ועדת הכלכלה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 966, 2012-12-19 11:15

כרמל שאמה-הכהן: בוקר טוב, אנחנו פותחים את ישיבת ועדת הכלכלה.

כרמל שאמה-הכהן: על סדר-היום תקנות המועצה לענף הלול (כללים בדבר מכסות לייצור ביצי מאכל לשיווק בשנת 2013), התשע"ג-2013.

כרמל שאמה-הכהן: משרד החקלאות, בבקשה.

יוסי ישי: אפתח בקצרה.

יוסי ישי: כמדי שנה אנחנו מביאים לאישור הוועדה את הכללים בדבר מכסות לייצור ביצי מאכל, אנחנו מודעים לאילוצי הזמן ותמיד עושים את זה בדקה ה-90, לכן אנחנו רוצים לעשות מאמץ להעביר את התקנות במהירות האפשרית, ולכן אנחנו מביאים לוועדה תקנות שהן כמעט זהות לתקנות של 2012, כדי לצמצם מחלוקות, ואני אגיד איפה השינויים.

יוסי ישי: ישנם שני שינויים שבעניינם, אם תהיה הסכמה – מה טוב, ואם לא תהיה הסכמה אז נאפשר אולי לשני נציגים לטעון אותם, והוועדה תכריע בהם.

יוסי ישי: בכל מקרה, אני לא רוצה מחלוקות כאן.

יוסי ישי: אני רוצה לאשר את התקנות מהר ככל הניתן כדי למנוע משבר וכשל בתכנון ענף ההטלה בשנה הבאה.

יוסי ישי: זו ההקדמה.

יוסי ישי: אפשר להתחיל, מבחינתי.

כרמל שאמה-הכהן: כן, בבקשה להקריא.

יוסי ישי: אורי, אתה מקריא?

כרמל שאמה-הכהן: יש הערות למישהו?

לאה יוגב: אני מבקשת להעיר הערה.

לאה יוגב: למסמך הזה הוקדמה פנייה של שרת החקלאות שמנמקת את הבקשה שלה, והיא מדברת פה על תקנה 9.

לאה יוגב: אני מבקשת שבתקנה 9 - - -

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו בתקנה 1, גברתי.

לאה יוגב: בסדר, רק שנדע שהיא הכניסה פה בדלת האחורית את הרפורמה.

כרמל שאמה-הכהן: הערות לתקנה 1? אין, תקנה 1 אושרה.

כרמל שאמה-הכהן: תקנה 2, בבקשה.

כרמל שאמה-הכהן: הערות?

כרמל שאמה-הכהן: התקנה אושרה.

כרמל שאמה-הכהן: למישהו יש הערות לתקנה 3?

כרמל שאמה-הכהן: התקנה אושרה.

כרמל שאמה-הכהן: הערות?

כרמל שאמה-הכהן: אין, התקנה אושרה.

לאה יוגב: אדוני, נקבעו מכסות לשנת 2013 ליישובי קו עימות במסגרת החלטות ממשלה, והתקבלו החלטות בוועדת מכסות.

לאה יוגב: אנחנו מבקשים שהחלטות של ועדת מכסות, ועל-פי מה שנאמר לנו על-ידי היועץ המשפטי של מועצת הלול, תהיינה מגובות בתקנות של מועצת הלול.

לאה יוגב: חלק מההחלטות לא נכללו בתקנות האלה, ואנחנו מבקשים להכיל אותן.

כרמל שאמה-הכהן: לא הבנתי.

כרמל שאמה-הכהן: מהי ההערה שלך לתקנה 4?

לאה יוגב: ההערה היא שצריך להכניס כאן את החלטות ועדת מכסות, כי כדי ליישם אותן צריך להכיל אותן בתוך התקנות האלה.

לאה ורון: את מבקשת להוסיף את ההחלטות לתוך תקנה 4?

לאה יוגב: לתוך תקנה 4, כן.

קריאות: זה לא ב-4.

לאה יוגב: אבל כתוב פה: לכל מגדל תיקבע מכסה אישית ל-2012.

קריאה: זה בתקנה 5.

קריאה: אוקיי, אז ב-5.

קריאה: אז נדבר ב-5.

כרמל שאמה-הכהן: למישהו יש הערות ל-4?

יוסי אדוני: יוסי אדוני, נציג מגדלים במועצת הלול, ממושב זרעית.

