העירייה צריכה לגייס בעצמה מיליון שקלים כדי לבנות את מעון היום.

אורית זוארץ: הם לא נותנים את כל הסיוע.

תמר אלמוג: אם אין לעירייה את הכסף, היא לא תבנה את המעון.

יולי תמיר: צריך לומר לפרוטוקול שמה שקורה כאן זה דבר מאוד מעוות.

יולי תמיר: המצב כפי שתואר עכשיו אומר שהמעונות ייבנו רק אצל החזקים ולא במקומות החלשים וזה משלוש סיבות.

יולי תמיר: הראשונה, בקרב האוכלוסייה החזקה יש מודעות, אז היא הולכת ונרשמת ויש להם הרשמת יתר, כך שיודעים שיש שם הרשמת יתר.

יולי תמיר: בקרב אוכלוסייה חלשה, לא הולכים להירשם.

יולי תמיר: שנית, עניין המצ'ינג מאוד קשה לרשויות החלשות .

יולי תמיר: דווקא במקומות שהכי חסר, עניין המצ'ינג הוא בעייתי מאוד.

יולי תמיר: לכן היכולת של עיריית אופקים או איזושהי עירייה ערבית בצפון שהיא חלשה מאוד, להבטיח שהיא תיתן את הכסף המשלים, זה כמעט לא קיים.

יולי תמיר: לכן ברור שתל אביב, חיפה ומודיעין – תראו את הרשימה שנאמרה כאן – זאת רשימה הכי לא צודקת והכי לא נכונה.

יולי תמיר: החוק הזה והמהלך הזה הוצג כמהלך חברתי והוא הופך למהלך לא חברתי.

ציפי חוטובלי: אני רוצה להציג את המציאות.

ציפי חוטובלי: אם יש בעיה של חוסר מודעות במקומות חלשים, אבל היא אומרת שיש לה מעונות שמחכים.

יולי תמיר: שאלת המחסור כאן היא שאלה מלאכותית כי אם באמת הייתה יודעת כל אישה ערביה באיזשהו ישוב, בנצרת למשל, שהיא יכולה לרשום ילד לגן, היא הייתה רשמת, אבל אם אין אף גן באזור שאפשר להירשם אליו, היא לא נרשמת בכלל.

יולי תמיר: הם לא יודעים את המציאות והם לא עושים סקר אמיתי של הצרכים.

תמר אלמוג: בשנים האחרונות נבנו בכספי מדינה, במימון מלא של משרד השיכון, הרבה מעונות יום במסגרת ברודט.

תמר אלמוג: בכל שכונה חדשה, יש תקן של מבני ציבור וחייבים גם לבנות מעון יום.

תמר אלמוג: בין השאר נבנו הרבה מעונות יום במגזר הערבי כאשר חלקם – אני יכולה להעביר לכם את הרשימה – לא מאויש עדיין, כבר שנתיים, ארבע וחמש שנים, בגלל שהרשויות לא עושות בהם את השימוש.

תמר אלמוג: נתנו להם את המבנה, ולמה הם לא מפעילים אותו?

אורית זוארץ: מה לעשות שאין עבודה?

תמר אלמוג: אתם מדברים על כך שכאילו יש חוסר, אבל אין חוסר.

ציפי חוטובלי: הרשות המקומית לא מפעילה מעון?

ציפי חוטובלי: המבנה עומד ריק?

תמר אלמוג: המבנה עומד ריק.

תמר אלמוג: אני יכולה להביא כדוגמה את רהט.

חנין זועבי: תני ליושבים כאן סטטיסטיקה.

חנין זועבי: אחוז המעונות היום באוכלוסייה הערבית הוא 2 אחוזים, ואחוז הילדים הערבים במעונות היום הוא 4 אחוזים.

חנין זועבי: 4 אחוזים מהילדים הערביים שהם מתחת לגיל ארבע מטופלים במעונות יום ובמשפחתונים מוכרים.

חנין זועבי: מעונות היום משרתים את המגזר הערבי הם פחות מ-2 אחוזים מכלל מעונות היום המוכרים שפועלים בארץ.

חנין זועבי: זאת סטטיסטיקה.

תמר אלמוג: באופן כללי, בפריפריה – דרום וצפון – גם במגזר הלא יהודי וגם במגזר היהודי, אין לנו ביקוש.

תמר אלמוג: יש עודף מקומות גם במעונות וגם במשפחתונים.

תמר אלמוג: היכן שיש צורך, אנחנו פותחים עוד משפחתונים.

תמר אלמוג: אני לא קיבלתי שום אינדיקציה על צרכים.

תמר אלמוג: עובדה שיש מעונות שעומדים ריקים ולא מאוישים.

חנין זועבי: זאת לא אינדיקציה.

יולי תמיר: הנתונים נכונים, אבל זה לא בוועדה הזאת.

חנין זועבי: אנחנו מדברים על הצורך של האוכלוסייה.

ציפי חוטובלי: חברת הכנסת זועבי, תני לתמר לענות לך.

תמר אלמוג: במגזר הלא יהודי – גם במגזר החרדי התמונה דומה – הנשים עובדות במשרה חלקית והמשרה החלקית הזאת לא מאפשרת להן לקבל תמיכה גדולה אצלנו כאשר הילד נמצא במעון.

תמר אלמוג: אז הן נמצאות במצב שהן צריכות לשלם 1,700 שקלים או 1,500 שקלים לילד ומאיפה יש להם את הכסף הזה אם הן מרוויחות רק 2,000 שקלים?

תמר אלמוג: זאת שאלת הביצה והתרנגולת.

תמר אלמוג: יש כאן בעיה אמיתית למגזר הזה ובגלל זה אין את הביקוש.

תמר אלמוג: הן הולכות לאיזשהו מקום, אצל דודה, אצל שכנה, ונותנים לה 500 שקלים עבור הטיפול בילד.

חנין זועבי: לכן צריכים לקבוע מדיניות שתואמת את הצרכים.

חנין זועבי: לא לומר שיש להם צרכים מיוחדים ואז להמשיך באותה מדיניות.

תמר אלמוג: אני אומרת שיש כאן קושי.

תמר אלמוג: אני מסכימה אתך.

יולי תמיר: זה לא המנדט שלה.

תמר אלמוג: אני מסכימה אתך שיש כאן קושי.

חנין זועבי: זאת התפיסה של משרד התעשייה.

יולי תמיר: זה בגלל שהתפיסה שלכם את מעונות היום מלכתחילה היא תפיסה של לשחרר נשים לעבודה ולא תפיסה של טיפוח הילד.

יולי תמיר: את יודעת את מאבקי במשך שנים שאסור שזה יהיה במשרד התעשייה כי זה צריך להיות במשרד החינוך ואני אומרת את זה גם כשאני לא שרת החינוך.

יולי תמיר: ילדים שלא הולכים למעון יום, רמת ההיקלטות שלהם היא יותר נמוכה משל ילדים שהולכים למעון יום.

יולי תמיר: בזה מנציחים כאן את הפערים החברתיים כי עושים את זה תלוי עבודת האם.

יולי תמיר: במקומות שהאימהות עם השכלה נמוכה והן לא עובדות, הסיכוי שהן יקבלו זכות לשלוח ילד למעון היא יותר קטנה ולכן הילדים לא הולכים למעון והם לא מקבלים את התמיכה.

יולי תמיר: אם כל המהלך הזה היה עובר למשרד החינוך והיו נותנים את זה לפי פרמטרים סוציו-אקונומיים, כל מפת המעונות במדינת ישראל הייתה משתנה וכל הטיפול בגיל הרך היה משתנה.

יולי תמיר: הטיפול של משרד התעשייה הוא תלוי עבודת האם.

יולי תמיר: אני לא מאשימה אותך.

יולי תמיר: תמיד זה כך היה, אבל זה עיוות של השירותים של הגיל הרך במדינת ישראל ואתם מנציחים אותו כי אתם לא מאפשרים לו לעבור למקום שם טובת הילד ולא עבודת האם היא הקריטריון.

ציפי חוטובלי: את מעלה כאן נקודה משמעותית וחשובה.

ציפי חוטובלי: לצערנו אנחנו פועלים כרגע במערכת שאין לה את תנאי היסוד שלך ואנחנו מנסים לפעול מתוך מה שיש.

ציפי חוטובלי: אני אומרת שוב שכרגע יש תחושה לא נוחה מכך שהכסף הזה שמוקצה לבינוי מעונות, לא ברור לנו מה יאפשר לו להתממש בפועל.

ציפי חוטובלי: עושה רושם שאת אומרת שגם אחרי שהכסף יועבר לאותם אזורים שאת כרגע מזהה כאזורים שהם אזורי חסר, גם אז לא ברור מה יהיה כי את אומרת שאת תלויה במה שהעירייה תיתן ואת תלויה בנכונות של העירייה.

ציפי חוטובלי: מה יגרום לכסף הזה להתממש ולהפוך למחרת השנה שתעבור למעון יום בנוי ומוכן לקבלת עשרות ומאות ילדים חדשים?

מרינה סולודקין: היא ציינה את תל-אביב ומודיעין.

אורית זוארץ: אנחנו חוטאים למטרה כי בעצם כל הוויתור של הוועדה על הסעיף של הכרה בהוצאות טיפול בילד אל מול החלופה הזאת היה לאחר בחינת הצרכים.

אורית זוארץ: ממה שמוצג כאן, הצרכים נבחנו בדיעבד ולא בטרם.

אורית זוארץ: לא נעשתה בחינה אמיתית של הצרכים לפני שהוקצו הכספים האלה למעונות.

