הוועדה המיוחדת לבחינת בעיית העובדים הזרים, כנסת 18, פרוטוקול מספר 62, 2011-08-02 12:15

יעקב כץ: אנחנו פותחים את הישיבה של הוועדה לבחינת בעיות העובדים הזרים.

יעקב כץ: לצערי הרב זו הישיבה האחרונה, אבל היא גם פתח לישיבות אחרות במקומות אחרים.

יעקב כץ: אנחנו נסיים את הדיון האחרון בנושא במסגרת הוועדה.

יעקב כץ: בשעה 15:15 יתקיים היום חילוף יושבי הראש במעמד יושב ראש הכנסת, יחד עם חבר הכנסת ניצן הורוביץ שאמור להיכנס במקומי בתפקיד יושב ראש הוועדה.

יעקב כץ: אנחנו אולי מכנסים את הישיבה האחרונה בנושא הכאוב ביותר.

יעקב כץ: לדעתי, הנושא הזה הוא הנושא הכאוב ביותר בין הנושאים שטיפלנו בהם כאן בוועדה בעשרות דיונים והוא הנושא של הזקנים והנכים, הקשר והתלות שלהם בעובדים הזרים ויחסה של מדינת ישראל בנושא באמצעות הגורמים המטפלים.

יעקב כץ: \ה המעט שניסינו כדי לתקן עולם במלכות שדי ולהוסיף חן וחסד.

יעקב כץ: אני אומר שזה הנושא הכאוב ביותר משום שבנושאים האחרים, אם למשל מדובר על המסתננים, מדינת ישראל עושה ככל יכולתה כדי לסיים את הפרשה בבניית הגדר והמכשול ומערכות כלליות שיביאו לפתרון הבעיה, אני לא יודע אם הם יביאו לפתרון הבעיה, אבל המדינה לפחות הציבה לעצמה מטרה בתחום הזה.

יעקב כץ: בנושא העובדים הזרים בענף החקלאות והעובדים הזרים בענף הבנייה ישנם מדרגים יורדים על מנת שהתלות בעובדים הזרים תלך ותפחת.

יעקב כץ: בנושא הסיעוד, ברוך ה', בגלל שהאנשים מאריכים יותר חיים ויותר ויותר אנשים הופכים לסיעודיים אנחנו נתקלים ביותר בעיות.

יעקב כץ: זאת הסיבה שבענף הסיעוד אין הגבלה במכסות העובדים הזרים ולפי הצורך ייכנסו עובדים זרים לענף כך שכל הפיליפינים יהיו פה ואנחנו נהיה מדינה פיליפינית.

יעקב כץ: בעזרת ה' כל אחד יאריך חיים עד 120-130 שנה וכל אחד יצטרך צמוד אליו שניים-שלושה איש כדי שיסייעו לו, אני לא יודע אם נולדו עכשיו מספיק פיליפינים כדי שבעוד עשרות שנים יטפלו במאות אלפי ישראלים.

יעקב כץ: לפני שאתחיל לדבר לגופם של דברים, אני מבקש להודות לבת שבע, מנהלת הוועדה, שעושה את עבודתה לתפארת, היא מנהלת את הוועדה ביד רמה וכולם רעדו ופחדו, כולל מערכת הכנסת.

יעקב כץ: היא מבצעת את העבודה ביסודיות ובעקשנות, מלאת עוצמה, יראה ואחריות.

יעקב כץ: אני חושב שדברים רבים שהשגנו בוועדה, כולל סיורים וטיפול, הם בזכותה.

יעקב כץ: אין מילים בפי כדי להודות ולהעריך את עבודתה.

יעקב כץ: כשאהיה ראש הממשלה, אחשוב לקחת אותך לידי.

יעקב כץ: יעל, מלאה חן וחסד ומשלימה את בת שבע בטיפול בעניינים כמזכירת הוועדה.

יעקב כץ: אמרתי לעצמי שהמעלה הגדולה שלי היא שאביו של דוקטור גלעד נתן שירת איתי בסיירת שקד, תראו כמה שאני זקן והוא צעיר, הוא מלא חכמה, עשייה, אכפתיות ויכולת.

יעקב כץ: למדתי ממנו הרבה, איש את רעהו יעזרו.

יעקב כץ: במרץ הרב שהשקענו בוועדה, יחד עם החכמה והיכולת שלו, הצלחנו לפתח בוועדה דברים שהוטלו לפתחנו, דברים שלא הוטלו על ועדות אחרות, כי הנושא של העובדים הזרים הפך בשנים האחרות להיות הנושא המרכזי, בעיקר בגלל עניין המסתננים, החקלאות והבניין.

יעקב כץ: ברוך ה' הצלחנו לקדם.

יעקב כץ: צריך להקדים ולומר שבענף החקלאות קידמנו ופתרנו דברים.

יעקב כץ: אנחנו לא רואים יותר הפגנות, לא רואים אנשים חוסמים צמתים.

יעקב כץ: אני יכול להעיד שבחודשים האחרונים אני לא מקבל טלפונים מחקלאים וזה אומר שקידמנו את הנושא.

יעקב כץ: ערכנו נסיעות רבות לשטח, הבאנו גם את יושב ראש הכנסת למקום ועשינו מהלך גדול שהצליח לפתור את בעיית החקלאים.

יעקב כץ: בנושא הבנייה קידמנו קורסים רבים לעבודה עברית, מראש ולא בדיעבד.

יעקב כץ: ראיתי בזה ערך, לראות את הפועלים העבריים עומדים על הפיגומים ובונים ועוסקים בעבודת כפיים בברזל וטפסנות, הדבקנו בזה את כל המערכת.

יעקב כץ: מתקיימים כבר חמישה עשר קורסים, מי שיעבור בירושלים באתרי הבנייה יוכל לראות שעל הפיגומים עומדים ישראלים בריאים, שזופים עם ידיים מיובלות.

יעקב כץ: זה ממש שווה ערך ללימוד התורה, בניין וקידוש הארץ, בהם אני רואה ערך.

יעקב כץ: בנושא המסתננים הצלחנו לבנות את הגדר, הגדר אומנם מוקמת בקצב רצחני והיא תסתיים רק בשנת 2013.

יעקב כץ: לצערנו הרב המספר הגדול שמגיע הוא כל כך גדול, קרוב ל-2,500-2,700 בחודש.

יעקב כץ: סיפרתי שהיינו השבוע ב"סהרונים", אחד מהסיורים הרבים שערכנו בשטח, ראינו מצד אחד משאיות שמגיעות עם 150-200 אריתראים וסודנים, בעיקר מצפון סודן , מוסלמים דוברי ערבית, בריאים וחזקים, מגיעים עם דרכונים.

יעקב כץ: כמו כן ראינו שני אוטובוסים שיוצאים מ"סהרונים" לתל אביב.

יעקב כץ: אתה ניגש לאוטובוסים ושואל אותם לאן הם נוסעים והם עונים 'לתל אביב'.

יעקב כץ: כל יום יוצאים שני אוטובוסים לתל אביב ונכנסים לשכונת התקווה לדירות מסודרות והחבר'ה שלנו יוצאים לאוהלים.

יעקב כץ: כל סודן עוברת לישראל ואשרינו שזכינו בכך, נעביר את כל אפריקה לתל אביב, היום נמצאים בה כבר 40 אלף, עוד מעט 50 אלף ואחר כך 70 אלף.

יעקב כץ: אמרתי לכם כבר שביהודה ושומרון לא בנינו מספיק בתים לפליטים היהודיים שנצטרך לקלוט מתל אביב, מהעיר העברית הראשונה, לה חגגנו לפני שלוש שנים.

יעקב כץ: מיד נחגוג אותה כעיר האפריקאית האחרונה.

יעקב כץ: בשלב זה כ-10% מתושבי תל אביב הם מסתננים אפריקאים הבאים בהמוניהם מטופלים טוב.

יעקב כץ: אגב כשהם יוצאים מהמתקן הם יוצאים עם דמי כיס, הם יוצאים עם ערכה של בגדים, יוצאים נקיים ומגולחים ומגיעים לעיר הגדולה.

יעקב כץ: ארץ זבת חלב ודבש, אשרינו שזכינו שכל אפריקה וכל סודן רוצים להגיע לישראל.

יעקב כץ: לא דרופורים ולא פליטים, כולם כותבים במפורש שהם מגיעים כי הם רוצים לעבוד וכאן קולטים אותם.

יעקב כץ: הנפגעים הגדולים ביותר הם בני דודינו הערבים הישראלים, אין להם עבודה כי לוקחים להם את העבודה במוסכים, בבתי המלון, בניקיון, את זה שאמר לי חבר הכנסת אחמד טיבי.

יעקב כץ: אחינו הערבים נוסעים לאירופה.

יעקב כץ: אנחנו מזכים את על העולם כי כאן שולחים ישראלים לכל מקום ובא לציון גואל.

יעקב כץ: נתרכז בנושא הסיעוד שהוא הנושא שלשמו התכנסנו היום.

יעקב כץ: אני אקריא מספר דברים ולאחר מכן נאפשר לגלעד להיכנס לנתונים.

יעקב כץ: אני אקריא מתוך הדברים וכל מי שמעוניין לעיין מוזמן.

יעקב כץ: אני אקריא גם את הפתיחה שלי שאומרת מה הביא אותי ללחוץ על גלעד נתן לעבוד על המחקר הזה ולמה אנחנו נפגשים עם עשרות אנשים ברחבי הארץ, כולל טוביה ואחרים.

יעקב כץ: עשינו מאמצים רבים כדי לגבש מסמך.

יעקב כץ: אקריא גם את ההמלצות שגיבשנו בוועדה, אני יודע שחלק מהן גם הומלצו על ידי הוועדות בחלק מהמשרדים הממשלתיים.

יעקב כץ: אני מבקש לומר דבר נוסף לכולכם, ל"קו לעובד", ל"כוח לעובדים" "קו לזקן" וקו לצעיר וקו וקו וקו וצו לצו.

יעקב כץ: כולכם נחמדים, כולכם אהובים, כולכם מוסרי נפש, כולכם, במיוחד את.

יעקב כץ: אתם יודעים כמה אהבה וחיבה רחשנו לכולם, אני חושב שכולם עובדים לשם שמים, אבל מה נעשה והבעיות שהטילו לפתחנו הן כאלה, כולם צודקים ומדינת ישראל לא נערכת לטפל בבעיה הזו מלמעלה למטה עם מערכת אחת מסודרת.

יעקב כץ: אני מקדים ואומר לכולם, נהניתי לראות את כולכם.

יעקב כץ: בעשרות ישיבות שהתנהלו כאן ניסינו לשמור על גובה הדיונים, על נימוס, על דרך ארץ למרות שלעיתים זה הגיע לטונים גבוהים.

יעקב כץ: כמו שאחותי יודעת, אחותי הנכה, גם אני נכה, אנחנו נתנו לנכים ולכולם להיכנס, שמרנו כאן על ענייניות ויחס הוגן ולא נתנו לפרוץ את המסגרות.

יעקב כץ: לדעתי הלימוד הגדול ביותר שיש לנו גם ביחס למשרדי הממשלה, מקצה לקצה, הוא שלכולם אכפת וכולם רוצים לעשות, לצערנו לפעמים הכוחות שלנו מוגבלים.

יעקב כץ: אקריא לכם את הדברים למרות שתוכלו לקרוא לבד.

יעקב כץ: "בי"ח באייר תשס"ט מוניתי על ידי יושב הכנסת ובאישור ועדת הכנסת לתפקיד יושב ראש הוועדה המיוחדת לבחינת בעיית העובדים הזרים.

יעקב כץ: בשנתיים וחצי קיימה הוועדה בראשותי עשרות ישיבות בתחום הסיעוד.

יעקב כץ: בישיבות נסקר מזוויות רבות אופן הטיפול באוכלוסייה הסיעודית על ידי ישראלים ועובדים זרים.

יעקב כץ: סקירת כלל הנתונים מראה שמדינת ישראל מטפלת בזקנים ובנכים בצורה טובה יותר ממדינות מערביות רבות, אך הטיפול אינו ראוי ומתקדם מספיק והוא זקוק לשיפור רב.

יעקב כץ: מצוות כיבוד אב ואם ידועה כאחת מהמצוות החשובות בתורה, כשם שיש מצווה פרטית לכל אדם לכבד את אביו ואת אמו כך יש מצווה למדינה למצוא את הדרך הטובה והראויה לכבד את אוכלוסיית הוריה, זקניה, הבוגרים והנכים.

יעקב כץ: תופעה שחזרה על עצמה בעקביות בישיבות הרבות שהתקיימו בוועדה היא הראייה המקומית והמגזרית של כל משרד בבעיות בהן הוא נתקל.

יעקב כץ: נציגי האוכלוסייה במשרדים השונים ידעו לתאר היטב את הבעיות בהן הם נתקלים בהעסקת עובדים, זרים או ישראלים, אך נראה שאין גורם מרכזי אחד הנושא בעול ובאחריות ושמקשר בין המשרדים כולם, גורם הנותן ראייה כוללת ומרחבית לפתרונות התופעה.

יעקב כץ: משגילינו את הבעייתיות של הראייה המקומית החלטנו בוועדה לנסות לסקור את הנושא בכללותו ומתוך הסקת המסקנות לגבש המלצות אופרטיביות.

יעקב כץ: המלצות פעולה אלה מהוות רפורמה מעמיקה בתחום הסיעוד ומקיפות את הצדדים השונים בהם נתקלים המעסיקים הסיעודיים, משרדי הממשלה והעובדים עצמם.

יעקב כץ: אני מקווה שהרפורמה הזאת תירשם על ידי משרדי הממשלה כך שהאוכלוסיות הנדרשות לעזרה בתחום הסיעוד תזכינה לעזרה המיטבית כפי שהם ראויים לה".

יעקב כץ: אני מקריא כעת את ההמלצות לרפורמה מעמוד מספר 5.

יעקב כץ: "המלצות הרפורמה המקיפה את האנשים עם צרכים סיעודיים".

יעקב כץ: אבקש שכל אחד יעיר את הערותיו, כולם יקבלו זכות דיבור, נעבור מהבכירים לכולם.

יעקב כץ: "ככל שתוחלת החיים עולה והאוכלוסייה גדלה יש יותר ויותר אנשים עם צרכים סיעודיים.

יעקב כץ: כדי לתת טיפול מיטבי לאנשים אלה יש לקבוע את המדיניות לטיפול בהם.