יוסי אדוני: אנחנו מבקשים להוסיף לתקנה – מדובר בתקנה 5(א) ו-(ב).

כרמל שאמה-הכהן: אבל שאלתי על תקנה 4.

כרמל שאמה-הכהן: אני לא אתן רשות דיבור לאנשים.

כרמל שאמה-הכהן: אתן לא יכולים לבזבז כך את זמן הוועדה.

כרמל שאמה-הכהן: שאלתי אם יש הערות ל-4, ואתה מדבר אתי על תקנה 5.

כרמל שאמה-הכהן: תקנה 4 אושרה.

כרמל שאמה-הכהן: תקנה 5 – נא להקריא.

אלקנה אפרתי: הערה אחת להבהרה: יש פה שינוי אחד, ואני מבין שיש כאן הערות נוספות לסעיף, בעניין פסקה (ב)(3).

אלקנה אפרתי: מאחר שהתקנות "רצות" משנה לשנה באופן די דומה בסך-הכול, ועד עתה נדרש ש"המחזיק" יגור במשקו החקלאי ביישוב בו יוקם על-ידיו הלול בו תיוצר המכסה, וכרגע זה רק ביישוב.

אלקנה אפרתי: מה הסיבה לשינוי הזה?

אלקנה אפרתי: מדובר בסעיף 5(ב)(3).

אורי צוק-בר: במגזר הערבי זה לא משנה.

אורי צוק-בר: בדרך-כלל זו קרקע פרטית, בסמוך.

אלקנה אפרתי: וויתרתם על הדרישה?

יוסי ישי: זו התאמה.

יוסי ישי: זה לא ויתור.

קריאה: שזה יתפוס בשני המגזרים.

אורי צוק-בר: שזה יתאים גם למיעוטים.

כרמל שאמה-הכהן: כן, מר אדוני, מה היתה ההערה שלך לתקנה הזאת?

יוסי אדוני: ההערה שלי היא כזאת: בכללים של 2011 ו-2012 הארכנו תוקף של החלטות הממשלה בדבר חיזוק יישובי הגדר.

יוסי אדוני: הוקצו 10 מיליון ביצים לחיזוק יישובי הגדר.

יוסי אדוני: אני לא יודע לעניין הכמות, אבל אני יודע שיותר מ-50% מומשו.

קריאה: 70%.

יוסי אדוני: תיקנו אותי – בערך 70% מומשו.

יוסי אדוני: 30% הנותרים לא מצליחים לממש בעקבות בעיות בירוקרטיות, ואנחנו יודעים שהם נמצאים בהליכים הסופיים של הבעיות הבירוקרטיות האלה.

יוסי אדוני: אנחנו מבקשים להכניס את התיקון הזה ולהאריך את התוקף בעוד מספר חודשים כדי שיוכלו לממש, כי מדובר בילדים ובבנים שנמצאים ביישובי הגדר, שמחכים ומצפים לזה מספר שנים והשקיעו הרבה כסף בזה.

כרמל שאמה-הכהן: את מה להאריך?

יוסי אדוני: להאריך את התוקף, כדי שיוכלו לממש את הזכאות.

יוסי אדוני: יש לנו סעיף, אם אפשר, ממנכ"ל מועצת הלול או מהיועץ המשפטי של מועצת הלול - - -

אלקנה אפרתי: אני רק אציין, כדי שהדברים יהיו ברורים לוועדה.

אלקנה אפרתי: בתקנות מהשנים שעברו נקבעה, בתוספת השנייה או בדרכים אחרות, רשימה סגורה של ארבעה או חמישה יישובים שצוינו בשמותיהם, ולהם נקבעה מכסה של 10 מיליון ביצים נוספות על-פי החלטת הממשלה לחיזוק יישובי הגדר.

אלקנה אפרתי: בחוק ההתייעלות הכלכלית של השנים 2009–2010, חוק ההסדרים, נקבע שתוקפן של החלטות ממשלה מהסוג הזה יתבטל בתום שנת 2011.

אלקנה אפרתי: בשנה שעברה, בדיון בתקנות האלו, הועלתה טענה שלפחות חצי מתוך 10 המיליון האלו לא חולקו – מה שנאמר אז בוועדה, להבנתי – ונתבקש להאריך את תוקף ההחלטה על אף שהחוק קבע שהחלטת הממשלה בטלה.