אורית זוארץ: לא נעשתה בדיקה איפה צריך כי המטרה הייתה לחזק אוכלוסיות חלשות ולכן ירדנו מהסיפור של הכרה בהוצאת טיפול בילד, כי שם נטען שזה מחזק את הנשים החזקות.

יולי תמיר: גם עכשיו מחזקים את הנשים החזקות.

אורית זוארץ: אז מה עשינו עכשיו?

אורית זוארץ: מעבירים את הכספים לישובים חזקים.

אורית זוארץ: אני באה מהשלטון המקומי ואני יודעת איך זה עובד בנושא תמיכות וארגונים.

אורית זוארץ: הם מגישים בקשה, הם עוברים ויה דלרוזה, עם כל הטופסולוגיה הזאת, עם כל הוועדות המסורבלות האלה, ובסופו של יום הם מקבלים מאה אלף שקלים והם צריכים לעשות מצ'ינג של 80 אחוזים.

אורית זוארץ: ראש עיריית תל-אביב יכול לממן את זה וראש עיריית תמרה יכול לחכות.

ציפי חוטובלי: חברת הכנסת זוארץ, אני רוצה להזכיר לך נתון אחד חשוב, ש-320 מיליון שקלים יוקצו בדיוק לאותן נשים בפריפריה.

יולי תמיר: מתי?

אורית זוארץ: בעזרת השם.

ציפי חוטובלי: בשנת 2011.

אורית זוארץ: זה יוקצה כתקציב תמיכות ותמיכות למי?

אורית זוארץ: למי שמגישה.

ציפי חוטובלי: לא באנו לנגח את ההסכם.

ציפי חוטובלי: באנו לשמוע אם ההסכם מתממש ואיך הוא מתממש.

אורית זוארץ: האם יצא קול קורא למעונות שהם יכולים בשנת 2010 להתחיל את התהליך?

אורית זוארץ: אנחנו כבר בסוף השנה.

תמר אלמוג: משרדי הממשלה, כשהם מעניקים תמיכה ממשלתית, הם אמורים לפעול לפי הוראות החשב הכללי.

תמר אלמוג: פורסמה הוראה של החשב הכללי על שינוי כל ההוראות.

תמר אלמוג: המשמעות היא שכל משרדי הממשלה השונים שהולכים לתת תמיכה, חייבים לעדכן את מבחני התמיכה ולבנות אותם מחדש בהתאם להוראות החשב הכללי.

תמר אלמוג: זה דבר טכני שדורש מאתנו עבודה מול משרד המשפטים וזה לוקח זמן.

אורית זוארץ: כמה זמן זה לוקח?

תמר אלמוג: להערכתי, הערכה זהירה, אנחנו נוכל לפרסם את המבחנים האלה בתחילת 2010.

ציפי חוטובלי: זה אומר ינואר 2010?

תמר אלמוג: פברואר.

אורית זוארץ: ועדת תמיכות תתכנס באפריל.

תמר אלמוג: אז מגישים בקשה, מקבלים את האישורים.

אורית זוארץ: מתי הוועדות מתכנסות?

ציפי חוטובלי: מה היחס בין הזמן בו מתחיל התהליך הזה לבין השלמת הבנייה?

ציפי חוטובלי: שנה, שנה וחצי?

תמר אלמוג: קודם כל, בשנה שעברה אנחנו הקצינו כ-50 מיליון שקלים ב-2008 לבניית מעונות יום וניתנו כבר אישורי תמיכה למספר רשויות, נדמה לי עשרים ומשהו רשויות.

יולי תמיר: את זוכרת איזה רשויות?

תמר אלמוג: רחובות, תל-אביב.

נחמן שי: תני לנו דוגמאות מהחצי הנמוך של העשירון.

אורית זוארץ: הכסף הזה היה מיועד לשכבות החלשות.

יולי תמיר: תכיני לוועדה את הנתונים.

ציפי חוטובלי: אנחנו קיבלנו כאן החלטה להרחיב את מעגל הזכאיות לפי הכנסה.

ציפי חוטובלי: זה היה הקריטריון כאשר קריטריון ההכנסה הוא קריטריון שכמו שאנחנו יודעים הוא בעיקר בקרב נשות הפריפריה.

ציפי חוטובלי: זה הדבר המרכזי.

ציפי חוטובלי: אנחנו צריכים להיות קשובים לדרישות בשטח.

ציפי חוטובלי: אם יש מעונות יום שעומדים ריקים בשדרות או בחצור הגלילית, אני לא אחראית כרגע לבנות מעונות יום חדשים כאשר הקיימים לא מאוכלסים.

יולי תמיר: אני מציעה שנקבל רשימה כזאת.

תמר אלמוג: אחד הקריטריונים הוא המדד הסוציו-כלכלי.

תמר אלמוג: 1 עד 5 כאשר מ-5 לא נותנים תמיכה לאף אחד.

יולי תמיר: תל-אביב מ-1 עד 5?

יולי תמיר: רחובות מ-1 עד 5?

תמר אלמוג: 1 עד 5, זה הבקשות.

תמר אלמוג: כל השאר שמגישים, אם נשאר כסף מהתמיכה, מחלקים ביניהם.

יולי תמיר: איך זה יכול להיות שזה הולך לכל הישובים שכולם מ-7 ומעלה, כמו רחובות ותל-אביב?

תמר אלמוג: מועצה אזורית שומרון.

יולי תמיר: מועצה אזורית שומרון היא אשכול 6.

ציפי חוטובלי: תמר, הוועדה דורשת – אנחנו נכנס אותה בקרוב שוב כי אני רואה שיש כאן פערים בין הדברים שאנחנו רוצים לדעת לבין הדברים שאנחנו שומעים – לקבל מיפוי כל האזורים בהם ייבנו המעונות האלה.

ציפי חוטובלי: לא מדובר ביותר מ-30 מעונות יום לכל הדעות, אז אני רוצה לראות את הישובים בהם הם ייבנו.

אליעזר שוורץ: השאלה גם כמה מעונות יום עומדים היום ריקים.

תמר אלמוג: זה מנוגד להוראות שבמבחן שאישר משרד המשפטים.

תמר אלמוג: מבחן התמיכה פתוח לכלל מדינת ישראל ומי שעומד בכל הקריטריונים שבמבחן, יכול להגיש בקשה.

אליעזר שוורץ: נראה לי שהיושבת-ראש מתכוונת בדבריה לקבל שתי רשימות כאשר רשימה אחת תכלול את כל המעונות שעומדים ריקים באזורי הפריפריה, והרשימה השנייה היא לגבי כל המעונות עם עודף הביקוש עליו דיברנו בהתחלה, שם אתם רוצים לבנות מעונות בגלל עודף ביקוש וזה לפני המבחנים ולפני הכל.

אליעזר שוורץ: אלו שתי הרשימות שאנחנו מבקשים.

אורית זוארץ: גם את לוחות הזמנים.

תמר אלמוג: אני אעביר אליכם גם את הרשימה של הישובים שאישרנו להם תמיכה בשנה שעברה לבניית מעונות יום.

ציפי חוטובלי: בסדר.

ציפי חוטובלי: אני באמת חושבת שזה יעזור לנו להתקדם.

ציפי חוטובלי: אני רוצה לעבור על כל סעיפי ההסכם ואחר כך אני אפתח את הדיון לכל מי שרוצה להגיב.

ציפי חוטובלי: הנושא הבא הוא נושא הצהרונים.

ציפי חוטובלי: הייתה הבטחה שכבר השנה ייכנסו 180 מיליון לנושא הזה של הצהרונים.

ציפי חוטובלי: אפשר לראות איפה זה בא לידי ביטוי?

ציפי חוטובלי: מי נהנה מזה?

ציפי חוטובלי: איפה?

ציפי חוטובלי: פירוט.

ציפי חוטובלי: אנחנו רוצים שקיפות של הכסף.

ציפי חוטובלי: אנחנו רוצים לראות בכל דבר שקיפות של הכסף ואם אפשר שזה יהיה ממוסמך כדי שנוכל גם לבדוק ולעקוב בשטח היכן זה נמצא.

יובל יעקבי: בסיס התקציב של האגף למעונות יום בשנת 2010 גדל במשהו כמו 200 מיליון שקלים או משהו כזה.

קריאה: זה ההסכם הקואליציוני?

יובל יעקבי: גם, כן.

ציפי חוטובלי: אז אתה לא מדבר על ההסכם שלנו.

יובל יעקבי: החל משנת הלימודים הבאה, שנת הלימודים שתתחיל ב-1 בספטמבר 2010, 180 מיליון שקלים יוקצו לסבסוד צהרונים לגילאי 3 עד 5 במתכונת כלל ארצית.

ציפי חוטובלי: זה לא היה אמור להתחיל עכשיו?

יובל יעקבי: לא.

ציפי חוטובלי: אם אני לא טועה, הייתה הבטחה של רביב.

יובל יעקבי: החל משנה הבאה, 180 מיליון שקלים במתכונת כלל ארצית לגילאי 3 עד 5.

יולי תמיר: לפי איזה קריטריונים?

יובל יעקבי: הכרה.

ציפי חוטובלי: השאלה לגבי המשפחות.

ציפי חוטובלי: איזה משפחות.

יובל יעקבי: פחות או יותר אותם קריטריונים של מעונות היום המשפחתיים.

יולי תמיר: לא, פחות או יותר זה לא טוב.

תמר אלמוג: מספר נפשות במשפחה, סטטוס.

אליעזר שוורץ: עבודה של בני הזוג.

יולי תמיר: חד הוריות.

יולי תמיר: אפשר לראות את הקריטריונים.

יובל יעקבי: חובה שהאישה תעבוד.

אורלי אלמגור-לוטן: אפשר לתת לנו את כל הנתונים?