יעקב כץ: בקביעת המדיניות יש לתת את הדעת לכמה סוגיות: א'- מתן מענה על צרכיהם של אנשים בעלי צרכים סיעודיים (פתרונות במסגרת הבית ובקהילה ופתרונות מוסדיים)".

יעקב כץ: אנחנו יודעים שבמדינה יש מגמה לאפשר לאנשים לטפל בעצמם במסגרת האישית פרטית שלהם ולא לדחוף אותם למרכזים בהם הם יודעים שחייהם מסתיימים, לאפשר להם להרגיש חלק מהקהילה, יש לזה ערך גדול מאוד.

יעקב כץ: "ב - סיוע לקרובי משפחה של אנשים עם צרכים סיעודיים המטפלים בהם".

יעקב כץ: אנחנו יודעים שיש מדינות רבות שמחילות את זה היום.

יעקב כץ: "ג - עידוד התעסוקה לישראלים בענף הסיעוד.

יעקב כץ: " עיקר ההמלצות: "הוועדה ממליצה על כמה צעדים לשיפור איכות האנשים עם צרכים סיעודיים ולהקלה על בני משפחותיהם ומעבר למתן שירותים שיתבססו על עובדים ישראלים".

יעקב כץ: להלן עיקרי המלצות, פירוט ההמלצות מובא בהמשך המסמך.

יעקב כץ: אני אתן גם לדוקטור גלעד נתן להיכנס לפירוט ולפרטים באופן יותר יסודי.

יעקב כץ: "א - קביעת גורם אחד המופקד על אנשים עם צרכים סיעודיים.

יעקב כץ: יש לערוך רפורמה בחקיקה בתחום זה, להגדיר גורם אחראי מרכזי לטיפול הסיעודי ולהגדיר את יחסי הגומלין בין המשרדים והרשויות שיש להם נגיעה בתחום.

יעקב כץ: רצוי שהרפורמה תכלול העברת סמכויות בין המשרדים".

יעקב כץ: גברת שושנה שטראוס, עשינו את זה במשרד הפנים בנוגע לטיפול בעובדים הזרים בכך שהעברנו את הכל למערכת אחת.

יעקב כץ: "הסמכויות של מוסדות ורשויות באופן שהטיפול ירוכז במספר מצומצם של מוקדים".

יעקב כץ: כמובן שיהיה עליהם אחראי בצורה היררכית, איש אחד.

יעקב כץ: "כמו כן במסגרת החקיקה החדשה יש לפעול להאחדה של החוקים השונים ולביטולם של חוקים שלא יהיה בהם צורך לאחר הסדרת הנושא כאמור".

יעקב כץ: הסעיף הוא הסעיף המרכזי.

יעקב כץ: כמו שאמרתי שגוף שיש לו כמה ראשים, גם אם כל הראשים יפים זו מפלצת, גוף צריך ראש אחד.

יעקב כץ: איפה אנחנו רואים את הדבר הזה?

יעקב כץ: בעיקר בצבא כי שם מדובר בנפשות, מדובר בחיילים ולא יעלה על הדעת שלחייל אחד יהיו שלושה מפקדים, שמפקד אחד ייתן לו הוראה לפנות ימינה, השני ייתן הוראה לפנות שמאלה והשלישי ייתן הוראה לפנות ישר.

יעקב כץ: בצבא זה ברור ולכן יש מפקד אחד וזה מופיע תחת כותרת אחת.

יעקב כץ: לטענתי גם בחיים הסיעודיים כמו בחיים בכלל מדובר בנפשות.

יעקב כץ: הזקנים שלנו, הסיעודיים שלנו, הנכים שלנו, בכולם מדובר בנפשות.

יעקב כץ: מי שראה כאן את האנשים יודע שמדובר בנפשות.

יעקב כץ: בנפשות לא עוסקים שלושה-ארבעה גורמים כאשר כל אחד נותן הוראות אחרות והבן אדם נופל בין הכיסאות.

יעקב כץ: לכן אמרתי שלא יעלה על הדעת שחייל יקבל ארבע פקודות מארבעה מפקדים ויסתער בבוא הזמן על כל הנקודות, זה בלתי אפשרי.

יעקב כץ: גם כשיש מפקד אחד אנחנו רואים כמה חיילים שלנו, גם במלחמת לבנון וגם לאחרונה, נהרגו כתוצאה מפקודות של מפקדים אחרים.

יעקב כץ: אני אומר לכם שגם במקרה הזה מדובר בחיים, מדובר באנשים, לא בפגע רע או בבעיה אלא מדובר באנשים שהאהבה אליהם צריכה להיות כמו לילדים שלנו ולתינוקות שלנו שלהם אנחנו דואגים למעונות היפים ביותר, אנחנו נחתל אותם, מטפלים ומשקים אותם, גם כשהם זקוקים לטיפול.

יעקב כץ: את אותה אהבה וחיבה אנחנו צריכים להעניק לזקנים האהובים שלנו.

יעקב כץ: ראשית, כי כך זה צריך להיות מצד האמת, שנית, כי גם אנחנו נהיה שם יום אחד.

יעקב כץ: גם אם אנחנו אגואיסטים ואנחנו רוצים שיטפלו בנו בצורה שונה ממה שאנחנו מטפלים בהם, אם לא נעשה את זה, אנחנו נזכה לאותה יחס, גם אנחנו נעמוד בקרן רחוב ונגיע לכאן על כיסא גלגלים ונתחנן על נפשנו.

יעקב כץ: כשם שנהגנו בהם ולא שמענו אותם כך יהיה איתנו.

יעקב כץ: ראשית, אני חוזר, הנהגה אחת, שנית, "הרחבת מודל ביטוח הבריאות באמצעות קופות החולים והכללת הביטוח הסיעודי בחוק ביטוח בריאות ממלכתי.

יעקב כץ: הרחבת הביטוח הסיעודי באמצעות מס הבריאות במערך קופות החולים בדומה לחקיקה בגרמניה, משמע העלאת מס הבריאות ומימון הביטוח הסיעודי באמצעותו".

יעקב כץ: יצטרכו לשלם יותר כסף ואין בררה, אבל בסופו של יום זה הפתרון הזול ביותר.

יעקב כץ: היום כשאדם מגיע למצב סיעודי לאחר שהוא הכין את עצמו והכין לעצמו מערך, הוא יקבל ולא יהיה נתון לרחמי שמים.

יעקב כץ: טוב שיש ביטוח, הרי אדם על הרכב שלו משלם ביטוח, אדם מבטח את דירתו, לאדם יש גם ביטוחים נוספים שהוא עושה ובסופו של דבר הוא נהנה מהביטוחים האלה.

יעקב כץ: בהמשך יש לו חיים טובים ונעימים.

יעקב כץ: "אימוץ מודל כזה יחייב העברת סמכויות מהמוסד לביטוח לאומי המופקד היום על 'חוק הסיעוד' למסגרות הפועלות ונותנות שירותים לזכאי 'חוק ביטוח בריאות ממלכתי.

יעקב כץ: יש לפעול שהביטוח הסיעודי בישראל יהיה אוניברסאלי וייתן מענה מספק לצרכי האנשים עם צרכים סיעודיים: זקנים, ילדים, נכים ואחרים.

יעקב כץ: ג' - הגדלת מספר שעות הסיעוד המחושבות לזכאים".

יעקב כץ: היום המקסימום גם ב- 168% מגיע ל -22 שעות שבועיות בלבד.

קריאה: 22 שעות אם העובד הוא ישראלי.

יעקב כץ: כן.

יעקב כץ: אם מדובר בעובדים זרים הקצבה היא 18 עד 20 שעות.

יעקב כץ: אנחנו מדברים על "הגדלת מספר השעות לאנשים סיעודיים המטופלים במסגרת משק הבית הזכאים כדי שיקבלו מענה לצרכיהם.

יעקב כץ: הוועדה ממליצה לקבוע דרגה של עד 30 או 40 שעות שבועיות לטיפול בסיעודי במשק הבית".

יעקב כץ: אני נכה צה"ל, 70% נכות, אמרתי פעמים רבות בוועדה כאן, אתם שמעתם אותי, שאם באחוז הנכות של 100% של הנכים הרגילים היו מקבלים מה שנכי צה"ל מקבלים עכשיו...

יעקב כץ: אמרתי שההגדרות שנוגעות לנכי צה"ל היו, נכי צה"ל לא מקבלים יותר מדי, ההגדרה הייתה איך דואגים שנכה שנפצע במלחמה יוכל להופיע בצורה מכובדת, שלא ירגיש זר, מסכן, דפוק, הייתה מחשבה על כך ונותנים אומנם את המינימום, עשו גם הרבה קיצוצים, אבל במסגרת הכללית נכי צה"ל מטופלים בצורה מרבית.

יעקב כץ: היום כל נכה צה"ל, כשהוא מופיע בכל מקום נחשב לאיש מכובד, גם לזקנים צריך לתת את אותו יחס.

יעקב כץ: מה ההבדל בין זקן לנכה צה"ל?

יעקב כץ: למה שזקן שמסר את הנפש והקים פה משפחה ובנה בית לתפארת כשהוא נהיה זקן לא מגיע לו שיאהבו אותו כמו שאוהבים את נכי צה"ל שלנו?

יעקב כץ: את הבונוסים לנכי צה"ל שייתנו בצורה אחרת.

יעקב כץ: אילו את מה שאני מקבל ב- 70% היה מקבל נכה רגיל הוא היה נראה הרבה יותר מכובד.

יעקב כץ: מאחר וגם אני נכה, אמרתי שאני נכה ב- 70% וב- 100% אני בריא, אני בריא ב- 100% בין היתר בזכות הטיפול.

יעקב כץ: נכה וזקן 100% אפשר לעשות אדם בריא גם אם הוא מרותק לכיסא הגלגלים אילו היחס אליו יהיה יחס של אהבה וחיבה וביסוד יחס של כבוד.

יעקב כץ: לכן דיברנו על הגדלת השעות, זה יאפשר לאדם לחיות בצורה מכובדת ולא בצורה תלותית ומסכנה.

יעקב כץ: "ייעול עבודת מרכזי היום הנותנים שירות", זה כתוצאה מפגישות עם המוסד לביטוח לאומי ועם משרד הרווחה והשירותים החברתיים, "ייעול עבודת מרכזי היום הנותנים שירות לאנשים עם צרכים סיעודיים.

יעקב כץ: הוועדה ממליצה להאריך את משך הפעילות של מרכזי היום לשמונה שעות ביום, לפחות בין השעות 08:00 עד 16:00 ולהגמיש את פעילותם באמצעות מתן האפשרות לזכאים לשהות במרכזים חלק מהיום".

יעקב כץ: היום אנשים מאוד נהנים שם, יש להם הרגשה טובה ואם היינו יכולים להגדיל את מספר השעות זה היה נותן יותר.

יעקב כץ: "ייעול והגמשה של שירותי ההסעות למרכזי היום כדי להקל על הזכאים לכך את ההגעה אליהם.

יעקב כץ: התקנת לחצני מצוקה באמצעי תקשורת עם קישור למוקדי חירום לשם סיוע לאנשים עם צרכים סיעודיים בבתיהם ולהבטחת מתן סיוע בשעות בהן הם נמצאים במסגרת משק הבית ללא ליווי של עובד".

יעקב כץ: צריכים לזכור ש- 80% אינם נמצאים עם ליווי של עובד סיעודי והם זקוקים לפעמים לעזרה ואין להם את הדרך וצריך להקל עליהם.

יעקב כץ: "להערכת הוועדה תוספת שעות לתחום הסיעוד הביתי והארכת משך הפעילות של מרכזי היום תוך שילוב אמצעים טכנולוגיים, כמו לחצני מצוקה בבתיהם של אנשים עם צרכים סיעודיים, עשויים לתת מענה לצרכיהם של רוב האנשים עם צרכים סיעודיים המטופלים בקהילה.

יעקב כץ: התאמת הקצבאות הניתנות לאנשים עם צרכים סיעודיים באופן שיאפשר תשלום כחוק לעובדי סיעוד זרים או לעובדי סיעוד ישראלים המועסקים במשמרות והמטפלים באנשים בקהילה והנזקקים לסיוע של עובד זר ברוב שעות היממה או כל שעות היממה".

יעקב כץ: כדי שתהיה אפשרות לאדם לשלם יותר כסף ולקבל שירות יותר בריא ולא להידרש מחר לבתי משפט על שהעסיקו עובדים בשעות נוספות או שהעסיקו אותם באופן לא ראוי.

יעקב כץ: חלק מהעובדה שאדם מקבל רק 3,000 שקל, על המקום זה בסיס לתביעה ולפעמים גם תביעה מוצדקת.

יעקב כץ: גם אם הוא פיליפיני ומקבל פה פי ארבע ממה שהוא קיבל בפיליפינים זה עדיין מחצית מהסכום שהוא היה מקבל אילו הוא היה עובד ישראלי.

יעקב כץ: מה שמתאים לשלושה עובדים ישראלים במשך עשרים וארבע שעות, לא מתאים בשום פנים ואופן לעובד אחד ביממה.

יעקב כץ: גם אם ננסה לעגל את הריבוע או לרבע את המעגל הם לא יהיו לא עגול ולא ריבוע.

יעקב כץ: היסוד כאן הוא יסוד לא טוב, לכן אנחנו התייחסנו לזה בהמלצות.

יעקב כץ: "תיקון החוקים והתקנות של המוסד לביטוח לאומי באופן שיאפשרו הכרה בבני המשפחה".

יעקב כץ: זה דבר מאוד מאוד חשוב.

יעקב כץ: אנחנו מכירים את אוסטריה וגרמניה, מדינות שמצאו דרך לתת לבני המשפחה את האפשרות.

יעקב כץ: אני אומר את הדברים האלה כי יש דרך לפקח.

יעקב כץ: לפעמים פוחדים להעסיק בני משפחה מהחשש שבני המשפחה יקבלו את הכסף ואולי הם ישתמשו בכסף לצרכים אחרים ולא יטפלו בזקן או בנכה.

יעקב כץ: יש דרך, במדינות מתקדמות ונאורות, קשה לי לקרוא לגרמניה ואוסטריה מדינות נאורות, אבל אפשר לקרוא להן מדינות מתקדמות, מדינות מפותחות שחוקקו בחוקים כדי לאפשר לתת לבני המשפחה, במיוחד למשפחות ברוכות ילדים שלפעמים לילדים אין מה לעשות, אבל אם אתה מפקח על כך ואתה דואג ובודק שזה אכן נעשה ניתן להעסיק בני משפחה.