אלקנה אפרתי: יושב-הראש בישיבה ההיא היה חבר הכנסת עמיר פרץ, ומאחר שהועלתה טענה שמסיבות בירוקרטיות, מסיבות של פרוצדורה, כ-5 מיליון מכסות ביצים לא חולקו, הוחלט להאריך את תוקפה של אותה הוראה.

אלקנה אפרתי: ואני רק אדגיש, כי זה חשוב: הוחלט להאריך אותה לחצי שנה.

אלקנה אפרתי: זאת אומרת, היא פגה בחודש יוני האחרון.

אלקנה אפרתי: עכשיו נתבקש להחזיר את ההוראה הזו שבטלה גם על-פי חוק וגם על-פי התקנות של שנה שעברה, וראוי יהיה לשמוע מהמבקש מה הסיבות להוספת הוראה כזו.

יוסי אדוני: אני אגיד כמה משפטים, ואני רוצה שגם היועץ המשפטי של מועצת הלול יגיד.

יוסי אדוני: אז העלינו טענות, בעיות בירוקרטיות – אתה צודק, ומימשו בין 40% ל-50%.

יוסי אדוני: נכון להיום מומשו בזכות הארכת תוקף שלכם עוד 30%, ונשארו לנו עוד 20%–30% שהם ממש בהליך הסופי, זו האפשרות האחרונה שלהם, ואנחנו לא רוצים שהם יפספסו את זה.

יוסי אדוני: אם אפשר שהיועץ המשפטי של מועצת הלול - - -

כרמל שאמה-הכהן: כן, מועצת הלול, בבקשה.

טומי מנור: למעשה, התקנה שהוכנסה בשנה שעברה לא היתה סתירה להחלטת הממשלה, משום שנאמר בה שהיא חלה על עניינם של מבקשים שעניינם היה תלוי ועומד לפני יום 31.12.2012, וש"נתקעו" באיזשהו מקום מבחינת אישורים, היתרי בנייה וכולי.

טומי מנור: ואז האריכו את האפשרות שלהם להמציא ולהוכיח את העמידה שלהם בתנאים הנדרשים בתקנות מ-2011 למשך חצי שנה.

טומי מנור: במהלך הדיונים בוועדת מכסות הסתבר שכדרכם של דברים, עדיין יש מכשולים ובעיות ועדיין אנשים מתקשים להמציא את כל האישורים.

טומי מנור: הם אנשים שהזכאות שלהם אושרה כבר בעבר, אושרה על-ידי המשרד ואושרה על-ידי האגודות, ויהיה מאוד לא סביר ולא מוצדק להניף עליהם את הכורת בשלב הזה.

כרמל שאמה-הכהן: אתם תומכים בבקשה?

שמואל לויט: אנחנו תומכים מאוד.

כרמל שאמה-הכהן: מישהו מתנגד לבקשה?

קריאות: - - -

יוסי ישי: משרד החקלאות לא מתנגד לבקשה אם יש לה פתרון משפטי.

יוסי ישי: הקושי הוא משפטי.

יוסי ישי: הבנו שאנחנו באילוץ משפטי.

יוסי ישי: אם יש פתרון משפטי – אנחנו לא מתנגדים.

כרמל שאמה-הכהן: היועץ המשפטי לוועדה יגיד.

אלקנה אפרתי: אשמח לשמוע את משרד המשפטים, כי על פניו, כפי שאמרתי, אכן תוקף ההחלטה פג לפני כחצי שנה.

אלקנה אפרתי: הוצגה כאן טענה ולפיה טוענים המבקשים שמסיבות פרוצדורה בלבד, עיכוב הליכים ביורוקרטיים, ראוי להמשיך.

אורי צוק-בר: אפשר רק הערה?

אורי צוק-בר: בעניין 2011 – זו הארכה של 2011.

יוסי ישי: אורי, אם יש פה חסם, הוא רק משפטי.

יוסי ישי: ידבר משרד המשפטים, בבקשה.

לירון אדלר-מינקה: בעיקרון, הבנו שרוב ההליכים מוצו.

לירון אדלר-מינקה: להמשיך ליישם את ההחלטה הזו עוד זמן ועוד זמן, זה נוגד את הוראות החוק, כי החלטות הממשלה – דינן היה להתבטל.

לירון אדלר-מינקה: אז נתנו עוד חצי שנה כעוד תקופת מעבר לפתור בעיות.