ציפי חוטובלי: נקבל מסמך בו יהיה פירוט לגבי הקריטריונים בצהרונים, לאיזה אוכלוסיות זה מגיע ומה הם הקריטריונים.

יובל יעקבי: אין לי בעיה.

ציפי חוטובלי: אני רוצה מסמך מסודר שיוגש לכל חברי הוועדה.

יובל יעקבי: כל מה שאת שואלת עכשיו, כתוב בדיוק מי זכאי להנחה בצהרון.

יובל יעקבי: זה כתוב בדיוק ולא בערך.

ציפי חוטובלי: אני מאוד מעריכה אותך.

ציפי חוטובלי: יש משהו מאוד רציני לענות לי על ידי משרד התעשייה.

ציפי חוטובלי: אנחנו כינסנו את הישיבה כדי שלכולנו יהיה נהיר מה קורה.

ציפי חוטובלי: אני הבאתי את ההסכם הזה, מחר בבוקר יבוא אלי זוג צעיר.

ציפי חוטובלי: אחרי שאושר ההסכם הזה, הגיעו הרבה זוגות צעירים ושאלו את השאלה הבסיסית והיא האם הם נהנים מההסכם שהשגתי או לא.

ציפי חוטובלי: אני חושבת שהדבר הכי פשוט הוא להגיש לציבור – גם באמצעות אתר הוועדה – כדי שאנשים שרוצים לדעת ידעו מי נהנה מזה.

ציפי חוטובלי: לכן אני רוצה לראות מסמך מסודר שאומר מי נהנה מזה.

יולי תמיר: ובלי כפל הבטחות.

יולי תמיר: הבטחתם למפלגת העבודה 150, הבטחתם כאן 180, אל תמכרו את אותו כסף פעמיים.

יולי תמיר: כל סכום בנפרד.

יובל יעקבי: לא נמכר פעמיים.

יולי תמיר: אנחנו רוצים לראות את זה.

יובל יעקבי: בסדר גמור.

יובל יעקבי: אין בעיה.

אורלי אלמגור-לוטן: בישיבה שהייתה בוועדת הכספים עלתה איזושהי בעיה בקשר להכרה בצהרונים.

אורלי אלמגור-לוטן: דיברו על כך שזאת היא אחת המגבלות בהרחבה של זה.

אורלי אלמגור-לוטן: את יכולה להבהיר לגבי זה?

תמר אלמוג: בתחילת הדרך, בשנת הלימודים תשס"ח, אנחנו פתחנו את ההכרה לכל מפעיל, גם אם זה מבית פרטי וגם אם זה במבנה ציבורי.

תמר אלמוג: בגלל שזה היה בבית פרטי או במבנה ציבורי ואין לנו את היכולת לפקח על כל אחד ואחד, דרשנו את המעורבות של הרשות המקומית, שמישהו מהרשות המקומית יצרף מסמך ויחתום עליו ויפקח על המסגרת הזאת.

תמר אלמוג: כעבור זמן מה פנו אלינו ממרכז השלטון המקומי ואמרו שראשי הרשויות באים בטענות קשות כאילו משרד התעשייה הטיל גזרה שהציבור לא יכול לעמוד בה, ושאם אנחנו רוצים שהרשות תעשה את זה, בואו ניתן כוח אדם לרשות, ניתן תקציב וכולי.

תמר אלמוג: אז הלכנו לשינוי בהחלטה ואמרנו שהמעון יכול לפעול בכל מקום שכבר קיבל מלכתחילה רשיון מאיזושהי רשות ממלכתית.

תמר אלמוג: למשל, גן ילדים שיש לו רשיון ממשרד החינוך או מעון יום שקיבל מאתנו סמל או משהו כזה.

תמר אלמוג: סייגנו את זה בכך שבבתים הפרטיים זה לא יהיה אלא אם כן השלטון המקומי ייקח על עצמו את האחריות.

תמר אלמוג: השבוע התקיים דיון בלשכת שר התעשייה יחד עם חבר הכנסת גפני שהרגיש כאילו כאן עשינו איזשהו מהלך עוקף, זה תאם את רוח הדברים שהוא הביא אז במעמד ההחלטה, והוא דרש בכל תוקף שנאשר גם את הצהרונים.

תמר אלמוג: עכשיו אנחנו עומדים בפני זה שאנחנו מעדכנים את הנוהל שיאפשר גם הכרה בתוך הבית.

אליעזר שוורץ: הרשויות יקבלו את זה?

אליעזר שוורץ: הרשויות הסכימו לזה?

אורית זוארץ: הן לא צריכות לפקח על זה.

תמר אלמוג: אנחנו נותנים את זה אופציונלי.

תמר אלמוג: אם ראש רשות מקומית בא ואומר שהוא מוכן לקחת אחריות לפקח על הצהרונים הפרטיים.

רחל אגמון: כמו משפחתונים.

רחל אגמון: בחוק רישוי עסקים, גן ילדים עד גיל שלוש לא מחייב רשיון, גם צהרון לא מחייב רישוי עסקים.

אליעזר שוורץ: לשם התמיכה חייבים רשיון.

תמר אלמוג: גם המשפחתונים עובדים כך.

רחל אגמון: המשפחתונים עובדים דרך משרד הרווחה.

יולי תמיר: לא.

יולי תמיר: ממש לא.

תמר אלמוג: ילדים בסיכון באים מהמשפחתונים.

ציפי חוטובלי: תמר, אני רוצה לחדד או להמשיך את השאלה של אורלי לגבי ההיצע הקיים כרגע בנושא הצהרונים.

ציפי חוטובלי: בנושא מעונות היום הבנו שיש חסר.

ציפי חוטובלי: בנושא הצהרונים, מאחר שמדובר בפרוצדורה הרבה יותר פשוטה להקים אותם, האם יש כרגע מענה לכל האוכלוסיות?

ציפי חוטובלי: הרי ההטבה הזאת לצהרונים היא פתוחה לכלל האוכלוסייה בכל שמקום שהיא, כל עוד היא עונה על קריטריונים של הכנסה מסוימים.

ציפי חוטובלי: נכון?

ציפי חוטובלי: את מסכימה?

תמר אלמוג: כן.

ציפי חוטובלי: אני שואלת האם יש מענה לכל אזרח שעונה על הקריטריונים והוא יכול לשלוח את הילד שלו לצהרון?

תמר אלמוג: לא.

תמר אלמוג: כיוון שבשנת הלימודים תש"ע אנחנו נותנים הכרה וסבסוד לילדים בצהרונים רק בישובים במצב סוציו-אקונומי 1 עד 4.

יולי תמיר: זה סותר את מה שאת אמרת עד עכשיו.

יולי תמיר: כל המקומות שאת ציינת אותם, ציינת רשימה של מקומות, אף אחד מהם הוא לא כזה.

תמר אלמוג: זה היה לגבי המעונות.

יולי תמיר: על מעונות יום אתם נותנים לכולם.

תמר אלמוג: מ-1 עד 4.

תמר אלמוג: זה מופיע במנדט שלנו.

ציפי חוטובלי: השאלה היא לגבי 2010.

אורלי אלמגור-לוטן: כאשר תהיה ההרחבה בשנת תש"ע, אמורה להיות הרחבה לכל האשכולות.

תמר אלמוג: בשנה הבאה לא.

תמר אלמוג: בשנה הבאה האשכולות בכל הארץ עד גיל 5.

אורלי אלמגור-לוטן: האם בשנה הבאה, כאשר תהיה הרחבה לשלוש עד חמש בכל הארץ, יש בפועל מספיק צהרונים שהם מוכרים או יהיו מוכרים אחרי השינוי כדי לענות לצורך?

תמר אלמוג: אני אענה לך לפי הניסיון שיש לנו.

תמר אלמוג: ברגע שפרסמנו את נוהל ההכרה, יש הצפה.

תמר אלמוג: אם היה לי מספיק כסף, הייתי מכירה בעוד ועוד.

תמר אלמוג: מאחר שאנחנו מוגבלים בתקציב, ברגע שאני יודעת שמגיעה מכסה שם צריך לעצור, אני עוצרת.

יולי תמיר: לפי איזה קריטריון אתם מכירים?

יולי תמיר: מה סדר העדיפויות שלכם?

תמר אלמוג: אנחנו מפרסמים את הנוהל לכולם ואומרים שיעבירו לנו עד לנובמבר.

יולי תמיר: קיבלת אלף ויש לך מקום ל-600.

יולי תמיר: איך את מסדרת את זה?

תמר אלמוג: עד נובמבר אנחנו מתמודדים, מקסימום באים לאוצר, בוכים קצת ומקבלים את הכסף.

תמר אלמוג: אבל אחרי נובמבר, הם לא מוכנים לשמוע ואני צריכה לראות אם כבר עברתי את המכסה, ושם אני עוצרת.

תמר אלמוג: אם נשאר לי, אני מאפשרת הכרה עד דצמבר.

יולי תמיר: אם בדצמבר מגיש ישוב שהוא בדרגה סוציו-אקונומית 2 ובינואר הגיש ישוב יותר מאורגן בסוציו-אקונומי 8, הוא מקבל.

קריאה: כל הקודם זוכה.

תמר אלמוג: 8 בכלל לא בקריטריון.

אליעזר שוורץ: 4.

תמר אלמוג: 1 עד 4.

תמר אלמוג: אשכולות 1 עד 4.

יולי תמיר: הנתונים האלה מאוד לא מדויקים.

יולי תמיר: לפי זה כל הילדים בישובים הבדואים ובנגב היו צריכים להיות מסובסדים אבל הם לא מסובסדים בצהרונים.

תמר אלמוג: אם בישוב הבדואי מישהו לא פונה אלי ולא מבקש הכרה בצהרון, אני לא יכולה לתת את הסבסוד לילד.