יעקב כץ: אם מדינות כמו אוסטריה וגרמניה מצאו דרך, גם במדינת ישראל אפשר לעשות את זה.

יעקב כץ: "תיקון וחקיקת חוקים באופן שיאפשר הכרה בבני משפחה מדרגה ראשונה ושנייה שקרוביהם הם אנשים עם צרכים סיעודיים לכל דבר ועניין.

יעקב כץ: הוועדה ממליצה לאפשר לבן משפחה טיפול כזה ועל יצירת אפשרות להעסקתם כמטפלים".

יעקב כץ: שיפור תנאי ההעסקה של עובדי הסיעוד – אפשר לשפר את תנאי העסקת עובדי הסיעוד בכמה דרכים, לדוגמה: קביעת שכר מינימום הגבוה מהשכר המשולם היום, צריך לעודד את האנשים שהולכים לעבוד בתחום הסיעוד, זו עבודה קשה.

יעקב כץ: יש היום 60-70 אלף ישראלים שעוסקים בענף, אפשר לעודד מאות אלפים כדי שיכנסו לתחום הזה.

יעקב כץ: זו עבודה שאינה מבזה, כל עבודה, הגמרא אומרת שאדם יפשוט נבלה בשוק ולא יזדקק לבריות, אם אדם יכול לעשות עבודה מכובדת.

יעקב כץ: אנחנו רואים שיש עשרות אלפי ישראלים...

יעקב כץ: צריך למצוא את הדרך לתמרץ אותם, להגיד להם שזו עבודה מכובדת, זה יכול למנוע הגעתם של רבים מחוץ לארץ.

יעקב כץ: "שיפור הסיוע לילדים נכים - הוועדה ממליצה על ביטול ההמתנה של ילדים נכים במסגרות יום, הארכת משך הטיפול במסגרת היום, לפחות עד השעה 17:00, והגמשת שירות ההסעות למסגרות אלה.

יעקב כץ: כמו כן, ממומלץ להרחיב את ההגדרה של ילד נכה ולהגדיר סל נפרד של זכויות לילדים נכים במשרד החינוך שייתן מענה גם לילדים שלא נמצאו זכאים לקצבת ילד נכה".

יעקב כץ: במוסד לביטוח לאומי יש ילדים שנופלים בין הכיסאות שאינם מוגדרים באופן מוחלט.

יעקב כץ: אלה בעיקר הבעיות, אנחנו נתקלים בבעיות של הורים פגועים, ילדים נכים, סביבה פגועה, בתחושה שהם לא בדיוק עומדים בקריטריון.

יעקב כץ: צריך למצוא קריטריוני ביניים.

יעקב כץ: "קביעת מבחן הכנסה אחיד למי שמוגדר עדיין עם צרכים סיעודיים.

יעקב כץ: " היום לדעתי הם צריכים לעבור מבחנים בכמה מקומות ובכל מקום יש מבחן אחר.

יעקב כץ: הוא צריך לבחור איזה מבחן קל יותר ולעשות בינגו לאיזה מבחן צריך ללכת.

יעקב כץ: היום בצבא עושים מבחן אחד, למשל המבחן לסיירות בצה"ל הוא מבחן אחד, מי שעובר את המבחן הראשון יכול להתקבל לסיירת שלדג, לא עמד במבחן באופן מלא ורק ב- 80% הוא יוכל להגיע לסיירת גולני גבעתי, לא מגיע לזה תוכל להגיע לצנחנים, כך זה יורד למטה.

יעקב כץ: זה מבחן אחד כדי לא להעמיד את הזקנים בגיל 80-90 או 100 במבחנים של ילדים קטנים.

יעקב כץ: הם נבחנו כל כך הרבה בחיים, הל גידלו משפחות ואותנו, נתנו לנו טיפול טוב וכעת אנחנו מעמידים אותם במבחנים כמו ילדים קטנים.

יעקב כץ: "הסברה מסודרת לעניין הזכויות ואפשרות הטיפול מטעם הגוף שמופקד על תחום הסיעוד מיד בשלב הראשון של בחינת מצבו של האדם, כשיוגדר אדם עם צרכים סיעודיים.

יעקב כץ: קביעת מנגנון לעדכון הגמלאות והקצבאות לאנשים עם צרכים סיעודיים באופן שימנע את שחיקתם".

יעקב כץ: אגיד את כל מה שאמרתי כאן בצורה מפורטת במסגרת השיטה, אחרי שהגדרנו את הרוב ואת המשימות, במילה אחת; כמו שאנחנו מצווים במצוות בכיבוד אב ואם בעשרת הדיברות באופן הפרטי שכל ילד מצווה לכבד את אביו ואמו, ילדים קטנים בגן כשאומרים להם 'כבד את אביך ואת אמך', הילד לא מבין למה צריך בשביל זה מצווה, הוא אומר שזה בוודאי.

יעקב כץ: הבעיה מתחילה כשהילד בן ארבעים או בן חמישים וההורים בני שבעים או שמונים.

יעקב כץ: אבא אחד יכול לגדל עשרה ילדים ועשרה ילדים לא יכולים לגדל אבא ואימא אחת.

יעקב כץ: באופן הפרטי יימצאו ילדים שיטפלו יפה בהורים שלהם, אבל באופן הציבורי של המדינה זו בעיה כפולה ומכופלת כי כל אחד אומר זו לא הבעיה שלי.

יעקב כץ: מהשיחות שלי התחושה, מראשי הממשלה ועד שר האוצר, שבזקנים, אם היה אפשר לקרוא ועדה מיוחדת, כמו שיש בעיית העובדים הזרים היה בעיית הזקנים.

יעקב כץ: אני רוצה להוציא את זה ממסגרת בעיה ולקרוא לזה התענוג בטיפול בזקנים, התענוג שלנו לטפל בזקנים, בנכים ובנזקקים שלנו, הרצון לטפל בהם באהבה ובחיבה ולדעת שזו זכות אחרי כל מה שהם נתנו לנו ולמדינה, באופן אישי יש לנו את הזכות לטפל בהם כשהם מגיעים לגיל המבוגר, לתת להם אחד חלקי מאה ממה שמגיע להם.

יעקב כץ: אני מודה לכם שהקשבתם בקשב רב.

יעקב כץ: תודה שטרחתם ובאתם.

יעקב כץ: גלעד נתן יאמר את הדברים ואחריו כל מי שירצה יאמר את דברו.

יעקב כץ: אתם יכולים גם להיפרד ממני.

יעקב כץ: תודה.

גלעד נתן: אני לא אכנס עכשיו לכל הפרטים הקטנים, אני לא יודע איך לקרוא לזה.

גלעד נתן: עיקרי ההמלצות נקראו.

גלעד נתן: הנקודה הראשונה שהבחנו היא שמספר שעות הסיעוד הוא מספר לא ריאלי.

גלעד נתן: מצד אחד צריך לבדוק מודלים להשוואה ומצד שני די ברור שרוב האנשים הסיעודיים לא צריכים טיפול עשרים וארבע שעות ביממה.

גלעד נתן: לעלות ל- 30-40 שעות - יש כאן חישובים תקציביים שנתנו אתמול לאוצר, הם קצת החווירו וזה בסדר.

גלעד נתן: זאת העלות הריאלית של טיפול בשעות שאנשים זקוקים להן.

גלעד נתן: בנושא סיוע בקרובי משפחה, דבר הקיים כבר בכמה מדינות.

גלעד נתן: יש אצלנו כאן בעיה היסטורית, שזה לא היה עד היום.

גלעד נתן: זה יכול לפתור חלק מהותי מבעית הטיפול, אפשר להכיר באנשים שכבר עושים את הטיפול היום ולא מקבלים על זה את התגמול וחבל.

גלעד נתן: שיפור פעילותם של מרכזי היום לזקנים סיעודיים ולילדים נכים - יש המון בעיות הקשורות לשעות הפעילות, מערך ההסעות שאינו גמיש ושהוא לא יעיל, הגדלת מספר המרכזים, הגמשת ההסעות והגדלת שעות פעילותם יכולים לפתור חלק ניכר מבעיית הטיפול גם באנשים מבוגרים בעלי צרכים סיעודיים וגם בילדים נכים.

גלעד נתן: "עידוד תעסוקת ישראלים - הוועדה הזאת תמיד יוצאת מנקודת הנחה שעדיף להקטין כמה שיותר את מספר העובדים הזרים ולכן אנחנו סבורים שבהגדלת שעות של עובדים ישראלים ובהקמת המרכזים אפשר להוריד, אבל כדי לעודד תעסוקה צריך לפעול גם בשכר.

גלעד נתן: במגזר הפרטי וגם במגזר המוסדי שכר העובדים הסיעודיים הוא מאוד נמוך.

גלעד נתן: אין הסכמים קיבוציים, אין גורם שמאגד את העובדים האלה ומגן על הזכויות שלהם.

גלעד נתן: כל הדברים הם גורמי משיכה שליליים בענף.

גלעד נתן: בנוגע לטיפול המוסדי - זה עולה, כמו שכתב היושב ראש, יש הכרה בעדיפות בטיפול משק בית, אבל צריך להגיד את הדבר שהוא אמיתי וכואב, טיפול במשק בית הוא לא תמיד הטיפול הנכון.

גלעד נתן: יש אנשים שמגיעים למצב שהטיפול במשק הבית מסוכן לחייהם וההעדפה האישית שלהם להישאר במשק בית או העדפה של המשפחה מסיבות כלכליות שהם יישארו בבית מהווה בעצם סכנה לחייהם וזה לא יאפשר להם לקבל טיפול נכון.

גלעד נתן: אלו הבעיות.

גלעד נתן: יש כמה נקודת סיכום.

גלעד נתן: "הוועדה מודעת לכך שלהמלצותיה יש השלכות כלכליות כבדות ברמה המקרו על המדיניות הכלכלית הכללית.

גלעד נתן: במשך שנים נוצר הטיפול באנשים עם צרכים סיעודיים טלאי על טלאי.

גלעד נתן: הסדרת המצב הקיים והתמודדות עם עיוותים הקיימים בו אשר מונעים מתן טיפול מיטבי לאנשים עם צרכים סיעודיים וגורמים לתופעות כלכליות שליליות מחייבות נקיטת צעדים רחבים ואמיתיים.

גלעד נתן: העלאת נושא הבריאות לשם הבטחת ביטוח סיעודי בדומה למודל הגרמני עשויה לתת מענה על עיקר העלויות הכלכליות של השינויים.

גלעד נתן: העלות הנוספת תתחלק בין אזרחי ישראל במדינה ובנוסף על כך אופן הרכישה של הביטוח יוזיל את הביטוח למדינה ולאזרחים כאחד.

גלעד נתן: העלאת שכר לעובדים בענף והגדרת שעות הזכאות לעובד הסיעוד ולשהייה במוסדות הקהילה יגדילו את מספר העובדים הישראלים בענף ויביאו לצמצום משמעותי בצורך בעובדים זרים בענף שעיקר העובדים הזרים השוהים כיום בישראל עובדים בו.

גלעד נתן: התאמת הקצבאות - להעלות את השירותים ועדכון הקצבאות באופן שערכם הריאלי יישמר והם יתרמו להעסקה כחוק ולשמירה על זכויות בעלי הצרכים הסיעודיים ושל העובדים בענף.

גלעד נתן: שיפור הטיפול המוסדי והנגשתו מבחינה כלכלית יתרמו לשמירה על כבודם ואיכות חייהם של בעלי הצרכים הסיעודיים הנזקקים לטיפול זה".

יעקב כץ: תודה רבה.

יעקב כץ: הייתי גם אצל שר הרווחה וגם אצל שר האוצר ונפגשתי גם עם סגן שר הבריאות, בשיחות אמרתי להם שהבעיה הזאת תתפוצץ לנו בפנים.

יעקב כץ: בזמנו אמרתי שבעיית הבנייה תתפוצץ, אמרתי שעניין העובדים הזרים יתפוצץ לנו בפנים, נכון, הגברת שושנה שטראוס?

יעקב כץ: אני לא נביא כי הנבואה ניתנה לקטנים ולשוטים, אבל אני כן אדם עם שכל.

יעקב כץ: למרות שה- IQ שלי נמוך, ראיתי את הדברים האלה באופן ברור.

יעקב כץ: אני אומר שגם הנושא הזה מתפוצץ לנו בפנים, אנחנו רואים את הבעיות ואם לא נטפל בזה היום אנחנו נהיה בבעיה יותר גדולה.

יעקב כץ: בבקשה, פרופסור טוביה חורב, נעמת לי מאוד שהגעת לוועדות והעשרת אותנו בידע שלך, מאוד מחמיא לנו שהגעת לישיבה היום.

יעקב כץ: אני אבקש לשמוע את דעתך.

יעקב כץ: לאחר מכן נשמע את המשרדים.

טוביה חורב: תודה.

טוביה חורב: ראשית אני באמת רוצה להחמיא ליושב הוועדה ולדוקטור גלעד נתן.

טוביה חורב: לדעתי נעשתה כאן עבודה מאוד מקצועית.

טוביה חורב: אני חושב שהנושא, כפי שהוא מוצג על ידי הוועדה ומועלה על סדר היום הציבורי, לדעתי, זה חשוב מאוד.

טוביה חורב: אני אומר את זה לא רק כטוביה חורב, אני אומר את זה מתוך ראייה של משרד הבריאות.

טוביה חורב: מכאן אני רוצה להגיע לנקודה הבאה והיא שמשרד הבריאות כמשרד וגם שר הבריאות שעומד בראשו החליט כבר מלפני שנה על כך שהוא מעוניין להיכנס לעובי הקורה בתחום הזה.

טוביה חורב: המשרד ראה וזיהה את הכשלים שאתם כרגע העליתם ואולי גם רבים אחרים.

טוביה חורב: המשרד הקים צוות מקצועי וחשב שצריך לתקוף את הנושא הזה בראייה ממלכתית, לא בהכרח בתוך המסגרות הקיימות.

טוביה חורב: אחד הדברים הראשונים שהזכרת קודם זאת הראייה הצרה המאפיינת את הפיצול הקיים היום במערכת.

טוביה חורב: כל משרד רואה את הדברים מנקודת המבט הצרה שלו ואין את הראייה המתכללת.