לירון אדלר-מינקה: השאלה היא, ואולי גם משרד החקלאות צריך להגיד פה, אם מהידע שלהם לעניין ועדת המכסות עומדות פה בעיות שהן בסך-הכול השלמת מסמכים, או שיש פה עניינים שהם מעבר לזה.

לירון אדלר-מינקה: היום אין סמכות משפטית לתת שוב עדיפות כזאת.

לירון אדלר-מינקה: לפי חוק ההתייעלות הכלכלית, אם רוצים לתת עדיפות שהיא לא לפי חוק אזורי עדיפות לאומית, צריך לקבל החלטת ממשלה חדשה ומנומקת בנושא הזה.

לירון אדלר-מינקה: הבנו שמדובר כאן ביותר מרק השלמת מסמכים, ולפעמים, בחלק מהמקרים, מדובר בהגשת בקשות מחדש.

קריאות: לא, לא, לא.

קריאה: לא, לא.

קריאה: - - - את זה לביורוקרטיה בלבד.

לירון אדלר: אם זה משהו שוועדת מכסות כבר קיבלה החלטה בעניינו – אנחנו רוצים להבין מה סוג הבקשות שעומדות.

לירון אדלר: האם וועדת הזכאות כבר קיבלה החלטה ודחתה את הבקשה, ורוצים להגיש את זה שוב.

קריאה: תגדירו שאם זה ביורוקרטי - - -

קריאה: סליחה, אני, כיושב-ראש ועדת מכסות, יכול להוסיף משהו?

קריאה: נמצאים פה גם מנכ"ל המועצה וגם יושב-ראש ועדת מכסות.

עמרם דהן: ברשותכם, כיושב-ראש ועדת מכסות, עמי דהן, ואני גם חבר מהחקלאים – אני מברך שהארכתם בשנה הקודמת, וכתוצאה מזה הצלחנו ליישב עוד 20 חקלאים לפחות שבונים ובנו את ביתם ביישובים.

עמרם דהן: מנכ"ל משרד החקלאות, עשיתי סיור עם הצוות שלך והבעיה היא הביורוקרטיה במינהל.

עמרם דהן: בגלל טבעות, בגלל עודף קרקע, אלה דברים שצריכים להסתיים בשנה הזאת.

עמרם דהן: אנחנו כמעט בקצה של התהליך שמלווים אותו כמעט שנה וחצי.

עמרם דהן: אני מבקש, כיושב-ראש ועדת מכסות – והלכתי לבית-בית ונחלה-נחלה עם הנציגים שלכם – להאריך את זה עד סוף 2013 ולנסות למצות את התהליך.

עמרם דהן: מטרת התהליך היתה ליישב את ארבעת יישובי הגדר ולהגדיל את ההתיישבות, אז תנו לזה את הגושפנקה האחרונה פה.

אלקנה אפרתי: אני מודה שאני לא מבין.

אלקנה אפרתי: אם נטען בשנה שעברה לעניין 5,000,000 ביצים, ונטען שהבעיה אמורה להיפתר תוך חצי שנה, ואני גם מבין שרוב המכסות האלה ניתנו – אני לא כל-כך מבין איך עכשיו מתבקשת שנה מלאה נוספת.

קריאה: לא צריך שנה.

קריאה: אפשר ארבעה-חמישה חודשים, ומסיימים את התהליך הזה.

קריאה: בגלל ביורוקרטיה.

קריאה: שלושה חודשים.

לירון אדלר: מדובר באותם אנשים שכבר הגישו את הבקשה?

קריאה: כן, כן.

קריאה: ודאי, או שהוחלפו בתוך היישוב.

טומי מנור: אני רוצה להדגיש, מדובר במבקשים שהגישו בקשות כבר לפני 2012.

לירון אדלר: והמכסה אמורה להגיע לאותם אנשים?

טומי מנור: לאותם אנשים, או חליפים שלהם בתוך המשפחה.

טומי מנור: מי שלא יכול לממש את הזכאות בעצמו, אבל אחיו יכול לממש את הזכאות - - -

קריאה: ועמד בתנאים ב-2011.

טומי מנור: אבל עדיין, אלה יחידות שאושרו לפני סוף 2011.

לירון אדלר: אבל מה זה אומר, להעביר את הבקשות של החליפים שלהם?

שמעון ביטון: זה לא חליפים.

שמעון ביטון: אם אח נותן לאח את הזכות, זה בסוף ליישב עוד משפחה ביישובי הגדר בצפון.

שמעון ביטון: זה לא משנה, הוא גר לפני 2011.