אורית זוארץ: לכן שאלתי איזה פרסום נעשה, כדי להביא את המידע הזה לידיעת הציבור.

ציפי חוטובלי: עם כל הכבוד לישובים הבדואים, בואו נתחיל קודם כל עם הישובים המסודרים כאן בארץ.

אורית זוארץ: הבדואים לא בארץ?

ציפי חוטובלי: אני רוצה לומר לכם שחלק מהישובים הבדואים בדרום הם לא מסודרים.

אורית זוארץ: גם המאחזים הלא חוקיים.

תמר אלמוג: הם מקבלים מגיל 3 עד 5? לא.

תמר אלמוג: אנחנו נתנו שם סבסוד לילדים עד גיל 3 במעונות ובמשפחתונים ואחרי גיל 3 הם הלכו הביתה.

אורלי אלמגור-לוטן: בהחלטת ממשלה בסעיף 1 כתוב שיש 180 שקלים לסבסוד שהיית ילדים בגילאי 3 עד 5 במסגרות צהרונים מוכרים וכולי בהתאם למגבלת התקציב.

אורלי אלמגור-לוטן: בפועל, אם הבנתי נכון, זה אומר הרחבה לכל האשכולות על בסיס מעמד סוציו-אקונומי.

אורלי אלמגור-לוטן: לכמה ילדים בפועל התוספת של 180 מיליון שקלים אמורה להוסיף לצהרונים?

תמר אלמוג: מספר הילדים יגיע קרוב ל-60 אלף.

אורלי אלמגור-לוטן: כמה יש היום?

תמר אלמוג: סיימנו את השנה הנוכחית עם 11 אלף ואנחנו מעריכים שבשנת תש"ע נגיע למשהו כמו 18 אלף.

אורלי אלמגור-לוטן: ובסוף שנה הבאה 60 אלף.

אורלי אלמגור-לוטן: מתוך כמה?

תמר אלמוג: בשנת תשע"ב המספר יגיע קרוב ל-60 אלף.

ציפי חוטובלי: 60 אלף ילדים בגילאים עד גיל 5.

תמר אלמוג: עד גיל 5.

חנין זועבי: אפשר לחזור על הנתונים אבל לפי שנה קלנדרית?

תמר אלמוג: אני אומרת כך, כי אצלי 1 בספטמבר 2008 זה עד אוגוסט 2009.

תמר אלמוג: מספטמבר 2009 עד אוגוסט 2010 יהיו בצהרונים קרוב ל-18 אלף ילדים.

תמר אלמוג: מספטמבר 2010 ועד אוגוסט 2011 נגיע להערכתי ל-60 אלף ילדים.

ציפי חוטובלי: לפני שאני פותחת את הדיון, שאלה ליובל.

ציפי חוטובלי: אחת הבעיות שציינו היא העובדה שבאמת העבירו כאן

ציפי חוטובלי: תקציב דו-שנתי ואנחנו רוצים לראות שקיפות וכי הדברים באמת נכנסים לסעיף מסוים.

ציפי חוטובלי: 320 מילין שקלים שנוספו.

ציפי חוטובלי: מתי נוכל לראות את זה מעוגן במסמך רשמי?

ציפי חוטובלי: אני מחזיקה ביד את ההסכם של האוצר אבל מתי נוכל לראות את זה נכנס כסעיף תקציבי לשנים הבאות?

יובל יעקבי: בואו נפרט.

יובל יעקבי: על הבינוי עניתי קודם.

יובל יעקבי: הבינוי יינתן כפי שאמרת.

יובל יעקבי: ינואר, פברואר, מרץ, מתי שהוא בתחילת 2010.

יובל יעקבי: יינתנו 30 מיליון שקלים לבינוי.

יובל יעקבי: הכסף של הצהרונים.

יובל יעקבי: בבסיס התקציב אנחנו נראה אותו בשנת 2011 אבל בגלל ששנת הלימודים מתחילה בספטמבר 2010, איזשהו חלק יחסי ממנו, כמו שכתוב בהחלטת ממשלה, יינתן בצורה של פנייה תקציבית לוועדת הכספים בסביבות ספטמבר-אוקטובר 2010 כדי לממן את הצהרונים האלה.

יולי תמיר: אתה אומר שזה בכלל לא יתחיל לפני תשע"ב.

יובל יעקבי: לא, לא.

יובל יעקבי: תשע"א.

יובל יעקבי: אני אומר שהחלטת הממשלה אומרת שבבסיס תקציב 2011 אנחנו צריכים לממן.

יולי תמיר: לפי מה שאמרת, שבבסיס תקציב 2011 אתה תקבל את החלק היחסי.

יובל יעקבי: לא.

יובל יעקבי: בבסיס 2011 נקבל את מלוא הסכום.

יולי תמיר: אז ב-2010 אתה כבר מקבל?

יובל יעקבי: בספטמבר 2010 אנחנו נעביר איזשהו סכום שהוא חלק יחסי מהמאה אחוזים שיצאו ב-2011.

אורלי אלמגור-לוטן: ה-320, הרוב הלך לצהרונים ודיברו על כך שחלק מהכסף, 75 מיליון, הלך להגדלת מספר הילדים במעונות היום ו-35 מיליון מיועדים לצורך העמקת השתתפות בסבסוד.

אורלי אלמגור-לוטן: כלומר, שינוי המדרגות שזה גם אמור להיות כבר משנת הלימודים הבאה.

אורלי אלמגור-לוטן: נכון?

יובל יעקבי: כבר הקדמנו.

תמר אלמוג: הקדמנו משהו לספטמבר הנוכחי וזה גרם לכך ש-5,000 ילדים נכנסו לראשונה למעגל הזכאות, אמנם עם דרגות תמיכה נמוכות.

תמר אלמוג: עוד 5,000 משפחות נהנות.

אורלי אלמגור-לוטן: אבל זה מהגדלת התקציב, מההסכם עם מפלגת העבודה.

יובל יעקבי: לא.

אורלי אלמגור-לוטן: זה מזה?

יובל יעקבי: זאת הקדמה.

יובל יעקבי: חד וחלק זאת הקדמה.

יולי תמיר: מה התקבל מהכסף של מפלגת העבודה?

יובל יעקבי: למערכת יש גם צרכים שוטפים.

יובל יעקבי: זה לא אותו כסף.

יולי תמיר: האם אתה יכול להראות לנו בהעברה תקציבית שורה מסומנת של 200 מיליון שקלים?

אורית זוארץ: זה לא 200 מיליון אלא 180 ועוד 150.

יובל יעקבי: לא.

יובל יעקבי: ה-200 זה הכסף של מפלגת העבודה לפי ההסכם הקואליציוני.

יובל יעקבי: היה מדובר על כמה קיצוצים רוחביים.

ציפי חוטובלי: אתה מדבר על הקיצוץ הרוחבי ונגעת בנקודה מאוד חשובה.

יובל יעקבי: כ-150 או 160 מיליון שקלים.

יולי תמיר: שהתקבלו והם נמצאים בתקציב.

יולי תמיר: לאיזה שנה?

יובל יעקבי: 2010.

יולי תמיר: הם נמצאים בתקציב 2010, מעבר לכסף הזה?

יובל יעקבי: הכסף הזה עדיין לא התקבל.

יובל יעקבי: החלטת הממשלה, רובה ככולה, מדברת על 2011, חוץ מאותם סכומים שהזכרתי.

יובל יעקבי: בעצם הגידול שאת רואה ב-2010 כולו "מיוחס" לקואליציוני והגידול שנראה ב-2011 מיוחס להחלטת הממשלה.

אליעזר שוורץ: לא הבנתי מה שאמרת.

אליעזר שוורץ: אמרת שהקדמתם גם ל-2009.

יובל יעקבי: עוד איזשהו סכום מתוך התוכנית להעמקת הסבסוד.

אליעזר שוורץ: מ-2011 זה הוקדם ל-2009.

יובל יעקבי: הוא כבר נכנס לתוקף ובשנת הלימודים הנוכחית.

אליעזר שוורץ: הוא בבסיס התקציב?

יובל יעקבי: הוא בבסיס התקציב.

אליעזר שוורץ: כלומר, במקום 320 נראה בשנת 2011 סכום של 310 מיליון כי כבר 10 מיליון הגיעו עכשיו?

יובל יעקבי: כן.

אורית זוארץ: אם זה בבסיס התקציב, צריך לראות את זה בכל שנה.

אליעזר שוורץ: כן, אבל הוסיפו עכשיו 10, אז יוסיפו רק 310 בשנת 2011.

מאירה בסוק: יש כאן בעיה.

מאירה בסוק: אתה אומר שחלק מהסכום נכנס ב-2010, אז איפה ה-150 מיליון של מפלגת העבודה?

מאירה בסוק: כאילו צריך להיות יותר כסף.

ציפי חוטובלי: ה-150 מיליון של מפלגת העבודה, אני רוצה להבין את המספר הזה.

ציפי חוטובלי: בהסכם הקואליציוני של מפלגת העבודה מדובר על 200 מיליון שקלים.

יובל יעקבי: נכון.

ציפי חוטובלי: זה הפך ל-150 מיליון שקלים בגלל הקיצוץ הרוחבי?

יובל יעקבי: נכון.

ציפי חוטובלי: למעשה החלתם את הקיצוץ הרוחבי גם על זה.

יובל יעקבי: הממשלה.

יובל יעקבי: לא אנחנו אלא הממשלה.

אליעזר שוורץ: עדיין לא הבנו לגבי ה-10 מיליון ומאיפה הם הגיעו.

אליעזר שוורץ: ה-10 מיליון שהכניסו השנה, זה מההסכם הקואליציוני או מההסכם עם הוועדה?