טוביה חורב: כשסגן השר מינה את הוועדה זה היה אחד הדברים שהוא אמר, הוא רוצה את הראייה הכללית כדי להגיש בסופו של דבר לממשלה תכנית שהיא תכנית כוללנית.

טוביה חורב: אחד הדברים שאני מצד אחד מתרשם ומצד שני חושב שזה מעיד כאלף עדים על כך שהראייה של הוועדה היא נכונה היא בעצם העובדה שבסופו של דבר גם הצוות המקצועי של משרד הבריאות שעבד במנותק מכם, שעבד בנתיב מקביל לנקודות שאתם העליתם, נמצא שיש חפיפה גדולה מאוד בפתרונות המוצעים.

טוביה חורב: אני אשתדל לקצר בדבריי, המקום שבו אנחנו נמצאים היום הוא שלמשרד הבריאות ישנה תכנית מאוד מגובשת שרואה את הדברים מנקודת מבט כללית.

טוביה חורב: אני מיד אציין רק כמה נקודות של התכנית עצמה.

טוביה חורב: יש חפיפה מסוימת בין התכנית של משרד הבריאות לבין התכנית שכרגע ראינו והוצגה כאן.

טוביה חורב: התכנית של המשרד יותר רחבה ומטפלת במגוון גדול יותר של נושאים.

טוביה חורב: התכנית הזאת הוצגה בשבוע שעבר בפני ראש הממשלה.

טוביה חורב: סגן השר, מנכ"ל המשרד והצוות המקצועי ישבו עם ראש הממשלה והציגו את התכנית.

טוביה חורב: משרד הבריאות, סגן השר וההנהלה הבכירה של המשרד התחילו כבר בתהליך של ישיבה עם משרדי הממשלה הרלוונטיים.

טוביה חורב: זה אומר שהמשרד וסגן השר העומד בראשו מובילים מהלך שמקווה למצוא את הפתרון ברוח הדברים שבחלקם נאמרו כאן וגם בתכניות אחרות.

טוביה חורב: כמה דברים ברמת הכותרות על המאפיינים.

טוביה חורב: המשרד רואה את הדברים בכמה אבני יסוד של התכנית.

טוביה חורב: הדבר ראשון, אמרתם בצדק, ואני עושה קטגוריזציה אחרת של הדברים, הדבר הראשון הוא הכיסוי הביטוחי - כלומר עד כמה הכיסוי הקיים היום בין אם מדובר מהבחינה של הטיפול בקהילה ובין אם מדובר באשפוז וכן הלאה, האם הוא מכסה את כל אוכלוסיית הנזקקים כן או לא.

טוביה חורב: שנית, מקרב אלה שהוא כן מכסה האם הוא נותן כיסוי מספיק.

טוביה חורב: כאשר אתה מסתכל על הכיסוי הביטוחי, אלו שני הדברים שראשית אתה מסתכל.

טוביה חורב: הדבר השני הוא לבחון עד כמה הוא בר קיימא לטווח הרחוק.

טוביה חורב: האם מנגנון ההצמדה שלו הוא תקין או לא תקין, האם הוא עלול להישחק לאורך השנים.

טוביה חורב: אלו הדברים שמרכיבים את השאלות העיקריות בכל הנוגע לכיסוי הביטוחי.

טוביה חורב: הדבר האחר הוא המסד או העמוד, הנדבך, הנוסף שעליו יושבת התכנית, שהוא המבנה וארגון השירותים.

טוביה חורב: כאן אנחנו מדברים על מערכת, ציינתם גם אתם בצדק, שמתאפיינת בפיצול רב מאוד, בחלוקת אחריות, בכפל של שירותים.

טוביה חורב: כאשר נזקק סיעוד ומשפחתו ניצבים בפני מערכת שכזאת אין שום סיבה להניח שהם מסוגלים להתמצא בזכויות שלהם, שהם יודעים למי לפנות ושהמערכת מתפקדת באופן יעיל.

טוביה חורב: כשאני אומר באופן יעיל הכוונה באופן יעיל גם מבחינת רצף הטיפול.

טוביה חורב: לכן אנחנו שם בפנים, רצף הטיפול הרפואי הסיעודי, עד כמה הוא ניתן באיכות טובה לנזקק - מערכת מפוצלת מקשה לעשות את הדבר הזה.

טוביה חורב: האם ישנו איזה גורם מקצועי שעושה בקרה על הדברים, שאוסף את הנתונים, שמנסה להציב סטנדרטים טיפוליים, שוב ברצף הטיפול הרפואי סיעודי ועוד כהנה וכהנה שאלות שנוגעות למבנה וייחוד השירותים.

טוביה חורב: הדבר המרכזי שציינתם, זו המלצה מאוד מרכזית גם אצלנו, זה איחוד גורמים מבטחים, איחוד גורמים מטפלים והַכְנָסַת, אתם נתתם את זה כדוגמה וכמובן זה מרכיב חשוב אצלנו, קופות החולים כגורם שמהווה גורם מסוים שעושה בקרה ובעצם נותן את השירות הרפואי סיעודי לנזקק הטיפול הסיעודי הקשיש.

יעקב כץ: תודה רבה.

יעקב כץ: הגיע חבר הכנסת ניצן הורוביץ.

ניצן הורוביץ: אני מתנצל, הייתי בכנס עם הרופאים בחדר ליד, היה קצת דרמטי.

ניצן הורוביץ: תודה ליושב ראש הוועדה.

יעקב כץ: ניצן הורוביץ מחליף אותי ואני בטוח שהוא יעשה עבודה עוד יותר טובה ממני.

ניצן הורוביץ: אני כבר מתרשם מאוד מהמסמך הזה.

יעקב כץ: אני מקווה שהעניין לא יסתיים כשאני אהיה סיעודי או נכה.

יעקב כץ: בבקשה משרד הרווחה, מרים בר גיורא, בבקשה.

מרים בר גיורא: ראשית אני רוצה לומר שזה מסמך מאוד רציני.

מרים בר גיורא: אני לא יכולה להגיב על הכול ונכון שאני לא אגיב לעומק כי קיבלתי אותו רק עכשיו.

מרים בר גיורא: אני חושבת שמסמך כזה חשוב וכדאי שיהיה לנו דיון פנימי אצלנו, במעמד מנכ"ל ואולי אפילו שר.

מרים בר גיורא: עם זאת אני רוצה להגיב כי יש כאן התייחסות לנושאים שונים שהם מאוד חשובים מנקודת המבט שלנו.

מרים בר גיורא: כתובת אחת היא מאוד מאוד חשובה, כל הדברים חשובים, אבל אני רוצה להגיב לדברים שאני כן יכולה להתייחס אליהם.

מרים בר גיורא: כל הנושא שהתייחסתם כאן בצדק בנושא של עיבוי, הרחבה, הגדלה וגמישות של מרכזי היום, את זה אני רוצה להכניס לקונטקסט יותר רחב של כל השיפור של עיבוי, הרחבה והגמשה של שירותים קהילתיים.

מרים בר גיורא: זה נושא מאוד חשוב ולא רק מרכזי היום, זה נושא שאפשר לעשות אותו בקלות.

מרים בר גיורא: למשל את הנושא של לחצני מצוקה הייתי מכניסה לתוך תכנית הקהילות התומכות שנותנת לא רק לחצן מצוקה אלא גם אב קהילה שבלחיצה אחת שלוחצים יכול להגיע ולעשות כל מיני שירותים קטנים.

מרים בר גיורא: העלות היא לא הרבה יותר גדולה.

מרים בר גיורא: היום אנחנו מסבסדים את זה ויש רצון להמשיך, זו תכנית שמאוד מצליחה.

מרים בר גיורא: ישנן תכניות נוספות כמו נופשונים, שאנחנו נאפשר בקלות לזקנים להגיע לנופשון אחרי בית החולים כשהם במצב הכי קשה.

מרים בר גיורא: ישנו נייר שהגשנו אותו גם לאוצר - לא קיבלנו תשובה.

מרים בר גיורא: בגדול אני רוצה לומר שהתכנית מאוד יפה, בכל נושא עיבוי השירותים הקהילתיים, אנחנו מאוד מצטרפים לה.

מרים בר גיורא: צריך לבדוק את העלויות התקציביות ולראות איך ליישם אותה.

מרים בר גיורא: אני מבקשת לומר בסוגריים שצריך לדעת שלא כל זקן, חלק גדול מהזקנים מסיבות שונות אינם רוצים להגיע למרכזי יום.

מרים בר גיורא: יכול להיות שאם היינו משפרים ומעלים את הרמה והיינו נותנים מגוון שירותים אחר הם כן היו מגיעים.

מרים בר גיורא: היום הם לא רוצים.

מרים בר גיורא: נעשה מחקר לפני כשנה על ידי מכון ברוקדייל מאייר ושם נשאלו אנשים, שהם זכאי 'חוק ביטוח סיעוד', "אם זה לא היה עולה לכם כסף הייתם מגיעים למרכזי היום?

מרים בר גיורא: " היו כאלה שאמרו שגם אז הם לא היו מגיעים.

מרים בר גיורא: זאת אומרת שזה לא רק נושא של כסף.

מרים בר גיורא: אם לוקחים את כל המערכת התומכת של שירותים קהילתיים יש הרבה מה לעשות בהרחבה שלה, בהתאמתה לצרכים של הזקנים.

מרים בר גיורא: אני מאוד מברכת על החלק הזה, לגבי חלקים האחרים אנחנו צריכים דיונים אצלנו בתוך המשרד.

יעקב כץ: אני מודה לך.

טוביה חורב: הערה.

טוביה חורב: מכון ברוקדייל מאייר באותו מחקר מצא גם שכ- 50% מהמשפחות לא ידעו בכלל על הזכאות שלהם למרכזי יום.

מרים בר גיורא: נכון, בכל הנושא של מידע, מצד אחד מידע ומצד שני כתובת אם משהו קורה וצריך מהרגע להרגע הוא נושא קריטי לאדם הסיעודי הנמצא בביתו.

יעקב כץ: תודה.

יעקב כץ: בבקשה, הגברת אורנה זמיר.

אורנה זמיר: גם אני מצטרפת להערכה ליסודיות בה נעשו הדברים.

אורנה זמיר: אתה הגעת באופן אישי - - -

יעקב כץ: היינו אצלה פעמיים בפגישות ארוכות.

אורנה זמיר: גם עם הסמנכ"ל וכל הזמן היו שאלות ותחקורים, בהערות שלנו ניתן לראות כמה בירורים ושיחות טלפון נערכו איתנו כדי לאסוף את המידע.

יעקב כץ: אני מודה לכם גם על האירוח.

אורנה זמיר: אני שמחה שוועדה שתפקידה הוא עיסוק בעובדים הזרים אינה מתמקדת בשאלה של מתי מותר ומתי אסור, אלא מתמקדת בשאלה של החלופות.

אורנה זמיר: כלומר רק להוריד הנחיות בלי לתת את הפתרונות החלופיים זה לא יצליח.

אורנה זמיר: אני שמחה שהוועדה לא נפלה לבור הזה הקיים שכמעט כל מי שמתעסק בעניין הזה בקלות יכול ליפול לתוכו.

אורנה זמיר: המיקוד צריך להיות על הפתרונות החלופיים.

אורנה זמיר: המוסד לביטוח לאומי, אגף סיעוד, מאוד ישמח להשתתף במה שאפשר.

אורנה זמיר: כמובן שאנחנו עובדים על פי חוק והדברים שאנחנו עושים כך או אחרת הם על פי שינויי חקיקה.

אורנה זמיר: כתוב כאן למשל על נושא של שינוי מספר השעות הניתנות בטיפול אישי - - -

יעקב כץ: אכן את צודקת, זה לא תלוי בך.

אורנה זמיר: זה לא אצלנו, מה שכן אנחנו עושים בנושא הזה- התחלנו עכשיו בתהליך של הכנת חקיקה, הצעה שגובשה במינהל המחקר, הצעה שתסדר את שעות הסיעוד בתקציב אפס בחלוקה אחרת, כך שאלה שנמצאים ברמות הנמוכות יותר של הסיעוד יקבלו פחות שעות ומאחר והם רבים יותר ניקח מהם ויהיה אפשר לתת בצורה משמעותית גבוהה יותר לאלה שנמצאים ברמות הגבוהות של התלות.

אורנה זמיר: זה לפי דעתי צעד מאוד חשוב שהמוסד לביטוח לאומי יוזם, אני מקווה שימשיך הלאה.

אורנה זמיר: נושא שלא הספקתי לדפדף בו עדיין, אבל אני כל הזמן מזכירה שהוא מאוד מאוד חשוב, זה לתת את המענה של שעות בבית, זה לא הצוות של משרד הבריאות.

אורנה זמיר: שעות בבית לאנשים שמשתחררים מאשפוז, אני יודעת מידידי במשרד הפנים שהרבה מהלחץ הוא מאנשים שמשתחררים הביתה מאשפוז ושלא מודעים לאפשרויות.

אורנה זמיר: הפתרון האוניברסאלי לכך זה עובד זר וברגע שהשירות הזה נכנס קשה להוציא אותו מביתו של אדם.

אורנה זמיר: צריך לתת במקרים אלו חלופות במסגרת נופשונים, בתי החלמה או שעות סיעוד בבית לתקופה מוגבלת ללא מבחן הכנסות.

אורנה זמיר: לדעתי אחרי אשפוז זה לא העיתוי הנכון להתנות שירות במבחן הכנסות כפי שעצם האשפוז לא מותנה במבחן הכנסות.

אורנה זמיר: זה לדעתי צעד שיהיה מאוד משמעותי בשינוי כל התרבות.

אורנה זמיר: יצא לי השבוע לפגוש מישהי מנורווגיה שהיתה פעם אצלנו ונסעה, כעת היא היתה באירוח.

אורנה זמיר: שם אין כמעט עובדים זרים למעט באוסלו - - -

יעקב כץ: שמעתי שבפיליפינים הציבו יעד שישראלים יבואו לטפל בזקנים שלהם.

אורנה זמיר: הם נותנים בנורווגיה שירותים הרבה יותר מאצלנו, החל במצבים שאצלנו נחשבים כמצבים בהם אנשים לא זכאים ואצלם כן זכאים, זה כולל ליווי ביציאה מחוץ לבית כדי להתאוורר.

אורנה זמיר: בקיצור יש למה לשאוף.