יוסי אלמליח: זה זכות של משפחה.

לאה ורון: סליחה, מה שמך, בבקשה?

שמעון ביטון: שמעון ביטון, נציג מגדלים, מושב אביבים.

לאה ורון: ומה שמך?

יוסי אלמליח: יוסי אלמליח.

לאה ורון: אוקיי, ומדברים עם רשות דיבור של יושב-ראש הוועדה.

שמעון ביטון: אני רוצה להשלים, בבקשה, אם יאופשר לי.

שמעון ביטון: למעשה, משפחות בודדות מסיימות כרגע את התהליך, והתנאים שנדרשו לפעמים ממועמד ספציפי לא יכלו להתאים מאחר שהוא לא גר ביישוב ב-2011, אז הוא העביר לאח שלו את הזכויות.

שמעון ביטון: "הרצנו" את זה ביישובים, מול המוסדות, מול מינהל מקרקעי ישראל, מול הסוכנות היהודית, ליישב אותם.

שמעון ביטון: הם צריכים לקבל את ה"טופסיאדה" האחרונה, ולא מדובר בהרבה מכסות נוספות, אלה מכסות קיימות, וזה לחזק את יישובי הגדר ולתת לעוד כמה משפחות מקור פרנסה.

כרמל שאמה-הכהן: יוסי ישי, בבקשה.

יוסי ישי: משפט אחד: אין מחלוקת עניינית, אנחנו בעד להאריך.

יוסי ישי: השאלה היא אם יש חסם חוקי.

יוסי ישי: אם יש חסם חוקי, לצערי, לא נוכל.

יוסי ישי: אם אין חסם חוקי, אנחנו בעד.

יוסי ישי: נקודה.

לאה ורון: לא בדקתם, במשרד, אם יש חסם?

יוסי ישי: אפשר למצות את זה עכשיו.

יוסי ישי: בדקנו והתשובות שקיבלתי גם בפעם הקודמת וגם בפעם הנוכחית הן שיש חסם חוקי.

יוסי ישי: אם יש חסם חוקי, ידי כבולות.

כרמל שאמה-הכהן: אבל בפעם הקודמת הארכנו את זה, לא?

קריאה: בשביל זה יש יועצים משפטיים – להאריך תוקף.

יוסי ישי: יש פה שלושה יועצים משפטיים – שיגידו את עמדתם ונסגור את העניין.

אלקנה אפרתי: אני מציע שככל שהוועדה השתכנעה מהנימוקים, וזאת נקודת המפתח פה - - -

לירון אדלר-מינקה: אפשר רגע להסביר?

לאה ורון: לא, הוא באמצע הדברים שלו.

לאה ורון: בעוד דקה.

אלקנה אפרתי: אז ייקבע מנגנון זהה או דומה למנגנון שכבר נקבע בשנה שעברה.

אלקנה אפרתי: כלומר, אכן אנשים שעניינם היה תלוי ועומד, וגם יהיה צריך לבחון מתי היה עניינם תלוי ועומד.

כרמל שאמה-הכהן: הוועדה אומרת באופן ברור ומביעה את עמדתה: אנחנו בעד למצוא כל דרך לאשר מבחינה משפטית את בקשת החקלאים.

כרמל שאמה-הכהן: הייעוץ המשפטי של משרד המשפטים ושל משרד החקלאות ינסה לתאם נוסח.

כרמל שאמה-הכהן: מבחינתנו, אפשר להתבסס על הנוסח מהפעם הקודמת ולהשתמש במנגנון הזה, או בכל נוסח חלופי שישרת את הרעיון שהסכמנו עליו.

לירון אדלר-מינקה: רק הערה: ככל שמדובר באותו אדם שמגיש בקשה וכבר עומד לפני הישורת האחרונה, אז זה מצב אחד.

לירון אדלר-מינקה: ככל שמדובר בחליפים של אותו אדם, ואותו חליף צריך להתחיל להביא עוד מסמכים ועוד דברים כדי לאשר את זכאותו – ובודקים גם את זכאותו של אותו חליף – אז זה בעצם להתחיל את התהליך מחדש.

לירון אדלר-מינקה: זאת לא היתה הכוונה.

לירון אדלר-מינקה: הכוונה היתה שהחלטות ממשלה ישנות יתבטלו.