יובל יעקבי: מההסכם עם הוועדה.

יולי תמיר: גם אנחנו לא הבנו.

אליעזר שוורץ: תמר ויובל הסבירו שכבר בשנת 2009 אם רווחו את המדרגות ונכנסו עוד 6,000 ילדים.

אליעזר שוורץ: הוא אומר שזאת בעצם הקדמה של תשלום של השנים הבאות, הקדמה מ-2010 מההסכם הקואליציוני, והוא אומר שבשנת 2011 מההסכם אליו הגיעה הוועדה.

אליעזר שוורץ: אומרים שזה מההסכם של הוועדה ב-2011 ולכן ב-2011 צריך להוסיף עוד 310 מיליון במקום 320 מיליון.

אורית זוארץ: לפני הקיצוצים הרוחביים.

אליעזר שוורץ: על זה לא בטוח שיחול קיצוץ רוחבי.

אורית זוארץ: בסדר.

אורית זוארץ: בוא נשים את זה על השולחן.

אורית זוארץ: הקדימו את המימוש.

ציפי חוטובלי: אני רוצה לפתוח את הדיון.

רחל אגמון: אני ממשרד הרווחה.

רחל אגמון: קודם כל, אני אומרת כמה דברים ממש טריביאליים אבל הם נראים לי מאוד חשובים.

רחל אגמון: קודם כל, כל הכבוד.

רחל אגמון: שנית, התוכנית היא לאורך זמן וצריך לראות את זה גם בהיבט הזה.

רחל אגמון: אתם יודעים שמשרד הרווחה מסדר ילדים במעון, כפי שאת אומרת, כדי להגן על הילדים.

רחל אגמון: רציתי לומר לחברת הכנסת זועבי שאני נפגשתי השבוע עם מנהל הרשות לפיתוח כלכלי במגזר המיעוטים במשרד ראש-הממשלה ונפגשתי על רקע תוכנית שאנחנו עכשיו קולטים אלינו, תוכנית שנקראת אשת חיל, תוכנית שעוסקת בקבוצות של אתיופים, קווקזים, ותיקים, ערבים כדי להכין אותם לתעסוקה.

רחל אגמון: אין ספק שזאת תוכנית שמגלגלת כמה מאות בשנה, אבל מאות האימהות האלה, הילדים שלהם ישולבו במעונות וכן הלאה וכן הלאה.

רחל אגמון: בנוסף לכך הוא סיפר לנו על הפעילות של הרשות שמתחילה עכשיו בגדול, כאשר היא יצאה למכרז שנסגר ב-18 בנובמבר על פיתוח חברות כלכליות ברשויות המקומיות הערביות, מכרז שמדבר על כ-80 מיליון שקלים שהממשלה נותנת פלוס מצ'ינג של הגוף הזוכה, להפעיל ובעיקר לעשות פעולות של פיתוח פארקים תעשייתיים ומיזמים במקומות עצמם וזה לא בתל-אביב.

רחל אגמון: מאוד חשוב לדעת את זה.

ציפי חוטובלי: מי עושה את זה?

רחל אגמון: הרשות לפיתוח כלכלי במגזר המיעוטים.

רחל אגמון: מדובר בקבוצה של עשרה אנשי מטה שהם כלכלנים ואחרים.

רחל אגמון: המטרה היא לפתח יזמות עסקית.

יולי תמיר: מאגודת הגליל אמרו לי שהם הולכים להיסגר כי אף אחד לא מוכן לתת להם.

רחל אגמון: אני מספרת לך חידושי תורה.

רחל אגמון: מנהל הרשות סיפר לנו שהם עושים תהליך של קליטה גם בנושא של נשים וגם בנושא של קליטת אקדמאים ערבים במשק הישראלי באמצעות מתן ואוצ'רים של 10,000 שקלים למעסיק שיקלוט בתנאים מסוימים.

רחל אגמון: רציתי לומר שאנחנו מדברים על תוכנית שלא עובדת בחלל אלא היא בסך הכל של כן או לא פעילות הממשלה, וכמובן שלי כעובדת מדינה אסור לומר מה אני חושבת, והיא כדי לקדם אוכלוסיות מוחלשות ומובסות שאנחנו אמונים עליהם במשרד הרווחה כך שיצאו ממצבן.

רחל אגמון: נכנסת עכשיו גם תוכנית לאומית שגם היא עכשיו מתחילה בתוכניות בקהילה על מנת למזער הוצאת ילדים מהקהילות ומבית הוריהם למסגרות חוץ ביתיות כאשר הכוונה היא לתת מענה בקהילות ומענה בקהילה גם נותן מקומות עבודה.

רחל אגמון: אני אומרת שאחד קשור בשני.

אורית זוארץ: הדיון הזה חשוב והוא חלק מתוכנית העבודה שלנו כמחוקקים וכפרלמנטרים לעשות בחינה ומעקב אחרי החלטות שאנחנו מקבלים.

אורית זוארץ: אני באמת הייתי שמחה לקבל מספרים קצת יותר מעוגנים כדי שנוכל לקדם דיון ענייני עם תוכנית עבודה מסודרת, עם לוחות זמנים, עם כל החסמים כי המטרה שלנו היא באיזשהו מקום או במידה מסוימת להסיר את אותם חסמים בירוקרטיים וארגוניים שאנחנו מכירים ובאמת להקל בעיקר על אותן אוכלוסיות שאנחנו רוצים לחזק, כדי שבסופו של יום הכסף הזה יגיע לייעודו.

אורית זוארץ: אני לא מזלזלת חלילה בנשים עובדות במקומות חזקים יותר, אבל אני חושבת שהמטרה הייתה לחזק את אותן נשים במקומות החלשים, במקביל לחיזוק נשים עובדות בכלל.

אורית זוארץ: לכן צריכה להיות תוכנית עבודה, לוח זמנים ופרסום.

אורית זוארץ: אפרופו פרסום, האם במקביל לוואוצ'ר למעסיק יש גם איזה מידע לעובדת?

רחל אגמון: הכל מופיע באתר.

אורית זוארץ: אני נורא מצטערת, התשובות האלה ממש לא מקובלות.

אורית זוארץ: את מגיעה לכאן ממשרד ממשלתי, את היית אמורה לבוא עם שיעורי בית ולהכין אותם.

רחל אגמון: לא.

רחל אגמון: מה פתאום?

רחל אגמון: אני סיפרתי את מה שאמרו לי.

אורית זוארץ: לכן אני אומרת שאת עובדת מדינה והציפייה שלי ממך – אני אשים את זה על השולחן –שתרחיבו קצת את תחום האחריות, בעיקר שיתופי פעולה בין-משרדיים וכאשר מעסיק מקבל ואוצ'ר או עובד מקבל ואוצ'ר, הוא גם מקבל מידע על הזכויות שלו כהורה כדי שיוכל לממש את ההנחות ואת אותן הטבות שאנחנו כל כך עמלים למענן.

אורית זוארץ: אם יש נתק בין המשרדים ומשרד אחד נותן ואוצ'רים ומשרד שני מחלק הטבות ואין קשר ואין קואורלציה ובסופו של יום זה לא מגיע לצרכן בקצה, לאזרח הפשוט או לאזרחית שיוצאת לעבודה, אנחנו מפספסים.

אורית זוארץ: לכן אני אומרת את זה כחומר למחשבה.

רחל אגמון: אני עשיתי יחצנות.

רחל אגמון: נפגשתי עם הרשות הזאת בגלל שיתוף פעולה עם המשרד שלנו.

אורית זוארץ: מצוין.

אורית זוארץ: אני מברכת.

רחל אגמון: אתם יודעים שדנים הרבה במשפחות חד-הוריות ואנחנו לפני חצי שנה הוצאנו חוברת זכויות שנמצאת גם באתר שלנו.

אורית זוארץ: בואי נעשה מיפוי של נשים במגזר הלא יהודי ובפריפריה שיש להם בכלל מחשב בבית ושהן מסוגלות להגיע לאינטרנט.

רחל אגמון: עכשיו אנחנו עושים לאוכלוסייה בערבית.

אורית זוארץ: אני לא רוצה להיכנס אתך לוויכוח.

אורית זוארץ: אני נותנת לך טיפים וחומר למחשבה.

אורית זוארץ: אם אנחנו יוצאים מנקודת הנחה שאנחנו מדברים על נשים מוחלשות, נשים שהן בקבוצות הכי מוחלשות בחברה הישראלית, אתן אנחנו רוצות לקדם ולטפח, אנחנו רוצות להנגיש להן את המידע, אני אומרת שנעשה חשיבה איך אנחנו עושים את זה.

אורית זוארץ: הלכה למעשה לגבי הנתונים שקיבלנו כאן.

אורית זוארץ: לי יש תחושה מאוד קשה של גלגול האחריות, לפחות במקרה של המעונות, לשלטון המקומי.

אורית זוארץ: עם כל הכבוד למשרדי הממשלה, השלטון המקומי לא יכול להיות איזשהו שק חבטות או איזשהו מענה או פתרון אולטימטיבי לכל נושא שמשרדי הממשלה לא מסוגלים להתמודד אתו.

אורית זוארץ: ראשי הרשויות לא מסוגלים לעשות את זה.

ציפי חוטובלי: משרד התעשייה עומד בקשר עם הרשויות המקומיות.

אורית זוארץ: יש כאן חשיבה חדשה כדי להקל קצת ולאפשר הפעלה של צהרונים מהבתים, דבר שקורה בהרבה מאוד ישובים קטנים.

אורית זוארץ: לא בכל הישובים הרשות המקומית מוכנה לקחת אחריות.