אורנה זמיר: עשינו חוק נפלא בשנת 1998, אבל אנחנו צריכים לעשות עוד.

יעקב כץ: תודה.

יעקב כץ: זהרה כהן נציגת המשרד לאזרחים ותיקים בבקשה.

זהרה כהן: חברת הכנסת לאה נס הצטערה שהיא לא יכולה להגיע עקב סיור שיש לה.

זהרה כהן: אנחנו מברכים בפה מלא, כרגע אני מדברת מגרונה, מברכים אותך.

זהרה כהן: אנחנו שותפים במהלך כל השנתיים וחצי לכל הוועדות שהיו.

זהרה כהן: נשמח להמשך עשייה משותפת ושנראה שהדברים אכן יתקדמו.

זהרה כהן: היום יש כ- 150 אלף אזרחים ותיקים.

זהרה כהן: הצפי שבשנת 2030 יהיו כ- 1.4 מיליון, יש למה לצפות וזה לא עוד הרבה זמן.

יעקב כץ: אמרו שבשנת 2030 יהיו 1.1 מיליון מתנחלים.

קריאה: כל אחד מדבר מהרהורי ליבו.

יעקב כץ: הרהורי ליבי דווקא עם הזקנים.

זהרה כהן: אנחנו יודעים שתוחלת החיים עולה, אם פעם זה היה שנתיים, היום זה עומד על ארבע שנים בממוצע ובעתיד זה יעמוד על שש שנים, זאת אומרת שאנשים זכאים יותר גם במצב סיעודי.

זהרה כהן: המשרד עובד בשיתוף המשרדים הנוספים: משרד הבריאות, משרד הרווחה והמוסד לביטוח לאומי.

זהרה כהן: כמובן ישבנו בוועדה עם משרד האוצר.

זהרה כהן: אנחנו היום מקיימים מוקד זכויות *8840, בימים אלה יוצא עלון עם הזכויות, באוקטובר אחרי תקופה ארוכה בשיתוף אם כל המשרדים, יוצא עלון שיפרט את כל מגוון המשרדים השותפים לגבי כל הזכויות בזמן אשפוז ואחריו.

זהרה כהן: יש לנו את הפרויקט "והדרת פני זקן" שאנחנו נותנים מענה לאזרחים ותיקים גם במגזר החרדי וגם במגזר הערבי, גם העלאת מודעות והערכה גריאטרית.

יעקב כץ: תודה.

יעקב כץ: יפה מאוד.

משה נקש: ראשית אנחנו רוצים להודות לאדוני היושב ראש ולכל הצוות, בת שבע, גלעד לכולם על העבודה הטובה שהיינו שותפים בה.

משה נקש: זכית.

משה נקש: כמובן שאנחנו צריכים ללמוד את התכנית ולקרוא את ההמלצות לעומק.

משה נקש: חשוב לנו להגיד שככל שהתכנית תשפר את השירותים שיקבלו הקשישים, הנכים ובכלל המטופלים במדינת ישראל, כמובן שהרשות תתמוך בה וכמובן תהיה בעד.

משה נקש: במסגרת התכנית הזאת ישנן הרבה נקודות המתייחסות לשילובם של ישראלים - זו נקודה חשובה, בה אנחנו רואים כערך בשילוב הישראלים בענף הזה.

משה נקש: הייתי מוסיף הערה קטנה, בכוכבית קטנה - - -

יעקב כץ: הארה באל"ף.

משה נקש: באל"ף וגם בעי"ן, אפשר להתייחס אליה בשתיהן.

משה נקש: היה חשוב שישבו איתנו, הבנתי שישבתם עם הרבה משרדים, לגבי התכנית הזאת היה לנו מה להגיד בעניין והיינו מבקשים קצת להשפיע לעומק.

משה נקש: אנחנו נלמד את הדוח ונדבר עם גלעד ועם חבר הכנסת ניצן הורוביץ - - -

יעקב כץ: עם ניצן הורוביץ, שאני בטוח שהוא יעשה עבודה יותר טובה ויותר משלימה.

יעקב כץ: שנינו באים מהתקשורת, הוא בא מערוץ 10 ואני מערוץ 70 פלוס 10 זה 17, בגימטריה שווה לטוב.

רננה לוי: אני מצטרפת לברכות של כולם.

רננה לוי: אני חושבת שעשית עבודה ממש מרשימה.

רננה לוי: השילוב - - -

יעקב כץ: עשינו.

רננה לוי: עשיתם.

רננה לוי: אנחנו מדברים כאן על הנהגה ואנחנו יוצאים מהפרט לכלל.

רננה לוי: גם בוועדה ראינו הלכה למעשה מה זה מנהיג שמוביל דרך.

רננה לוי: התרשמתי מאוד מהעבודה שלך בתוך הוועדה הזאת עם הצוות.

רננה לוי: נפגשנו באחת ההזדמנויות בביקור בצפון, גיליתם רגישות יוצאת דופן, באמת הצלחת ובזכות

רננה לוי: כם קידמנו אצלנו גם נושאים מאוד קרדינאליים.

יעקב כץ: הכול בזכותכם.

יעקב כץ: אנחנו היינו רק הגלגלים.

רננה לוי: עם ישראל יכול להתהדר במנהיגים טובים.

רננה לוי: תודה רבה על השירות שנתתם לנו.

יעקב כץ: תודה רבה, זה מאוד מחמיא.

יעקב כץ: בבקשה, שמחה בניטה, תציגי את עצמך למי שלא מכיר.

שמחה בניטה: אני יושבת ראש עמותת מזור.

יעקב כץ: צריך לדעת ששמחה בניטה היא בעלת הבית של הכנסת, על פיה יישק דבר, חברי כנסת, שרים כולם שומעים לדעתה וחסר להם שלא.

שמחה בניטה: זה ממש לא כך.

שמחה בניטה: פשוטת העם.

שמחה בניטה: ראשית אני ממש רוצה לברך אותך.

שמחה בניטה: אני מבקרת הרבה שנים בכנסת ובוועדה לבחינת בעיית העובדים הזרים לא פחות.

שמחה בניטה: אני רוצה להגיד לך שאני אישית נהניתי לעבוד איתך ועם הצוות שלך, הגינות, יושר, נועם הליכות כלפי כולם באופן שוויוני בלי העדפה מסוימת, מה שלא היה עם קודמך.

שמחה בניטה: אני פשוט אומרת שרואים שרוח הקדושה האלוקית שורה עליך ומעבירה אותה כאן בקהל.

שמחה בניטה: אני איתך מכל הלב וגם עם הצוות שלך.

שמחה בניטה: באמת המנהיג, הראש.

שמחה בניטה: בעניין הנושאים שאנחנו מעלים, הם אומנם לא הנושא של קשישים אלא נכים ואנשים צעירים יותר שאיתם העבודה יותר קשה, עבודה יותר תובענית, היא פחות נוחה, גם השעות הן אחרות, נכים ישנים יותר מאוחר והולכים לישון מאוחר כי מטבע הדברים צעירים יותר תוססים.

שמחה בניטה: נכים לא עובדים ולכן הם ישנים עד הצהריים והיום מתחיל מאוחר ומסתיים מאוחר.

שמחה בניטה: לעובדים קשה מאוד לחיות את מעגל החיים שהוא די תובעני.

שמחה בניטה: זו אחת הסיבות שאצלנו תמצאו הרבה מאוד נטישה, הרבה מעדיפים קשישים לבד.

שמחה בניטה: את תופעת הנטישה לא הצלחנו לבלום.

שמחה בניטה: בכל הישיבות, בכל הוועדות אנחנו מנסים לסתום פרצות ולא מצליחים לבלום את תופעת נטישת נכים.

שמחה בניטה: עובדים מגיעים ואחרי שבוע כשהם יוצאים לחופשה הם לא חוזרים.

שמחה בניטה: לא מדובר על נטישה שהיא אחרי תקופת עייפות או שחיקה, פשוט שבוע עבודה יוצאים ולא חוזרים לעבודה.

שמחה בניטה: אני מצטערת שלא הצלחנו להשיג עד הסוף, למרות שהצלחנו להשיג את 51 חודש שהתחיל אצלך בוועדה.

שמחה בניטה: אמרתי שזה יכול להוות איזה מענה, אני רוצה לומר לך שיש לעניין הזה הצלחה אדירה.

שמחה בניטה: עובדים שסיימו חמש-שש שנים שלא היו מוכנים בעבר לעבוד אצל נכים יודעים היום שהסיכוי שלהם להאריך את שהותם בארץ כתוצאה מעבודה עם נכים.

שמחה בניטה: ..

שמחה בניטה: רוב הנכים הקשים ביותר, ניוון שרירים, מונשמים, מטופלים היום על ידי אותם עובדים שבתחילת הדרך לא רצו להיכנס לבתיהם, זה הישג משמעותי.

שמחה בניטה: אנחנו מחכים עדיין לוועדה שתחליט 'מי לחיים ומי למוות'.

שמחה בניטה: שיחליטו מי כן יישאר ויאריכו לו את השהייה למעלה מ- 51 חודש ולגבי מי הוועדה לא תקבל את הטענות וזה יהיה קשה מאוד עם הנכים שהתרגלו.

שמחה בניטה: להרגיל עובד לעבודה בביתו של נכה זה דבר לא פשוט.

שמחה בניטה: בזה לא הצלחנו ואני מצערת שבוועדה לא הצלחת להביא ביחד איתנו, אני מרגישה שאנחנו אוכלוסייה חלשה.

שמחה בניטה: אני מייצגת אוכלוסייה חלשה, "קו לעובד" מייצג אוכלוסייה חלשה, אני מאוד מכבדת את העבודה - - -

יעקב כץ: היא תדבר אחריך.

שמחה בניטה: אין בעיה.

שמחה בניטה: אני חושבת שהם עושים עבודה קודש, אבל נראה לי שאם הם היו נפגשים עם ארגון כמו שלנו, בכלל עם ארגוני נכים, והיו לומדים את המצוקה האמיתית, אני משוכנעת שבעבודה משותפת יכולנו להשיג הרבה יותר דברים טובים גם לעובדים וגם לנכים.

שמחה בניטה: כמובן שאני מגיעה מהמקום הכואב הזה.

שמחה בניטה: חבל שבהרמוניה שיצרת כאן לא הצלחת לחבר את זה כי זה היה עשוי להביא רגיעה כלפינו וכלפי השטח.

שמחה בניטה: אני מבקשת לומר שבמשך הפעילות בשנתיים וחצי האלה הגענו להישגים, צר לי שאנחנו עדיין לא מצליחים להביא מזור לבעיה של טיפול בנכים קשים בקצבאות.

שמחה בניטה: ישבנו אתמול עם השר כחלון ואמרנו שעם הכסף שאנחנו מקבלים מהמוסד לביטוח לאומי אי אפשר לעודד, לא עובדים ישראלים ובטח לא עובדים זרים לטפל בנכים.

שמחה בניטה: בקצבה של 4,000 שקל, כשאתה צריך לתת 7,000 שקל לפי מחלקת המחקר והמידע של הכנסת, הפער הזה הוא הפער שלדעתי בולם את היכולת שלנו להחזיק עובדים תקופות ממושכות.

שמחה בניטה: אם הוועדה הזאת ביחד תצליח לשכנע את האוצר, לא את האוצר אלא את השר שמלווה אותנו כרגע בנושא הזה, אני חושבת שזה יביא לפתרון.

שמחה בניטה: לדעתי כסף הוא כן הפתרון.

שמחה בניטה: כלומר יש כסף, יתנו להם את מה שמגיע להם, הנטייה שלהם לנטוש ולעזוב לדעתי תהיה יותר שולית ואז הנטישה תהיה כתוצאה מהתפנקות וחוסר רצון מובהק לעבוד עם נכים.

שמחה בניטה: אני מודה לך ואני מקווה שמחליפך יעשה גם הוא עבודת קודש.

יעקב כץ: הרבה יותר טובה, בעזרת ה'.

יעקב כץ: אני אבקש את עידית ליבוביץ' שהשתתפה כמעט בכל הישיבות, בבקשה.

עידית ליבוביץ': ההמלצות מצוינות, אנחנו יכולים לקוות שהן תאומצנה.

עידית ליבוביץ': לא צוין ההסכם הקיבוצי שההסתדרות הכינה לעובדי סיעוד לפני כל כך הרבה זמן, הסכם שממתין עדיין לאישור האוצר, מה שכרגע לא נראה שהולך לקרות - ההסכם קיבוצי שמדבר על העבודה הייחודית לענף ועל הדרישה לשכר גבוה יותר ושכר נסיעות.

עידית ליבוביץ': לעובדות סיעוד ישראליות אין היום שום אינטרס להמשיך לעבוד, זה נושא שדיברנו עליו בישיבה הקודמת.

עידית ליבוביץ': השכר הוא מאוד מאוד נמוך, אין להן אינטרס להישאר בשוק הזה.

עידית ליבוביץ': דיברנו גם שעיקר העובדות הן בעיקר מגל העלייה של שנות ה-90, הן מזדקנות, הן תעזובנה בקרוב את העבודה ולא יהיה מי שיחליף אותן.

עידית ליבוביץ': את ההסכם הקיבוצי כדאי לדחוף וכמה שאפשר יותר מהר.

עידית ליבוביץ': אולי זה יעודד קצת את תעסוקת הישראלים בתחום.

עידית ליבוביץ': במהלך התקופה הזאת קרו כמה דברים מאוד מצערים מבחינתנו, אנחנו עדיין, כרגיל, לא מוותרים על המשך הלחימה למען זכויות עובדים, גם עובדים זרים וגם עובדים ישראלים כמובן, על מנת לשמור על זכותם להתפטר כשהם רוצים ועל מנת לשמור על זכותם להיות מועסקים במקום שבו הם מעוניינים לעבוד.

עידית ליבוביץ': כמו ששמחה מנתה את הדברים שעדיין לא נפתרו, דבר גדול שלא נפתר זה העובדה שעדיין ממשיכים לתת היתרי העסקה לאנשים שאין כסף לשלם ואחר כך תוהים למה העובד תובע את הזכויות שמגיעות לו.

עידית ליבוביץ': כשאדם מקבל 1,000 שקל בחודש אין סיכוי שהוא ישלם שכר לעובד זר.