לירון אדלר-מינקה: וככל שרוצים לתת, הממשלה יכולה להחליט שהיא רוצה לתת שוב עדיפות ליישובי הגדר, אבל צריך לקבל החלטת ממשלה חדשה מכוח חוק אזורי עדיפות לאומית.

לירון אדלר-מינקה: היום אין לנו סמכות לתת עדיפות לאותו חליף מכוח החלטת הממשלה הישנה, כי החלטת הממשלה הזאת התבטלה.

לירון אדלר-מינקה: בעצם, אין לנו סמכות חוקית.

כרמל שאמה-הכהן: - - -

לירון אדלר-מינקה: אם מדובר באותו אדם שצריך להגיש את המסמך האחרון, ככל שיש אנשים כאלה, אז אנחנו במצב אחר ואולי אפשר.

לירון אדלר-מינקה: אבל ככל שמדובר בחליפים של אותם אנשים, אנחנו לא נמצאים באותו מצב ולא לזאת היתה הכוונה, כי מדובר בדיון מחדש בבקשה.

יוסי אדוני: כבוד היושב-ראש, היא טועה.

יוסי אדוני: ברוב המקרים מדובר באותם אנשים.

כרמל שאמה-הכהן: חברים, דיברנו על המנגנון שהוסכם עליו בפעם הקודמת.

כרמל שאמה-הכהן: אני לא רואה סיבה לשנות אותו.

אלקנה אפרתי: אני רוצה להבין, ואקרא מה שנקבע בפעם הקודמת.

אלקנה אפרתי: "לצורך מימוש מכסות בהיקף כולל שנקבע לפי תקנה 5(א)(1) – זו אותה רשימת יישובים – מגדל חדש כמשמעותו בתקנה האמורה שעניינו היה תלוי ועומד לפני ועדת המכסות ביום ה' בטבת התשע"ב, 31.12.2011, יהיה זכאי להוכיח את עמידתו".

אלקנה אפרתי: להבנתך, אם נקבע שבדיוק אותו אחד שעניינו היה תלוי ועומד בסוף שנת 2011?

אלקנה אפרתי: - - -

לירון אדלר-מינקה: אולי נבהיר שזה לא חליפו.

כרמל שאמה-הכהן: רגע, זה היה כשר בשנה שעברה?

קריאות: כן, כן.

כרמל שאמה-הכהן: ישנה סיבה שזה לא יהיה כשר השנה?

לירון אדלר-מינקה: אז שוב, צריך רק להבהיר שזה אותו אדם עצמו ושהוא לא יכול להעביר את הזכות הזאת לאף אחד אחר.

קריאה: בשנה שעברה הוא יכול היה להעביר את הזכות?

קריאות: - - -

כרמל שאמה-הכהן: חברים, אני מבקש לא להפריע.

לירון אדלר-מינקה: אנחנו חושבים שלא.

לירון אדלר-מינקה: הכוונה בשנה שעברה היתה לתת תקופת מעבר קצרה של חצי שנה - -

כרמל שאמה-הכהן: מה שהיה בשנה שעברה, יימשך.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו לא מצמצמים ולא מרחיבים.

לירון אדלר-מינקה: - - וזאת היתה הכוונה, לא לחליפים, רק לאותם אנשים עצמם שהעניין שלהם עומד בפני ועדת המכסות.

אלקנה אפרתי: אז נשתמש באותו ניסוח:

אלקנה אפרתי: מה שהיה נכון - - -

לירון אדלר-מינקה: יכול להיות שאפשר אולי להבהיר, או לחדד פה – לא יודעת, כי אולי עלו פרשנויות אחרות.

כרמל שאמה-הכהן: אבל אני לא מעוניין לצמצם.

כרמל שאמה-הכהן: ירצה מישהו אחר לצמצם, שיצמצם, שילך לבית משפט.

כרמל שאמה-הכהן: אני לא רוצה לצמצם.

כרמל שאמה-הכהן: האפשרות שהיתה בשנה שעברה תישאר גם השנה.

אלקנה אפרתי: כפי שפירשתם את זה בשנה שעברה.

לירון אדלר-מינקה: הפרשנות שלנו, ואני מבינה שגם הפרשנות של משרד החקלאות, היא שזה אותם אנשים ממש ולא חליפיהם.

אלקנה אפרתי: אם כך פירשתם, אין כאן שום סיבה לחרוג מזה.

לירון אדלר-מינקה: בסדר, רק שזה יצוין לפרוטוקול שהפרשנות שלנו וגם של משרד החקלאות שזה אותם האנשים ממש, ולא חליפיהם.