אורית זוארץ: אני אומרת שבמקום הזה אנחנו צריכים גם לבדוק אולי – חבל שלא נמצאות כאן נציגות של השלטון המקומי, כי יש שם באמת נציגות חזקה – מה העמדה שלהם בעניין הזה.

אורית זוארץ: אנחנו מעבירים כספים, ונותנים להם אחריות.

אורית זוארץ: אני אעשה את הבדיקה הזאת ברמה האישית כי זה באמת מעסיק אותי.

אורית זוארץ: אני אומרת שבמקרה הזה אני חושבת שהמחויבות שלנו להתיר את החסמים האלה וגם לבדוק איך ראשי הרשויות באמת יכולים ליישם את כל ההחלטות המצוינות האלה.

אורית זוארץ: כמובן כאשר יהיו לנו נתונים יותר מפורטים ויותר מעמיקים, אפשר יהיה לקדם דיון.

יובל יעקבי: אני רוצה להשלים את מה שלא הובן כאן בעניין של הבינוי כדי שיהיה ברור.

יובל יעקבי: שאלת כמה מעונות יהיו.

יובל יעקבי: זה לא שיש שאלה שכל ה-30 מיליון שקלים יצאו בסוף.

יובל יעקבי: תמי אמרה שהיא לא יכולה כרגע להעריך כמה מעונות זה נותן.

יובל יעקבי: מן הסתם זה נותן איזשהו מספר סביב ה-30 אבל זה יכול להיות כל מספר ואני לא רוצה להתחייב למספר.

אורית זוארץ: הקול קורא הוא גם לשיקום?

אורית זוארץ: כתוב כאן: בינוי, הרחבה או הסבת מבנים.

אורית זוארץ: זאת אומרת, אם ראש רשות רואה שיש לו איזה מבנה שהוא פנוי והוא רוצה לשקם אותו, האם יש לו את האופציה לעשות את זה?

תמר אלמוג: קיימת האופציה וזה יכול לפעול לטובה כיוון שהעלות של ההסבה היא נמוכה יותר ואז יישאר יותר כסף.

אורית זוארץ: אני שואלת על האופציה.

תמר אלמוג: זה קיים.

תמר אלמוג: אנחנו בונים מבחנים, שלושה מבחנים: בנייה חדשה, הסבת מבנים ושיפוץ.

יובל יעקבי: אם כן, זה לגבי העניין של הבינוי.

יובל יעקבי: אנחנו נבחן עם משרד התעשייה איזשהו איזון בין פריפריה למרכז.

יובל יעקבי: צריך לזכור שאנחנו אומרים נשים חזקות שהולכות ליהנות, אפילו אם זה ברחובות או בתל-אביב, כדי להיות זכאי לתמיכה מהמדינה במעון יום, את בהגדרה לא אישה חזקה כי מדובר באישה שמשתכרת עד סכום מסוים.

קריאה: או חד הורית.

יובל יעקבי: מה שנכון זה שצריך מצד אחד לבנות במקומות בהם יש עודף ביקוש, ומצד שני זה נכון שבמקומות שאין בהם עודף ביקוש אבל זה נובע בגלל חוסר מודעות, צריך למצוא את האיזון ואנחנו נעבוד על איזשהו איזון נכון של הקצאת הבינוי הזה גם במקומות האלה וגם במקומות האלה, כמו המגזר הדתי והמגזר החרדי.

יובל יעקבי: נקודה אחרונה.

יובל יעקבי: אני רוצה לתקן משהו בשאלתו של אליעזר.

יובל יעקבי: זה נכון שאנחנו הקדמנו את העניין של העמקת הסבסוד כבר לשנה הזאת, אבל זה לא על חשבון תוספת של שנה הבאה.

יובל יעקבי: זאת אומרת, ה-320 מיליון שקלים, הם 320 מיליון שקלים מלא אלא אם כן הממשלה תחליט במפורש אחרת.

יובל יעקבי: בעיקרון העניין של מעונות היום היה מוחרג מקיצוץ רוחבי באופן מסורתי.

יובל יעקבי: שני הקיצוצים הרוחביים האחרונים – לא האוצר החליט על כך אלא הממשלה החליטה שהיא מכניסה גם את הסכומים האלה ועוד סכומים אחרים.

יובל יעקבי: בגלל המחסור בכסף הכניסו גם אותם לבסיס התקציב.

יובל יעקבי: נכון להיום, 320 מיליון שקלים אלה הם לא בקיצוץ, אבל אתם יודעים שהממשלה יכולה להחליט דברים אחרים.

מאירה בסוק: עדיין לא הבנתי.

מאירה בסוק: אם אנחנו מסתכלים, יש 320 מיליון שקלים בהסכם שלך ויש 150 מיליון שקלים בהסכם הקואליציוני של מפלגת העבודה.

מאירה בסוק: ביחד אנחנו מדברים על סכום של 470 מיליון שקלים.

מאירה בסוק: איפה הסכום הזה?

מאירה בסוק: הוא לא קיים.

מאירה בסוק: אני מרגישה, וסליחה, שה-150 מיליון נכנסו ל-320 מיליון שקלים.

ציפי חוטובלי: את מודעת לזה ש-320 מיליון מתחילים ב-2011?

מאירה בסוק: מה שתאמרי.

מאירה בסוק: שיתחילו ב-2011, אבל עדיין איפה ה-150 מיליון שקלים?

יובל יעקבי: יש לזה תשובה.

יובל יעקבי: אפשר לפתוח את ספר התקציב ולראות מה ההפרש בין התקציב ל-2010 והתקציב ל-2009.

יובל יעקבי: זה מאוד פשוט.

יובל יעקבי: זה הכסף "של מפלגת העבודה".

יובל יעקבי: בשנת 2011 תהיה התוספת של ה-320 מיליון.

ציפי חוטובלי: מאחר שחלק מהנוכחים כאן צריכים לעזוב, מאוד חשוב לי שנצא מהישיבה הזאת עם מטלות לקראת הישיבה הבאה.

ציפי חוטובלי: קודם כל, אני מודה לכל מי שהגיע להשתתף.

ציפי חוטובלי: אני מודה לחברי הכנסת ששאלו שאלות חשובות ונוקבות.

ציפי חוטובלי: אני חושבת שזה מאוד תרם לדיון הזה כדי שנוכל בסוף להרגיש שיש תוצאות אותן רואים.

ציפי חוטובלי: ההרגשה שלנו מהדיון הזה היא שעדיין רב החסר על מה שאנחנו יודעים.

ציפי חוטובלי: הדברים נשארו ברמת הכותרות של ההסכם שהושג ואנחנו רצינו לרדת מרמת הכותרות לרמת הביצוע.

ציפי חוטובלי: אני נותנת משימות מוגדרות לשני הנציגים הנכבדים, גם ליובל שמייצג כאן את האוצר וגם לתמר שמייצגת את משרד התעשייה ואתחיל עם תמר.

ציפי חוטובלי: אנחנו רוצים לדעת מי האנשים שייהנו ובאיזה ערים.

ציפי חוטובלי: אני מקווה שאזכה במהלך הקדנציה הזאת לחתוך סרטים בכל אחד ממעונות היום.

ציפי חוטובלי: אני אומרת את זה כסמל, אני לא באמת רוצה לחתוך סרטים אבל אני רוצה לראות את המעונות הפיזיים החדשים בישראל עם כתובות.

ציפי חוטובלי: אני רוצה לראות את הכתובת.

ציפי חוטובלי: אני מבקשת לקבל גם את המיפוי של הערים וגם מה שאליעזר ביקש, במקביל, לדעת מה המצב בכל המקומות שמוגדרים כפריפריה.

ציפי חוטובלי: שוב, הערכה גם של לוחות זמנים מדויקים, מתי יצא מה שאני קוראת לו מכרז.

תמר אלמוג: מבחן תמיכה.

ציפי חוטובלי: מבחן תמיכה.

ציפי חוטובלי: מתי הוא יצא לקהל הרחב וגם לוח זמנים סביר שלך מתי את מעריכה שתהליך הבינוי יתחיל.

תמר אלמוג: על זה אני לא יכולה לענות.

ציפי חוטובלי: נקבע לוח זמנים למעקב.

ציפי חוטובלי: אני רוצה לוח זמנים למעקב כדי שנוכל לעקוב אחרי זה.

תמר אלמוג: בין שנה לשלוש שנים.

ציפי חוטובלי: בין שנה לשלוש שנים, זה לא מספק אותנו כל כך.

ציפי חוטובלי: דיברנו על זה שהרחבת המעונות אמורה לספק כבר בשנה שלאחר מכן מקומות.

תמר אלמוג: הכסף עומד הכן.

תמר אלמוג: משם ואילך אין לי שום כוח בעולם לחייב את הרשות לעשות משהו.

ציפי חוטובלי: האם יש משהו שאנחנו יכולים לעשות מבית המחוקקים?

תמר אלמוג: במבחני התמיכה יש איזה שהם חסמים שאמורים לזרז את התהליך.

תמר אלמוג: אנחנו אומרים שאם לא תמומש ההקצאה הראשונית, נניח סיום שלד, עד זמן כזה, תבוטל התמיכה.

תמר אלמוג: זאת מעין סנקציה שמאיצה ברשות לפעול.

חנין זועבי: הערה קצרה לגברת אלמוג.

חנין זועבי: אני חושבת שאת מסכימה אתי שכדי לקדם את הנושא, אנחנו צריכים להביא את האוכלוסייה.

חנין זועבי: מאוד מדאיגה אותי הדרך בה תיארת את הצרכים של החברה הערבית ולכן אתן שני נתונים.

חנין זועבי: 20 אחוזים מהנשים הערביות שעובדות במשרה חלקית, הן עובדות במשרה חלקית בגלל שאין משפחתונים.

חנין זועבי: כלומר, ההפך מהתמונה שאת תיארת.