עידית ליבוביץ': עדיין ממשיכים לתת היתרים, משרד הפנים לא בוחן אם בכלל יש לאדם איזה אפשרות כלכלית לממן עובד, זה מאוד עצוב בעינינו ומקווים שזה משהו שיתחיל לזוז בזמן הקרוב.

עידית ליבוביץ': אסכם כמו שהתחלתי, אנחנו רק יכולים לקוות שההמלצות האלה תאומצנה, נעריך מאוד אם דברים יתחילו לזוז.

יעקב כץ: אני מודה לך.

יעקב כץ: מאירה שוורץ בבקשה.

מאירה שוורץ: - - - לי יש שני הורים זקנים, אם ההמלצות תאומצנה אני מאוד אעריך את זה.

יעקב כץ: עמית סדן, בבקשה.

עמית סדן: קודם כל אי אפשר לפתוח בלי פרידה ומילות תודה.

עמית סדן: אני ליוויתי אותך כאן בכל הדיונים ולא רק בעניין הסיעוד אלא גם בחקלאות, מסתננים ובכל דבר שנוגע לזה.

עמית סדן: הוועדה הזאת על אף שהיא נוגעת במשהו שהוא די בנישה היא נכנסת להמון עולמות שונים ומגוונים.

עמית סדן: ללמוד את כל הנושאים זה לא פשוט, טוב שזה כך, ולהיכנס לעומק הדברים ולנסות למצוא פתרונות זה בכלל דבר ראוי לציון.

עמית סדן: תודה לך ואני מניח שנתראה כאן.

יעקב כץ: אני מקווה להיות שר אוצר, אני אתן לך תפקיד מכובד ולו רק בגלל מה שאמרת עכשיו, וזה לא שוחד.

עמית סדן: לגופו של עניין, אנחנו באוצר רואים גם את עניין העסקת עובדים זרים בסיעוד כפתרון שהוא אומנם נוח לקשישים, אבל מבחינה משקית יש איתו המון בעיות.

עמית סדן: לדעתנו הוא לא נכון מבחינה משקית ובטח לא בהיקפים המדוברים כאן ואולי כן בחלק מהמקרים.

עמית סדן: בגלל שיקולי עלויות והפתרונות הנוספים שעובדים זרים נותנים, אולי כן נצטרך אותם.

עמית סדן: ההיקפים הקיימים יחד עם הגידול המדובר באוכלוסיית הקשישים לעתיד לבוא, אנחנו רואים בזה משהו שצריך לתת עליו את הדעת לפני שנגיע לממדים שיהיה לנו קשה להתמודד איתם.

עמית סדן: אנחנו בכלל זה הזכרנו את הוועדה שהתכנסה באוצר, שטרם סיימה את גיבוש ההמלצות הסופיות בגלל פערים בדברים מאוד נקודתיים.

עמית סדן: הצבנו מגוון פתרונות שלא ייעשו במכה אחת כי אנחנו חושבים שלעשות את השינויים במכה אחת זה אירוע מקרו כלכלי בסדר גדול של שינוי סדרי העדיפויות של הממשלה.

עמית סדן: אנחנו מדברים כאן על מיליארדים ולהגדיל כעת שעות סיעוד זה פתרון שנשמע יפה על הנייר, מבחינה רעיונית אין לנו שום התנגדות אלא להיפך - לדברים האלה צריך למצוא מקורות תקציביים.

עמית סדן: קל להגיד שיש, אני לא מכיר שיש, אין יש מאין, כל דבר הוא על חשבון משהו אחר.

עמית סדן: אני בטוח שכולכם יודעים את זה.

עמית סדן: במסגרת המלצות הוועדה אנחנו כבר התחלנו לפעול למרות שההמלצות הוועדה לא קיבלו עדיין תוקף של ממש.

עמית סדן: אנחנו פועלים בתוך האגף לשיפור השירותים במסגרת הקהילה, אנחנו חושבים על כיוונים של עידוד תעסוקת ישראלים במסגרת שעות הסיעוד בבית.

עמית סדן: אני לא רוצה להיכנס לפרטים כי אנחנו עוד לא סגורים בנושא ואני לא רוצה לצאת כאן בהתחייבויות שלא אוכל לעמוד בהן אחר כך.

עמית סדן: זאת הכוונה וזה מאוד מתחבר לנושאים שהעליתם כאן.

עמית סדן: ישנם עוד דברים שאנחנו יכולים לקחת ממה שאתם העליתם כאן על הנייר וגם אותם ליישם.

עמית סדן: מבחינת הכיוון הכללי זה בהחלט אותו כיוון עליו אנחנו מדברים.

עמית סדן: מעל ראשינו רובצת המגבלה הכלכלית תקציבית בה אנחנו צריכים לעמוד.

עמית סדן: שוב, אנחנו רואים עין בעין את הדברים.

יעקב כץ: בעזרת ה'.

יעקב כץ: עמית הוא קודם כל מנומס, תקפו אותו תמיד כאן והוא אף פעם לא איבד את העשתונות שלו.

יעקב כץ: אני רוצה לומר לך שהגמרא אומרת: "רופא בחינם שווה חינם' לכן הנושא של הוצאה כספית לפעמים היא ברווח גדול במיוחד, כשמדובר בהעסקת עובדים ישראלים במקום עובדים זרים.

יעקב כץ: זו השקעה כדאית כי אתה מקבל אותה ממיסוי ואתה מקבל אותה בתחושה טובה, בתעסוקת ישראלים ולכן ההשקעה כאן היא דרך ארוכה שבסופה קצרה.

יעקב כץ: אני מניח שהדברים האלה ייעשו בסוף כי הם מחויבים, גם בנימין נתניהו מתקרב לגיל שמונים עוד מעט וגם הוא יצטרך טיפול.

יעקב כץ: כולנו נגיע לזה, בכ"ח באלול אני אהיה בן שישים, למרות שאני לא נראה זקן בן שישים לזקנה.

יעקב כץ: תודה לך שהחזקת מעמד.

יעקב כץ: "קו לזקן", יפעת, בבקשה.

יפעת סולל: אני באמת חושבת שהמסמך מאוד יפה ויש בו הרבה מהנושאים שאנחנו מדברים עליהם הרבה מאוד שנים.

יפעת סולל: אני מסתכלת עליו ותוהה מה הערך המוסף של הוועדה הזאת בעניין הזה, משום שיש הרבה דברים חשובים בתחום הסיעוד, אבל הוועדה הזאת אמורה להתמקד בנושאים של העובדים הזרים בסיעוד או הקשר בין העובדים הזרים לעובדים הישראלים בסיעוד.

יפעת סולל: בעניין הזה אני חושבת שקיימנו לא מעט ישיבות ובעיות קונקרטיות שעלו בשנים האחרונות ושנוצרו בשנים האחרונות, משום מה הצלחנו להעביר אותם מישיבה לישיבה ולא להגיע ולו לראשית הפתרון.

יפעת סולל: ערכנו לפחות שלוש ישיבות שאני סופרת בעניין הכשל ברפורמה של העסקת עובדים זרים בסיעוד.

יפעת סולל: דיברנו הן על כך שהזקנים נאלצים לשלם 840 שקל בשנה על שום דבר והן על כך שלא ניתן רישיון להעסיק אדם בסיעוד אם אין חדר נוסף בבית, באופן שמפלה את האוכלוסיות שלא יכולות להרשות לעצמן דירות גדולות ולמרות זאת רוצות לקבל טיפול בקהילה.

יפעת סולל: מה גם שבעיניי עצם העובדה שהמטפל לא חי עם המטופל שלו, בהרבה מקרים זה דווקא יתרון לשני הצדדים.

יפעת סולל: אני חושבת שיש כאן בעיות קונקרטיות שצריך לפתור אותן ואפשר לפתור אותן, צריכים איזו מעורבות הרבה יותר ישירה עם הצבעה על הבעיות ודרישה ממשרדי הממשלה שהצליחו להגיע לכאן פעם אחר פעם ובכל פעם אמרו שהם צריכים עוד שלושה חודשים ועוד שישה חודשים כדי לתת מענה לדברים שאמורים להיות זכויות יסוד.

יפעת סולל: מעבר לזה אני חושבת שיש צורך להגדיר, לדעתי הרצף הטיפולי הוא קריטי, אבל הרצף הטיפולי צריך לבוא יחד עם גוף שיוכל לבדוק את המטופל ולקבוע באמת כמה שעות סיעוד הוא צריך.

יפעת סולל: הדבר הזה לא קיים היום.

יפעת סולל: למעשה מה שיש לנו היום הן הדרגות של המוסד לביטוח לאומי ואם צריך מעבר ל- 22 שעות בשבוע - אין יותר הגדרה אחרת.

יפעת סולל: בהמשך לדברים שכתובים שצריך להגדיל את מספר שעות ההעסקה בסיעוד, בעיניי עד לפחות ל- 40 שעות, צריך לראות איך יוצרים את המערך שיודע להגדיר מהן השעות.

יפעת סולל: בהתאם לזה אם מועסק אדם במסגרת של מגורים בבית המטופל אז גם יש את המנגנון שיודע לקבוע מהו התשלום שמגיע לו.

יפעת סולל: היום אנחנו נמצאים במצב פרוץ לחלוטין, אנחנו אחרי פסיקה של בית המשפט שגלגל חזרה את הכדור אל הבית הזה וקבע שהכנסת צריכה לקדם חקיקה שתסדיר את דרכי ההעסקה המתאימות להעסקת עובדים בסיעוד.

יפעת סולל: הכנסת לצערי לא טרחה להתקדם בעניין בזה באופן שזה פוגעני גם כלפי העובדים וגם כלפי המעסיקים שתמיד יכולים לשוב להיתבע.

יפעת סולל: דבר נוסף שנראה לי מאוד חשוב לדבר עליו, שוב בהקשר לוועדה הזאת ובאופן קונקרטי להבדיל מדברים חשובים שנעשים, אני יודעת שנעשים דברים מאוד מאוד משמעותיים במשרד הבריאות, כולי צפייה לראות אותם הופכים למציאות, חשוב שהוועדה הזאת תתעסק בדבר שבעיניי הוא הפוגעני והוא עצם יחסי עובד ומעביד בין מטפל למטופל.

יפעת סולל: אני לא חושבת שזה סביר שמטופל יצטרך להיות מעסיק.

יפעת סולל: מטופל צריך לקבל שירות, הוא צריך לקבל אותו מגורם שנותן שירות כמו כל טיפול תפקודי או רפואי אחר.

יפעת סולל: צריך להיות מנגנון, בעיניי המדינה צריכה לעשות את זה, מדינת ישראל לא ממש אוהבת לקחת אחריות על עצמה ואולי זה יהיה באמצעות גורמים מופרטים, שהגורם הזה הוא זה שייתן את הטיפול.

יפעת סולל: כמו שהמוסד לביטוח לאומי, זה לא אידיאלי ורחוק מלהיות אידיאלי, אבל יש חברות שמעסיקות עובדים והעובדים האלה מגיעים אל המטופלים ונותנים להם את השירות.

יפעת סולל: כך כשעסקינן בעובדים זרים, זה צריך להיות אותו דבר ולא יכול להיות מצב שבו העובד בורח או בין אם הוא מתאשפז בבית החולים שהאדם סיעודי לא יחפש מי יבוא לטפל בו ביום יום שלו כשאין לו את היכולת לעשות את זה.

יפעת סולל: זה לא סביר להטיל את האחריות הזאת על מטופל.

יפעת סולל: בעיניי כל דרך ההעסקה הזאת היא פוגענית וצריך למצוא את המערך הנכון כדי להפסיק את ההתנהלות הזאת.

יעקב כץ: אני מאוד מודה לך וגם מסכים עם הדברים שאת אומרת כמו שהסכמתי עם הדברים של כולם.

יעקב כץ: גם את צודקת.

יעקב כץ: אני מתכוון ברצינות.

יעקב כץ: אמרתי כבר שהכול עקום מההתחלה - - -

שמחה בניטה: זה גם ייתן מענה ל"קו לעובד" שאומרים לא לתת היתר למי שלא - - -

יעקב כץ: עמותת חברות הסיעוד, בבקשה.

משה בוקובזא: קודם כל אני שומע הרבה מאוד דברים טובים, באמת נעשים דברים טובים.

משה בוקובזא: אם דיברתם על רוח הקדושה, מהמעט שאני מבין שכשנעשו דברים טובים בבריאת העולם, אז הקב"ה בחן את היום ואמר "וירא כי טוב" ואז הוא חשב איך לעשות את היום הבא שיהיה יותר טוב.

משה בוקובזא: אני מקווה שאנחנו נמשיך לשמור על 'חוק הסיעוד', תשע שנים לקחה החשיבה וההקמה שלו.

משה בוקובזא: הוא קם והיום אני שומע שיש כל מיני גורמים שרוצים לכרסם בחוק הזה.

משה בוקובזא: במה הדברים אמורים?

משה בוקובזא: – אני שומע על אנשים שמדברים על גמלה בכסף – גמלה בכסף ללא פיקוח בעצם יגרום למה שנעשה היום בתקציב של שירותים מיוחדים.

משה בוקובזא: הדבר אומר שאנשים יקבלו את הכסף ובמקום לקנות בו שירות הם יילכו ויקנו איתו דברים אחרים.

משה בוקובזא: לכן שירות בע' - שירות שהוא היום דוגמה לכל הגויים, מכל העולם באים לראות מה נעשה כאן, זה הדבר הטוב ביותר.

משה בוקובזא: על זה צריך לשמור כי אנחנו רואים איך איכות החיים של הקשישים השתפרה, אנחנו רואים כמה ימי עבודה נחסכו למשפחות, מכך שהאנשים קיבלו את השירות והילדים במקום לאבד ימי עבודה קיבלו את השירות באמצעות 'חוק הסיעוד' והמטפלים.

משה בוקובזא: אני חושב שהנושא של עובדים זרים - - -

יעקב כץ: דובר על גמלה בכסף, לא על גמלה למישהו מהמשפחה שיעשה את העבודה - - -

משה בוקובזא: גם על זה יש לי מה להגיד, אני מיד ארחיב את הדיבור.

משה בוקובזא: נעשה היום ניסוי במדינת ישראל בנושא של לתת לחלק מהאנשים גמלה בכסף, פיילוט.

משה בוקובזא: אנחנו עדים למקרה, לפני חצי שנה נודע לי, בן בא וביקש לקבל גמלה בכסף, הוא קיבל גמלה בכסף, באה הבת ושאלה למה ההורים לא מקבלים שירות.