כרמל שאמה-הכהן: ואנחנו נציין שזו לא הפרשנות של הוועדה.

לאה יוגב: סליחה, אני מבקשת לומר משהו.

עמרם דהן: לאה, רק דקה, כי אני מתעסק בזה.

עמרם דהן: בבקשה.

עמרם דהן: אבל יש אנשים שכבר עשינו את החלופה בשנה הזאת ו"הרצנו" אותם.

עמרם דהן: התהליך כבר רץ.

עמרם דהן: רוצים לסיים את זה.

כרמל שאמה-הכהן: אז מבחינתנו אין בעיה.

עמרם דהן: אין בעיה?

עמרם דהן: תודה רבה.

לאה יוגב: אדוני, אני מבקשת לומר משהו.

לאה יוגב: כוונת ההחלטה - - -

קריאות: לאה, זהו.

קריאות: סיימנו.

קריאות: אין בעיה.

אלקנה אפרתי: שאלה נוספת, אדוני, אחרונה בעניין הזה.

אלקנה אפרתי: בתקנה הקודמת נכתב: יהיה זכאי להוכיח את עמידתו בתנאים הקבועים וכולי, עד ה-30.6.2012.

אלקנה אפרתי: איזה תאריך הוועדה מעוניינת לקבוע לשנה זאת?

יוסי ישי: אתה דיברת על שלושה חודשים, אדוני המנכ"ל?

קריאה: אפשר חצי שנה, חצי שנה תספק אותנו.

אלקנה אפרתי: אם בשנה שעברה ניתנה חצי שנה - - -

כרמל שאמה-הכהן: אותו הדבר.

יוסי ישי: אותו הדבר בדיוק.

קריאות: אותו הדבר.

כרמל שאמה-הכהן: עוד הערות לתקנה 5?

אלקנה אפרתי: כל השאר אותו הדבר, מכסה של 250 אלף, אותו הדבר.

כרמל שאמה-הכהן: יש לי שאלה בעניין המכסה לבני מיעוטים.

כרמל שאמה-הכהן: כמה מומש ממנה בשנה האחרונה?

קריאה: כלום.

עמרם דהן: בשנה שעברה נתתי שתיים.

עמרם דהן: בגלל הביורוקרטיה של תוך היישובים שלהם ושל התנהלות רישיון עסק זה לוקח קצת זמן, ולכן הם לא מימשו את המכסה.

עמרם דהן: והשנה, להערכתי, עומדים בקריטריונים בערך 12 או 13 אנשים, ואני אמור לדון בכך מחר בבוקר.

יוסי ישי: הקושי הוא שלהם.

קריאה: אחד-עשר.

עמרם דהן: אחד עשר?

עמרם דהן: אני מטפל בזה מחר בבוקר.

כרמל שאמה-הכהן: אז רגע, מה קורה עם מה שלא מנוצל?

עמרם דהן: לשנה הבאה.

יוסי ישי: זה נשאר בשבילם.

יוסי ישי: זו קופה סגורה שמיועדת להם.

יוסי ישי: אנחנו נותנים להם את הזמן להתארגן קודם.

כרמל שאמה-הכהן: אה, אוקיי, עד שזה יתמלא.

יוסי ישי: ודאי.

יוסי ישי: המטרה היא לממש, זה תלוי רק בהם, הכדור אצלם.

כרמל שאמה-הכהן: בסדר גמור.

כרמל שאמה-הכהן: תקנה 5 אושרה עם השינויים.

כרמל שאמה-הכהן: הערות?

כרמל שאמה-הכהן: אין שינוי.

כרמל שאמה-הכהן: התקנה אושרה.

לאה יוגב: אני מבקשת להעיר הערה בסעיף הזה.

לאה יוגב: ועדת המכסות החליטה על תוספות של 2%, 3% ו-5%, ואנחנו מבקשים שזה יצוין מפורשות.

קריאה: זה לא תוספות, זה להחזיר.

לאה יוגב: כן, החזרה.

לאה יוגב: זה לא תוספות.

לאה יוגב: זה השלמה.

קריאות: לאה, לאה - - -

יוסי ישי: לאור ההקדמה שלי אני רוצה לדייק, זה סעיף חדש אבל באשר אליו יש הבנה מלאה – מדובר במגדלים שלא קיבלו את התוספות ההיסטוריות.