חנין זועבי: 30 אחוזים מהנשים הערביות שלא עובדות בכלל, הן לא עובדות בגלל שאין מסגרות מתאימות לילדים שלהן.

חנין זועבי: זה לא שאין צורך בגלל שהן עובדות בצורה חלקית אלא הן עובדו במשרה חלקית בגלל שאין מסגרת לילדים שלהן.

חנין זועבי: 80 אחוזים מהנשים הערביות לא עובדות בכלל ומתוך ה-80 אחוזים האלה, 30 אחוזים לא עובדות בגלל שאין מסגרות לילדים שלהן.

חנין זועבי: זאת ההנחה הבסיסית שאני חושבת שמשרד התעשייה צריך לשים על מנת לקדם את הנושא.

ציפי חוטובלי: לדעתי זה דיון שקיימנו אותו בישיבה נפרדת של הוועדה בנושא התעסוקה במגזר הערבי.

חנין זועבי: אלה מחקרים שגם משרד האוצר צריך לדעת.

יובל יעקבי: רוב הפרוייקט של המשפחתונים שהתחיל ב-2005 מוקצה למטרה הזאת.

תמר אלמוג: יש לי נתוני אמת שאוכל להעביר לך אותם.

חנין זועבי: אלה נתוני הכנסת.

יולי תמיר: תמר, תעבירי לנו את הנתונים שיש לך.

יולי תמיר: תציגי לנו רשימה של המעונות, גם גיאוגרפית, גם פילוח אשכולות וגם בפילוח מגזרי, ואז לא יהיה ויכוח.

יולי תמיר: תאמרי לנו כמה בכל מגזר, כמה בכל ישוב עם מדד סוציו-אקונומי, על פי מדד האשכולות, ונדע.

אליעזר שוורץ: במבחני התמיכה חדשים, האם אפשר לתעדף הסבה או שיפוץ של מבנים קיימים ואז בעצם לחסוך בתהליך ההקמה?

אליעזר שוורץ: כלומר, במקום לבנות מבנים חדשים, לעודד את הרשויות לשפץ מבנים קיימים או להסב מבנים קיימים.

תמר אלמוג: אנחנו עושים את זה.

אליעזר שוורץ: אבל לתעדף את זה גם במבחני התמיכה.

תמר אלמוג: יש מבחני תמיכה נפרדים, אבל יש פעילות מפורשת.

תמר אלמוג: כבר התחילו לפנות אלינו רשויות שרק שמעו על המהלך הזה.

אליעזר שוורץ: זה באמת יזרז את ההקמה.

ציפי חוטובלי: אני רוצה לאפשר גם לנציגות ארגוני הנשים להתייחס, אבל לפני כן אני חוזרת למשימות שאנחנו רוצים לראות במסמך בישיבה הבאה.

ציפי חוטובלי: את הישיבה הבאה נקיים בעוד שבועיים.

ציפי חוטובלי: אנחנו מרגישים שלא התקדמנו הרבה בישיבה הזאת אלא נשארנו עם שאלות פתוחות.

ציפי חוטובלי: אנחנו רוצים לראות מיפוי של הכסף שהולך לצהרונים, כולל ישובים בהם אפשר יהיה ליהנות ממנו ולמעשה לראות את הקריטריונים.

ציפי חוטובלי: תחשוב באופן מעשי על זוג שבא לשאול אותנו האם הוא יכול ליהנות מההטבה או לא.

ציפי חוטובלי: אני רוצה שתהיה טבלה ברורה ובהירה שתאמר מי יכול ליהנות ומי לא.

ציפי חוטובלי: אדם קם בבוקר, רוצה לקבל צהרון חינם לילד שלו, הוא רוצה לדעת אם הוא זכאי או לא.

תמר אלמוג: לא חינם אלא מסובסד.

ציפי חוטובלי: הוא רוצה לדעת אם הוא ייהנה מההטבה הזאת שהשגנו עבורו בהסכם הזה.

ציפי חוטובלי: אני רוצה לקבל טבלה ברורה שמפרטת את אותם 80 מיליון שקלים, למי הם הולכים, מי יכול ליהנות מהם ולהראות לאנשים ממה נהנים באמצעות ההסכם הזה.

אליעזר שוורץ: לגבי המעונות החדשים, הם אמרו שהם לא יוכלו לדווח לפני ינואר בכל מקרה.

אליעזר שוורץ: זאת אומרת, הם יכולים לתת את המצב הקיים ולא היכן יבנו כי המבחנים יצאו לאחר מכן.

ציפי חוטובלי: שבועיים זה מוקדם לכם?

יובל יעקבי: אנחנו נסביר איך הכסף מוקצה.

יובל יעקבי: אנחנו לא יכולים להתנבא, אבל אנחנו יכולים להסביר את התהליך.

אליעזר שוורץ: המצב הקיים.

יובל יעקבי: אפשר לראות מה היה בעבר ואפשר ללמוד ממנו.

יובל יעקבי: אפשר להסביר על התהליך הנוכחי ואפשר להעריך בלי ודאות לגבי העתיד.

ציפי חוטובלי: אין בעיה, אבל גם ה-30 מיליון שקלים אלה, אנחנו רוצים שיהיה פירוט לגבי הקריטריונים להקצאה והישובים בהם זה יכול לצאת לפועל.

נסים זאב: לא כל אחד זכאי לצהרון.

ציפי חוטובלי: לא, אבל כל הרעיון היה להרחיב את המעגל של אלה שזכאים לקבל.

סיגל רונן-כץ: רציתי לומר שחטיבת הנשים מברכת על ההסכם הזה כך שמגדילים את מספר מעונות הילדים.

יובל יעקבי: אני צריך לצאת לישיבת ועדה אחרת.

ציפי חוטובלי: יובל, תודה.

סיגל רונן-כץ: אנחנו מאוד שמחים על זה ומאוד תומכים בזה.

סיגל רונן-כץ: אנחנו חושבים שזה לא צריך להיות במקום העניין של הכרה בהוצאות מטפלת, זה לא משהו שהוא נוגד אלא זה משהו שהולך בד בבד.

סיגל רונן-כץ: מי שתקטן לה ההוצאה בגלל שהילד שלה במעון, ממילא החזר מס הכנסה או ההכרה בהוצאות האלה יקטן מבחינת דיני המסים.

סיגל רונן-כץ: כך שזה לא היה צריך לבוא משהו אחד במקום השני אלא האחד לצד השני.

סיגל רונן-כץ: אני מניחה שאתם יודעים שהשדולה הגישה בג"ץ כנגד הביטול של ההכרה בהוצאות מטפלת.

סיגל רונן-כץ: אנחנו כמובן מאוד שמחים על החלק בהסכם שמדבר על הגדלה של המעונות, אבל אנחנו חושבים שזה לא היה צריך להיות על חשבון הביטול של ההכרה בהוצאות מטפלת.

סיגל רונן-כץ: אנחנו חושבים שהביטול של ההכרה בהוצאות מטפלת נוגד את חוק יסוד: כבוד האדם וחירותו ואת חוק יסוד: חופש העיסוק כי הרי כל הרציונל של פסק דין פרי היה שוודאי שהוצאות טיפול בילדים מהווים הכרה לצורך הכנסה כיוון שאימהות לא יכולות לצאת לעבודה בלי לדאוג להוצאות האלה.

סיגל רונן-כץ: אם אנחנו לא נכיר בהוצאה הזאת, לא נגיע להוצאה של מס אמת.

סיגל רונן-כץ: כלומר, יש כאן שיבוש של דיני המס.

סיגל רונן-כץ: ברגע שלא מכירים להורים בהוצאות טיפול בילדים, למעשה הורים מופלים בתשלום מס יתר לעומת יתר האוכלוסייה וכאן הפגיעה בשוויון.

סיגל רונן-כץ: הפגיעה בחופש העיסוק היא אותה נקודה שאנחנו צריכים את המעונות, שאם לא תהיה הכרה בהוצאות מטפלת, אנחנו פוגעים בזכות וזה מהווה חסם בפני נשים בעיקר ביציאה לעבודה.

סיגל רונן-כץ: נשים בעיקר, אבל הורים בכלל.

סיגל רונן-כץ: לדעתנו שני ההישגים האלה היו צריכים לבוא אחד ליד השני, להגדיל את מספר המעונות, ואולי זה הפתרון הנכון שיהיו מעונות חינם לכל ילדי מדינת ישראל ואז לא יהיו הוצאות לטיפול והכרה בטיפול בילדים, אבל כל עוד זה לא המצב, וגם ההישג שהוועדה השיגה, לא ברור עד כמה הוא יתממש ולאיזה אחוז מהאוכלוסייה הוא יגיע, כל עוד זה לא המצב של מאה אחוז חינם ואין הוצאות אחרות לגידול ילדים, צריך להשאיר את העניין הזה של הכרה בהוצאות מטפלת כאשר אי הכרה בהן, זה פשוט תשלום מס יתר של הורים מול שאר האוכלוסייה ופגיעה פר-אקסלנס בעיקרון השוויון ובעיקרון היסוד.

ציפי חוטובלי: אני מודה לך על ההערה הזאת.

ציפי חוטובלי: כמובן לא ניכנס לדיון הזה כי קיימנו דיונים נרחבים בוועדה.

גלי עציון: אני רוצה להעיר לגבי החלוקה בין הצהרונים והמעונות שנראית חסרת פרופורציה.

גלי עציון: כרגע יש כמות הרבה יותר קטנה של צהרונים.