משה בוקובזא: רבותי - - -

יעקב כץ: יש חריגים, אין ויכוח - - -

קריאה: לא צריך להקיש ממקרה בודד.

משה בוקובזא: שאלתם, אז אמרתי.

קריאה: יש כאלה שמאוד שמחים שהם מקבלים בין 20% ל- 40% ממה שהם קיבלו דרך חברות הסיעוד, הם יכולים להרשות לעצמם - - -

משה בוקובזא: לא נשאר, לא 20% ולא 40%, בקושי 4%.

משה בוקובזא: אני במקרה מכיר את המספרים ואם תרצי אני אתן לך.

יעקב כץ: סליחה, לא לנהל שיחות אישיות.

יעקב כץ: אתם זוכרים 'דברי חכמים בנחת נשמעים'.

משה בוקובזא: הדבר הכי לא בסדר הוא שאנשים זורקים מספרים, מדברים על 30% , 40% ו- 50%, הרי כל הדברים נבדקו על ידי המוסד לביטוח לאומי.

משה בוקובזא: השכר שמקבלות חברות הסיעוד מחושב על ידי המוסד לביטוח לאומי.

משה בוקובזא: אני אומר לכם שהיום גם 3% לא נשארים בידי החברות.

משה בוקובזא: יש להם בעיה של תפקוד ואנחנו יודעים שיש חברות שעומדות להיסגר.

משה בוקובזא: בנושא של עובדים זרים, לדעתי מה שקרה היום בעזרתו של "קו לעובד" הוא שהעובדים הזרים קיבלו כוח ובעניין הזה אתה רואה שבמקום שהמשפחה תבוא לראיין את העובד הזר ולבחור את העובד הזר, העובד הזר מראיין היום את המשפחה ומחליט אם כן או לא להגיע.

משה בוקובזא: אני מדבר ברמת השטח, רבותיי.

משה בוקובזא: אנחנו יודעים כמה העובדים הזרים מתפנקים שהמקום הזה הוא קשה והוא לא רוצה לטפל, וזה מקרה שקל ונוח לו לטפל.

משה בוקובזא: רבותי, אין טוב ממראה עיניים ומי שעובד בשטח יודע את הבעיות.

משה בוקובזא: לכן אני חושב שאתם כוועדה תצטרכו לקבוע את הכללים.

משה בוקובזא: בסך הכול אנחנו עדים לשירות שאנחנו נותנים לדור שהקים את המדינה הזאת והמעט שאנחנו יכולים היום להחזיר לו זה את אותו שירות.

יעקב כץ: תודה רבה.

אבנר עורקבי: קודם כל בית הספר הנחמד הזה שייצגת אותנו הוא יוצא מהכלל למרות כל המתקפות שהיו פה כולל הצעקות וכולל קריאה לצאת החוצה, אבל אני רוצה להגיד שאנחנו יודעים שכל הכוונה שלך היתה אמיתית ואני רואה את זה הלכה למעשה בתכלית, בעשייה המאוד מבורכת שאין לי מילים להגיד ואין לי מספיק מילות תודה להגיד לכם.

אבנר עורקבי: גם מצדנו, ההתקפות שלנו נגד "קו לעובד", אנחנו לא תקפנו אותם אישית אלא את הנושא ואנחנו רוצים להגיע לעמק השווה איתם.

אבנר עורקבי: אין לנו שום מטרה לנגח אישית - - -

יעקב כץ: זאת הכוונה של כולנו, זאת לא אשמתה, לא אשמת העובדים, זו אשמתו של בנימין נתניהו.

אבנר עורקבי: הגעתם למסקנה סופית איפה אנחנו נפגעים.

אבנר עורקבי: אני רוצה להלין על דבר אחד כמו שאמרה הגברת יפעת סולל, אני לא ראיתי כאן מספיק התייחסות לנושא של מגורים בבית המטופל.

אבנר עורקבי: יש לנו הרבה ילדים שחיים בבתי חולים שצריכים עובדים זרים.

אבנר עורקבי: אין עובדים זרים, סגרו את השמים והם עדיין מחכים בבית החולים, הם רוצים לצאת הביתה, ההורים רוצים להוציא אותם והם לא יכולים.

אבנר עורקבי: למה?

אבנר עורקבי: – כי יש משרדים ויש ועדות שנמשכות ונמשכות לאורך זמן ולא מגיעים לידי מסקנות.

אבנר עורקבי: אני מאוד מבקש, הילדים רוצים וזועקים, תאפשרו את העניין של מגורים או לא מגורים בבית המטופל כי אין לנו מקום בבית.

יעקב כץ: תודה רבה.

יעקב כץ: הגברת שושנה שטראוס, בבקשה.

יעקב כץ: הגברת שטראוס אישה מאוד חשובה, היא הגיעה לכל הישיבות והיא גם אישה מאוד חכמה.

שושנה שטראוס: רציתי להתייחס כאן למה שנאמר לאחרונה.

שושנה שטראוס: כמו שאנחנו יודעים יש יתרונות לחובה לעובדים זרים בסיעוד לעומת זאת אנחנו ראינו כולנו בישיבות שיש גם עלויות חברתיות וכלכליות.

שושנה שטראוס: לכן אני לא מסכימה עם מה שנאמר כאן שהוועדה היתה צריכה להתייחס כאן רק למסלול הצר של כן או לא עובדים זרים ואילו תנאים יחולו ומה לא יחולו.

שושנה שטראוס: כמו שאורנה אמרה זו נפילה לבור וצריכים להסתכל סביב ולראות אילו פתרונות יש לנו לתת לאזרחי מדינת ישראל.

שושנה שטראוס: לא נוכל לתת מענה לכל הבעיות שהסוגיה של עובדים זרים מעוררת, למשל, תנאי העבודה בישראל שנבנו כדי לתת הגנה לעובדים, אבל איך להחיל אותם על עובדים שמתגוררים ועובדים ונוכחים 24 שעות, על שאלות בנושא חירויות בחברה שלנו לעומת צרכים של קשישים ונכים שלא יכולים להיות ננטשים.

שושנה שטראוס: הפתרון צריך להיות בכיוון של הוועדה למצוא מגוון הסדרים שיכולים לתת פתרון חלופי.

שושנה שטראוס: בנושא של השיטה החדשה שהונהגה שהיא לא מושלמת והיא משתכללת, לפחות היא נתנה מסגרת עם אפשרות של גורמים מקצועיים שנמצאים כל הזמן בקשר עם המשפחות, נותנים ייעוץ גם לגבי התנאים, גם מתייעצים עם גורם מקצועי ברשות.

שושנה שטראוס: זו מסגרת שיש בה עלויות, אבל היא יצרה התקדמות בכל הנושא הזה.

שושנה שטראוס: אני מברכת את היושב ראש על כל הליווי, על היסודיות, על האפשרות שהוא נתן למגוון דעות ומבטים שונים בוועדה.

שושנה שטראוס: איחולים להמשך הצלחת הדרך.

טל וזגן: צהריים טובים, תודה על זכות הדיבור.

טל וזגן: אני מצטרף לחגיגה ליושב ראש היוצא ואני מברך את היושב ראש הנכנס.

טל וזגן: אני טל וזגן, מנכ"ל חברת כוח אדם לסיעוד לקשישים בעיקר ועובדים זרים, חברת דנאל, החברה השנייה בגודלה לפחות בתחום ופחות או יותר בארץ.

טל וזגן: אני חושב שבפורום הנוכחי אני האדם היחיד שנמצא בחדר שקם כל בוקר וצריך להסתכל לקשישים בעיניים, להסתכל לנכים בעיניים ולהגיד להם אין לי פתרון, אין עובדים זרים במדינת ישראל שאפשר לעשות החלפות, אין אפשרות להוציא עובדים זרים לחופשות למשפחות שלהם.

טל וזגן: "קו לעובד", תסתכלו עלי, אתם מדברים על זכויות עובדים זרים, אני הייתי רוצה שכל העובדים הזרים ייסעו הביתה לראות את הילדים ואת המשפחות שלהם.

טל וזגן: אין אפשרות לעשות החלפות.

טל וזגן: אני מוכן בכפוף לצנעת הפרט להגיש לוועדה או לכל גוף אחר, למשרד הפנים, רשימות.

טל וזגן: אני מדבר אתכם לא על עשרות אלא על מאות לקוחות שפנו ופונים יום יום רק לחברת דנאל ולא יכולים לקבל ממני שום מענה.

טל וזגן: נמצאים בבית מאות ואולי אף יותר קשישים שלא נמצא להם פתרון.

טל וזגן: אני נמצא כאן בכובע של דנאל ואני נמצא בהתרגשות בכובע אחר בתור הבן של נחום וזגן, בן שמונים וחמש, שחלה בדמנציה מאוד קשה, מחליפים לו חיתולים ארבע-חמש פעמים ביום ואין לי פתרון.

טל וזגן: אני עם דנאל הגדולה הכנסתי את האבא שלי לבית אבות ברמת השרון ושלושת האחים משלמים מכיסם כדי להחזיק את אבא.

טל וזגן: אין פתרונות אמיתיים במדינה לקשישים עשרים וארבע שעות ביממה.

טל וזגן: אני מצפה מכל הפורומים ומכולנו לבוא, לקום ולדפוק על השולחן.

טל וזגן: אני עברתי בעיון על החוברת ואני חושב שעשיתם עבודת קודש - - -

יעקב כץ: תגיע לפתרון.

טל וזגן: אני מכיר את רוב האנשים מהמוסד לביטוח לאומי, רננה לוי יושבת כאן וכולנו כל הזמן בשיחות, אין פתרונות אמיתיים, לא לחברות הסיעוד, לא לתאגידי כוח האדם - - -

יעקב כץ: סליחה, הגברת שטראוס, לכאורה אם אין מגבלה, למה לא נותנים להביא את העובדים אם חסרים עובדים בענף?

שושנה שטראוס: יש מגבלות שקשורות - - -

יעקב כץ: אני שומע את זה כל הזמן, כנראה עד שאני לא אהיה ראש ממשלה ואוכל ליישם, זה בשביל הכיף, אבל עד שהכיף הזה יגיע, בענף הסיעוד אין מגבלה, למה הטענה שחוזרת ונשמעת בכל ישיבה, הוא מדבר על מאות ועל האבא שלו, למה אין אפשרות להביא עובדים?

שושנה שטראוס: לפני שנה בערך אחרי שנים שהיה אפשר להביא באופן בלתי מוגבל, ראינו את התוצאות לכך, קבעו מגבלות.

שושנה שטראוס: המגבלות קשורות למספר עובדי הסיעוד הזרים הנמצאים בישראל ולא צריך להביא אותם, הם כבר יודעים עברית - - -

יעקב כץ: אבל הם לא רוצים לעבוד כי הם עובדים במסעדות וכל מיני מקומות אחרים.

שושנה שטראוס: אנחנו בודקים את היחס.

יעקב כץ: אני שואל שאלה, החבורה הזאת נמצאת ברישומים, אבל לא ניתן לאתר אותה, היא רשומה, היא בורחת, היא ברחנית ולא ניתן להשתמש בה והוא מחפש אנשים ומספר הנזקקים גדל.

יעקב כץ: כמה מהנזקקים יישארו בלי טיפול?

שושנה שטראוס: אנחנו עוקבים אחרי המספרים האלה.

שושנה שטראוס: יושב צוות מדי כמה שבועות ברשות עם האוצר ובודק את המספרים ואת האפשרויות.

שושנה שטראוס: אם אנחנו רואים שאין פתרון אנחנו נותנים תוספת.

שושנה שטראוס: עשו את זה גם בעבר, אבל לפחות עם יד על הדופק.

טל וזגן: אני רוצה לסבר את האוזן לתשובתה של עורכת הדין שושנה שטראוס.

טל וזגן: חברת דנאל כחברת סיעוד מטפלת ב- 16,000 חולי סיעוד במדינת ישראל.

טל וזגן: הקמנו חברה לעובדים זרים.

טל וזגן: אנחנו צריכים לתת טיפול, אני מתייחס רק לקשישים ולא על נכים ועל ילדים, ל- 16,000 חולי סיעוד שסובבים אותנו בדנאל ומדי יום מידרדר מצבם.

טל וזגן: יש לי זכות להביא X עובדים זרים, 180 זה המספר שאני יכול להביא במהלך שנים עשר חודש ממאי עד מאי.

טל וזגן: אני צריך לחלק את השנה ולתת איך שהוא שירות כל הזמן ללקוחות דנאל.

טל וזגן: אין לי אפשרות, שוב אני יכול להגיש רשימות שלמות, מה גם שאתם משרד הפנים פונים אלינו כדי למצוא פתרונות לאנשים שמגיעים אליכם.

טל וזגן: יש כאן מעגל קסמים, כולם עושים עבודת קודש, אבל העסק תקוע.

יעקב כץ: העסק תקוע כי צריך יותר כסף לנכים ולזקנים ושיוכלו להעסיק ישראלים ולא תצטרכו להביא פיליפינים.

יעקב כץ: שמענו והבנו.

יעקב כץ: טוב שזה הועלה להמחשה.

ישראל הבר: אני אדבר בקצרה.

ישראל הבר: אני מבקש להעלות שלוש נקודות.

ישראל הבר: אחת הבעיות עם העובדים הזרים היא, לפחות לפי ההגדרה, הם לא יודעים עברית או עברית ברמה מספיק טובה.

ישראל הבר: צריך לזכור שעל פי הנתונים שלנו בקרב האוכלוסייה הכללית, שני שליש מהאוכלוסייה יודעת לדבר אנגלית, בקרב אנשים עם מוגבלות שליש דוברי אנגלית ושני שליש יודעים רק עברית או ערבית.

ישראל הבר: זו בעיה.

ישראל הבר: לכן אני תומך בתכנית של אדוני ועליה אני מברך.

יעקב כץ: עדיף שיהיו ישראלים שאפשר לדבר בשפה.

ישראל הבר: כן זה מאוד חשוב.

ישראל הבר: הפתרון לכך היא הנקודה השנייה והיא הפתרון של מתנדבי שירות אזרחי או שירות לאומי.

ישראל הבר: זה לא נכלל בחוברת ולדעתי חבל כי זה יכול להוות פתרון, הם בוודאי מדברים בשפת הקהילה שלהם, בין אם מדובר בקהילה החרדית או הערבית.

ישראל הבר: לדעתי זה יכול להוות פתרון טוב גם לעניין השפה וגם לעניין התקציב.

יעקב כץ: יפה מאוד.

ישראל הבר: הנקודה האחרונה היא ההתייחסות לשעות נוספות.

ישראל הבר: אנחנו יוצאים מתוך נקודת הנחה שהשכר בענף הוא 4,000 שקל, אם תוסיף שעות נוספות השכר בענף הוא 16,000 שקל.

ישראל הבר: לא בהכרח כי המצב המשפטי מאוד מעורפל בבג"צ.

ישראל הבר: אני מציע שהוועדה תמליץ לשר התעשייה, המסחר והתעסוקה לתקן את החוק בעניין הזה וליצור הסדר חוקי ברור מהן שעות הנוספות של עובדי סיעוד.

ישראל הבר: שנדע אחת לתמיד מה מגיע ומה לא מגיע להם.

יעקב כץ: תודה, אלו דברים של טעם.

יעקב כץ: אני אבקש מחבר הכנסת ניצן הורוביץ בבקשה.

גלעד נתן: סליחה, אני מבקש להעיר הערה לגבי הנושא.

גלעד נתן: זאת הוועדה המיוחדת לבחינת בעיית הזרים, זו לא רק וועדה לעובדים זרים.

גלעד נתן: חשוב שכולכם תדעו, חבר הכנסת יעקב כץ קידם כאן במהלך השנה פרויקט של תעסוקת ישראלים, אתם לא מכירים אותו, זה בענף הבניין.

גלעד נתן: זה פרויקט שעובד בצורה יפה, הוא הזכיר את זה.

גלעד נתן: הרעיון הוא לא רק לטפל בעובדים זרים אלא להסתכל על התמונה הכוללת.

גלעד נתן: בתמונה הכוללת מטרתה של הוועדה הזאת, תתקן אותי בת שבע שנמצאת כאן יותר שנים ממני, זה לראות איך סוגרים את הסיפור.

גלעד נתן: לסגור את הסיפור זה להביא את העובדים הישראלים, למצוא את המנגנונים, לשלם את הקצבאות כמו שצריך כדי שלא נצטרך להסתמך על עובדים זרים.

גלעד נתן: בניגוד לרוב חברי הכנסת הוועדה הזאת מיום קיומה מייחלת ליום שאפשר לסגור את הדלת ולמסור את מפתח ולהגיד לא צריך אותם יותר.

יעקב כץ: תודה.

יעקב כץ: בבקשה ניצן הורוביץ.

ניצן הורוביץ: לצערי היום הזה הוא קצת רחוק ובינתיים צריך להתמודד.

ניצן הורוביץ: אני גם מצטרף לדבריו של גלעד נתן והלוואי והבעיה הזאת לא הייתה קיימת.

ניצן הורוביץ: לצערי היא קיימת.

ניצן הורוביץ: ראשית אני רוצה להודות ליושב ראש הוועדה ידידי, חבר הכנסת יעקב כץ, לא רק על המסמך המרשים הזה שאני אלמד אותו ואעשה ככל יכולתי כדי ליישם ולדחוף אותו, אלא בכלל על המאמץ שהוא השקיע כאן בשנתיים וחצי האחרונות.

ניצן הורוביץ: כמו שאתם יודעים הוועדה הזאת לא עסקה רק בסיעוד אלא בכל קשת הנושאים שקשורים בעובדים זרים ובזרים בכלל שנמצאים בישראל, בין אם מדובר באפריקאיים שמגיעים דרך סיני, בין אם מדובר בעובדים בחקלאות, בין אם מדובר, כמו שאמר גלעד נתן, בעובדים בענף הבניין, המסעדות, בסיעוד כמובן ששם המאסה הגדולה, בשוהים בלתי חוקיים, אנשים במעמד כזה או אחר.

ניצן הורוביץ: קשת שלמה שמקיפה מאות אלפי אנשים ונוגעת בכל מקום ומקום בחברה הישראלית.

ניצן הורוביץ: כך שמהבחינה הזאת הוועדה הזאת רחבה, מטפלת בנושאים קשים ומסובכים וחיוניים מאין כמותם.

ניצן הורוביץ: אני חייב להגיד שחבר הכנסת יעקב כץ השקיע כאן מאמץ עצום.

ניצן הורוביץ: אני מצטרף לכל הדברים שאמרתם.

ניצן הורוביץ: זו זכות גדולה מבחינתי וכבוד שאני מחליף אותך, אנסה להיכנס לנעליו הגדולות.

ניצן הורוביץ: במיוחד בישיבה האחרונה הוא מניח על שולחן הוועדה את המסמך החשוב הזה.

ניצן הורוביץ: גם במשפחתי אני מכיר את הנושא בצורה מאוד קרובה, מכיר את הבעיה.

ניצן הורוביץ: אני רוצה להגיד לכם שמהבחינה הזאת אני לא רואה כאן את הצדדים כעומדים משני צידי מתרס כלשהו.

ניצן הורוביץ: בעיניי זו הסתכלות לא נכונה של הדברים, לא צריך להיות ואסור שיהיה עימות בין ארגונים חברתיים ובין ארגוני הנכים.

ניצן הורוביץ: הארגונים החברתיים לפעמים מטפלים בנכים עצמם כשהנכה עובד או שמקופחות זכויותיו.

ניצן הורוביץ: כולנו נמצאים באותו צד.

ניצן הורוביץ: צריך לראות כאן מהי טובתה של החברה הישראלית, לחברה הישראלית טוב שנכה או זקן יקבלו טיפול טוב ושחלילה שאיש ינטוש אותו.

ניצן הורוביץ: אם העובד של הנכה צריך לצאת לחופשה או חולה או קרה לו משהו יהיה לו מחליף כדי שאותו נכה יוכל לקום בבוקר ומישהו יוכל לקחת אותו לשירותים.

ניצן הורוביץ: אני מכיר את הדברים מזווית אישית ביותר.

ניצן הורוביץ: חשבו רק על הסיטואציה שקם אדם מרותק, סיעודי מלא ומגלה שהועבד נעלם, מה הוא עושה?

ניצן הורוביץ: – זה דבר שלא צריך להטיל אותו על הנכה המעסיק ולא צריך להטיל אותו על העובד המועסק, אלא מישהו צריך כאן לקחת אחריות.

ניצן הורוביץ: הגורם שהיה צריך או צריך לקחת את האחריות, לצערי, ובזה צודק יעקב כץ, בהרבה מאוד מקרים הוא פשוט ברח, הגורם הזה הוא מדינת ישראל.

ניצן הורוביץ: מדינת ישראל לא יכולה להסתפק בכך שהיא מנפיקה רישיון לעובד זר ואז לומר שהבעיה כבר לא שלה.

ניצן הורוביץ: צריך מישהו שיבוא ויראה מה קורה שם בבית, האם העובד הזר עובד כפי שהוא צריך, האם הנכה או הזקן מקבלים את הטיפול כפי שהוא צריך, האם זכויותיו של העובד נשמרות, האם המערכת בכלל מתפקדת שם באותה דירה סגורה קטנה ששניהם נמצאים לבדם.

ניצן הורוביץ: בהרבה מאוד מקרים, כפי שראיתי ושמעתי כאן בוועדה בדיונים שיזם יושב ראש הוועדה, זה לא מתקיים.

ניצן הורוביץ: אפילו הדברים המינימאליים, אפילו הטריוויאליים של בדיקה תקופתית כדי לראות אם רוחצים את האדם, האם הוא מקבל אוכל כמו שצריך, הדירה נקייה, העובד מקבל חדר כמו שצריך והוא לן במקום אנושי.

ניצן הורוביץ: הדברים האלה לא מתקיימים בהרבה מאוד מקרים לצערי הגדול.

ניצן הורוביץ: אני זוכר, יעקב כץ, במיוחד ישיבה שהתקיימה לא מזמן במסגרת הטיפול שלך בעניין הזה, אני חייב להגיד שיצאתי מזועזע מהעדויות שנשמעו, הגיעו לכאן אנשים עם שיתוק מוחין שזקוקים לטיפול צמוד, הדברים שהם סיפרו היו קשים ביותר.

ניצן הורוביץ: האשמה באמת לא בהם ולא באיזה בחורה מהפיליפינים שעברה שבועיים של הכשרה ואין לה מושג מה ואיך.

ניצן הורוביץ: המערכת היא זאת שצריכה לקחת אחריות בעניין הזה.

ניצן הורוביץ: אני איחרתי ואני שוב מתנצל כי הייתי כאן בכנס חירום של הרופאים ששובתים.

ניצן הורוביץ: על מה מתנהל בעצם המאבק?

ניצן הורוביץ: בדיוק על אותם דברים ועל אותם פרמטרים, על מערכת ציבורית שצריכה לתפקד כמו שצריך בצורה מיטבית במדינת ישראל.

ניצן הורוביץ: הם דיברו על שירותי בריאות ואנחנו כאן על סיעוד, אלו דברים דומים.

ניצן הורוביץ: האוכלוסייה במדינת ישראל מזדקנת, טוב שכך, אנחנו מדינה שבה תוחלת חיים גבוהה וזה מעיד על רמה גבוהה במדינה.

ניצן הורוביץ: אנחנו יודעים שבגיל מתקדם, מגיל שמונים או שמונים וחמש, אפשר בעצם לומר שכל זקן שני סובל מסוג כזה או אחר של שיטיון שמצריך חלק מהטיפול בבית, אבל חלק לא יכול לקבל את הטיפול הזה בבית וחייבים לקבל אותו במסגרת יותר ממוסדת.

ניצן הורוביץ: יש לנו הרבה מקרים שעובד זר אחד לא מספיק, לא מספיק.

ניצן הורוביץ: אנחנו יודעים זאת ובכל זאת המערכת ממשיכה ללכת באותו תלם.

ניצן הורוביץ: דיבר כאן נציג החברה נכון ודיברו האנשים על מחליף ועל חופשה, מה עושים במקרים כאלה.

ניצן הורוביץ: הוועדה הזאת נתנה את הדעת לעניין בצורה הכי רצינית, בזכותו של יושב ראש הוועדה והצוות, אני מתכוון להמשיך בכך.

ניצן הורוביץ: זו בעיה שרק תלך ותחריף ואנחנו חייבים לתת לה מענה ויש מענה.

ניצן הורוביץ: יש מענה ואפשר להגיע להרבה פתרונות אם אנחנו באמת יוצאים מנקודת הנחה שאנחנו כאן לא במלחמה האחד עם השני, בסופו של דבר מטרתנו היא אותה מטרה, לכולנו כאן יש מטרה אחת והיא שאדם במדינה הזאת יוכל להתקיים ולתפקד בכבוד.

ניצן הורוביץ: זה משותף לכולנו.

ניצן הורוביץ: היקף הנושאים שהוועדה הזאת מטפלת הוא מאוד רחב, אלו נושאים קשים ומאוד מסובכים, מאוד מאוד מסובכים.

ניצן הורוביץ: אין כאן פתרונות קלים, לא טריקים ששולפים מהשרוול, מעורב כאן הרבה כסף, הרבה מצוקה.

ניצן הורוביץ: אני רוצה להגיד תודה לארגוני הנכים, לארגונים החברתיים, לארגוני זכויות האדם, כולנו ביחד צריכים לעבוד כאן כתף לכתף כי המטרה משותפת.

ניצן הורוביץ: אני בטוח שגישה כזאת גם יכולה לקדם את כולנו למקום הרבה יותר טוב בחברה הישראלית.

ניצן הורוביץ: אני יודע שיושבים כאן סביב השולחן אנשים, חלקם אני מכיר אישית, חלקם אני עוד אכיר, אנשים כמו אורנה ואחרים, כולכם באמת צוות מעולה, גם נציגי הממשלה שיש לה אנשים מומחים ויודעים.

ניצן הורוביץ: לפעמים אנשים נשארים במגירות סקטוריאליות, אבל כל אחד, ואני יודע ותאמינו לי, גם נציג משרד האוצר ונציגי משרד הרווחה והשירותים החברתיים והמוסד לביטוח הלאומי מכירים ורואים את הבעיה.

ניצן הורוביץ: אילו היתה להם יותר אפשרות, אין לי בכלל ספק שהיה אפשר לקדם את התחום הזה.

ניצן הורוביץ: המטרה שלנו, אולי טוב שגם יעקב כץ וגם אני מגיעים מהאופוזיציה בבית הזה, לכן אנחנו פחות כבולים בכבלים פוליטיים.

ניצן הורוביץ: אני אומר את זה בצורה גלויה שיש לנו פחות בעיה לבקר את הממשלה כשצריך לבקר אותה, לא תמיד חייבים, אבל כשצריך אנחנו יכולים לעשות את זה ואפילו בחריפות.

ניצן הורוביץ: אני רואה בוועדה הזאת מכשיר שהוא ריבוני, עצמאי, משוחרר ולכן הוא יכול לפעול בצורה יעילה.

ניצן הורוביץ: חבר הכנסת יעקב כץ הוכיח את זה לא רק בעניין עובדי הבניין.

ניצן הורוביץ: למשל אני הייתי איתו בסיור בגבול מצרים וראינו מה נעשה שם, זה הרבה בזכות מהמאמץ שלו.

ניצן הורוביץ: יש גם דברים שאנחנו לא מסכימים עליהם, זה ברור - - -

יעקב כץ: אין כל כך הרבה.

ניצן הורוביץ: זה בסדר, זה חלק מהבית הזה.

ניצן הורוביץ: יש לנו הרבה יכולת דווקא מהמקום הזה של ועדה בכנסת, תוך שימוש בכלים של הוועדה והסמכויות שלה אל מול משרדי הממשלה ועם החברה האזרחית, להשיג את ההתקדמות.

ניצן הורוביץ: אני שוב מודה לחבר הכנסת כץ, מודה לו שהוא משאיר לי את המסמך הזה, מודה לצוות הוועדה ואני אשמח לשתף פעולה עם כולכם, תרגישו חופשי להתקשר אלי, לדבר איתי, אל תניחו הנחות מוקדמות מכל מיני סוגים כי אתם תמצאו כאן בוועדה אוזן קשבת והפורום הזה מיועד בעצם לכולכם.

ניצן הורוביץ: תודה רבה לכולכם, עוד מעט יש את החילופין ואני מניח שכולם מוזמנים.

יעקב כץ: אני מודה לקהל הקדוש, תודה רבה.

יעקב כץ: חזקו ואמצו.