גלי עציון: אני יודעת שהכוונה היא להגדיל, אבל עדיין המספר המשמעותי של ילדים נמצא במעונות והכוונה של הוועדה הייתה להביא לסבסוד ולהעמקת סבסוד משמעותית ולא רק בקרב מעוטי יכולת אלא בקרב מה שקראנו אז השדרה המרכזית במדינה, אלה שממלאים אחר כל המטלות והחובות במדינה אבל זה לא קרה.

גלי עציון: התוספת הקלה של ההעברה הקטנה הזאת, היא לא משמעותית.

גלי עציון: 180 מיליון שקלים מתוך 320 מיליון שקלים לטובת צהרונים, שאגב, הם מראש גם יותר זולים, יש כאן חוסר פרופורציה גם בעניין הזה, ואנחנו שבות וקוראות לוועדה לטפל בעניין הזה כי זה באמת יוצר פער בלתי סביר.

גלי עציון: צריך לזכור שהורים לילדים מגיל אפס עד שלוש זקוקים לזה מאוד מאוד.

ציפי חוטובלי: אני רוצה להביא את הנסיבות בהן חשבנו שנכון לעשות את זה.

ציפי חוטובלי: למעשה נשים שעובדות במשרה מלאה, אחת הבעיות הגדולות שלהן היא שמעונות היום לא באמת עוזרים להן.

אליעזר שוורץ: המעונות מטפלים היום בילדים עד גילאי שלוש.

אליעזר שוורץ: המטרה הייתה להרחיב את זה גם לילדים מגילאי שלוש עד חמש.

גלי עציון: אין ויכוח.

גלי עציון: אני רק מדברת על הפרופורציות.

אליעזר שוורץ: לפחות בטווח הקצר, מבחינת הפרופורציה, לבנות עוד מעונות שיספיקו לנצל עוד מאה מיליון שקלים, יהיה הרבה יותר קשה מאשר להרחיב את הצהרונים ב-180 מיליון שקלים.

אליעזר שוורץ: יכול להיות שאחרי שנת 2012 ו-2013, ברגע שיראו שהמעונות נבנים, אולי שווה לדון בהסבה של הכסף, אבל בטווח הקצר, המטרה הייתה כמה שיותר מהר לנצל את הכסף.

אליעזר שוורץ: כפי שאמר לנו משרד התעשייה, לבנות מעונות לעוד מאה אלף ילדים או לעוד חמישים אלף ילדים.

גלי עציון: לא הכל צריך ללכת לבנייה.

גלי עציון: יש מעונות בהם צריך להעמיק את הסבסוד.

אליעזר שוורץ: כן, אבל אנחנו ניסינו למפות את כל הילדים עד גיל חמש לאימהות עובדות, לראות כמה מקבלים היום ולהרחיב את המעגל הזה עד כמה שיותר.

אליעזר שוורץ: יש את ה-80 אלף שמקבלים היום סבסוד ואפשר להרחיב להם כך שיקבלו חינם.

אליעזר שוורץ: כלומר, כולם, בכל המדרגות, עד מדרגה 6-7, ומי שהיום לא בפנים, לא יקבל בכלל.

אליעזר שוורץ: המטרה בצהרונים הייתה להכניס קבוצה חדשה פנימה.

אליעזר שוורץ: בטווח ארוך, את צודקת שיכול להיות שאחרי שיהיה היצע מעונות מספיק גדול, אולי שווה להסב חלק מהכסף חזרה אבל מה שהסביר לנו משרד התעשייה הוא שמבחינת תהליכי בינוי אי אפשר להרחיב את היצע המקומות לילדים עד גיל שלוש.

גלי עציון: לכן היה צריך לפחות להעמיק.

גלי עציון: בכל מקרה, עדיין יש חוסר פרופורציה בין מה שהוקצה לבינוי מעונות, ואגב, חלק מהעניין הוא שיכלו להשתמש באותם 150 שלא כל כך נראים כאן.

גלי עציון: יש פער בין ה-30 מיליון שהולכים לבינוי מעונות לבין 180 מיליון.

גלי עציון: אגב, אני מזכירה שלגבי צהרונים – וזה אני אומרת לכם מידע אישי – שבעיקרון אין צורך בבינוי.

גלי עציון: רוב הצהרונים נמצאים במקומות קיימים.

גלי עציון: לכן הייתה צריכה להיות פרופורציה אחרת לחלוטין.

אליעזר שוורץ: יכול להיות שמשרד התעשייה רוצה לענות כי הוא זה שהציע את זה.

תמר אלמוג: למעשה הורים זקוקים לשירות הזה לילדים עד גיל חמש, לפחות עד שהם נכנסים לגן חובה או לכיתה א'.

תמר אלמוג: ההשלמה הזאת של הצהרון היא כאילו מחזירה אותנו לשנות העבר בהן מעון יום נתן את השירות עד גיל 4 פלוס.

תמר אלמוג: לאורך השנים זה הלך והצטמצם לגיל שלוש וההורים מצאו את עצמם בבעיה.

תמר אלמוג: מקבלים את הסבסוד עד גיל שלוש או את התמיכה של הרווחה עד גיל שליש, ומגיל שלוש פלוס כבר אין להם כל תמיכה והם צריכים להתמודד לבד עד שהילד מגיע לכיתה א'.

תמר אלמוג: עובדה שברגע שפרסמנו את הצהרונים, ש זרימה גדולה של בקשות.

תמר אלמוג: לדעתי ה-180 האלה לא יספיקו.

גלי עציון: אף פעם לא יספיקו.

גלי עציון: עד שלא יהיה חינוך חינם מגיל אפס, אף פעם הסכום הזה לא יספיק.

תמר אלמוג: עד גיל חמש זה באמת נותן מענה די רגוע.

גלי עציון: עד גיל חמש – ואני אומרת לכם את זה כאימא לילד בכיתה ב' – זה לא נותן מענה וגם על פי החוק אסור להשאיר את הילד בבית לבד.

גלי עציון: אפשר היה לתת מענה כזה ועדיין הסבסוד שקיים היום במעונות הוא מצחיק.

גלי עציון: זאת אומרת, הורים שמשתכרים 10,000 שקלים ביחד ומשלמים משכנתא, נשארת להם הכנסה פנויה של כלום והם מקבלים סבסוד של כמעט כלום.

גלי עציון: זה היה חלק מהמטרות המאוד רציניות עליהן דיברנו.

גלי עציון: עם כל הכבוד, השכבות החלשות באמת, יש להן מענה בכל מיני מקומות אחרים.

גלי עציון: אני שבה ואומרת שזאת השדרה המרכזית שנושאת על הגב את המדינה, שהולכת למילואים, שמשלמת משכנתא, והיא זאת שהייתה צריכה לקבל מענה ומגיל אפס עד שלוש בהצעה הזאת היא לא כמעט ולא מקבלת מענה.

עירית גזית: לכן זה לא נורא שהמעונות ייבנו דווקא בישובים החזקים כי אז לפחות נשים שלא נהנות מסבסוד כלשהו, יכולות לשלוח ילד למעון ב-1,800 שקלים במקום ב-3,200 שקלים.

ציפי חוטובלי: אין ספק שהנקודה הזאת באה כדי לחזק גם את מעמד הביניים בעניין הזה של טיפול בילדים.

ציפי חוטובלי: אנחנו חייבים לסיים את הישיבה.

אליעזר שוורץ: אם אפשר להתייחס לאחת המטלות.

אליעזר שוורץ: בשנת 2011, בהמשך למה שאמרה גלי עציון, אלה שמקבלים סבסוד, מה הצפי של התוספת שלהם מתוך ה-75 מיליון שקלים.

אליעזר שוורץ: כלומר, נוכל לבדוק את הפרופורציה בין ה-180 ל-75 מיליון על פי הנתונים האלה.

תמר אלמוג: את זה אנחנו עושים בעבודת מטה משותפת עם אנשי האוצר.

תמר אלמוג: אנחנו משתפים את ראשי ארגוני הנשים ועושים כל מיני סימולציות לגבי הדירוג ואז מראים להם על חשבון מי זה בא כאשר אם רוצים להעניק לשכבה זאת, לוקחים מהשכבה ההיא.

תמר אלמוג: בוחנים הרבה אפשרויות, דנים ביחד ומחליטים.

אליעזר שוורץ: זה יכול לענות על השאלה.

תמר אלמוג: זה לא משהו שנעשה בחדרי חדרים.

אליעזר שוורץ: אחרי שתהיה תוכנית מסודרת במשרד התעשייה לגבי העמקת הסבסוד בשנת 2011 נראה שמדובר בתוספת קטנה יחסית, יכול להיות שבאמת צריך להתחשב במה שגלי אמרה ואולי להסיט קצת מהצהרונים.

אליעזר שוורץ: אם מדובר על קבוצה קטנה יחסית, עדיין הסבסוד יהיה עמוק, באמת כדאי להרחיב את שכבות הגיל לצהרונים.

אליעזר שוורץ: זה משהו שהוועדה תצטרך לדון בו בעתיד בהתאם למה שיוחלט במשרד התעשייה.

תמר אלמוג: אפשר גם לעשות סקר אחרי שנה ולראות.

אליעזר שוורץ: שלפחות הוועדה תרשום את זה לפניה.

ציפי חוטובלי: בסדר.

ציפי חוטובלי: כפי שאמרתי, אנחנו נתכנס בעוד שבועיים.

ציפי חוטובלי: תוכלי תוך שבועיים להעביר אלינו את הנתונים?

תמר אלמוג: אני אשתדל.

ציפי חוטובלי: אני חושבת שעוד שבועיים זה יהיה טוב.

ציפי חוטובלי: אנחנו נקבע דיון בו נקבל את כל הפרטים ונקבע תוכנית עבודה כאשר נתכנס אחת למספר חודשים כדי לבדוק את הדברים.

ציפי חוטובלי: אני מודה לכל המשתתפים.