כרמל שאמה-הכהן: יש מישהו שמתנגד לתקנה הזו?

עמרם דהן: אני יכול להגיד משהו באחוזים?

קריאות: למה?

קריאות: לא צריך.

קריאות: גמרנו, באמת.

כרמל שאמה-הכהן: התקנה אושרה.

לאה יוגב: רגע, יש עוד תוספת כאן.

לאה יוגב: יש תוספת של ועדת מכסות - - -

כרמל שאמה-הכהן: רגע, על מה את מעירה?

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו בתקנה 8.

לאה יוגב: אבל לפני כן צריך להוסיף פה - - -

כרמל שאמה-הכהן: התקנה אושרה.

כרמל שאמה-הכהן: לתקנה 8.

לאה יוגב: לא, לא.

כרמל שאמה-הכהן: אל תגידי לי מה לא.

כרמל שאמה-הכהן: אני אומר, התקנה אושרה.

כרמל שאמה-הכהן: עברנו לתקנה 8.

כרמל שאמה-הכהן: את יכולה להעיר לתקנות שמוקראות.

כרמל שאמה-הכהן: אחרי הכול, אם יהיה משהו שלא התייחסנו ותרצי, תוסיפי.

כרמל שאמה-הכהן: אבל כרגע, לפי הסדר.

לאה יוגב: בסדר, אין בעיה.

כרמל שאמה-הכהן: התקנה בהסכמה?

לאה יוגב: אדוני, חסר פה משהו מתוך החלטת ועדת מכסות.

כרמל שאמה-הכהן: בתקנה הזו?

לאה יוגב: בתקנת המכסות, כן.

לאה ורון: גברת יוגב, האם השינוי שאת מבקשת הוא לתקנה 8?

לאה יוגב: הוא לתקנה 8, כן.

לאה יוגב: איפה אתה מכניס את תוספת ה-3% עליה דיברנו בוועדת מכסות, ושאמרת שצריך להכניס את זה בתקנות?

שמואל לויט: אין תוספת של 3%.

לאה יוגב: למה אין?

לאה יוגב: יש החלטת ועדת מכסות, ואתם אמרתם שצריך להוסיף את זה לתקנות, ואמרנו שנביא את זה לתקנות.

לאה יוגב: אם אתם רוצים לשמוט החלטות עכשיו, זה סיפור אחר.

קריאה: אז בואי נוסיף את זה.

קריאה: מה הבעיה?

לאה יוגב: אתם אמרתם במפורש שצריך להכניס את זה לתקנות, אז עכשיו זה המקום.

עמרם דהן: שמי עמי דהן.

עמרם דהן: סליחה, אני רוצה להוסיף, באותו הקשר, שאנחנו מייבאים כמות רצינית של ביצים לארץ, ובשנה האחרונה ייבאנו יותר מבכל שנה.

עמרם דהן: אני מבקש לאשר את ה-3% האלה, ואם צריך להיות פינוי עודפים זה יהיה על חשבון החקלאים, וזה דורש את זה לשנת 2013.

אלקנה אפרתי: על איזו תוספת אתם מדברים?

אלקנה אפרתי: תוספת רוחבית?

אלקנה אפרתי: על מה מדובר?

עמרם דהן: המכסה במדינת ישראל עומדת היום על 1,908,000,000, אנחנו מנצלים 1,700,000,000, ונכון להוסיף לכל החקלאים 3% מהמכסה הבסיסית, של 2,000 עופות.

עמרם דהן: אם יהיו עודפים, אנחנו נדע לפנות אותם, אבל נייבא פחות מחוץ-לארץ.

עמרם דהן: לצערי, בכל שנה מייבאים ביצים שאנחנו יכולים לייצר כחול-לבן, במדינת ישראל.

כרמל שאמה-הכהן: מהי התגובה של משרד החקלאות?

יוסי ישי: אני רוצה, לפני כן, לשמוע את התגובה של מועצת הלול.

שמואל לויט: המועצה לא תומכת בבקשה הזאת.

שמואל לויט: המועצה קיימה דיון - - -

קריאות: מליאת המועצה החליטה.

קריאות: מליאת המועצה החליטה לתמוך.

שמואל לויט: מליאת ה מועצה החליטה שתקנות 2013 יהיו כמו תקנות 2012 גם לעניין היקף המכסה, ולכן אין מדובר על תוספת רוחבית בכלל בשנה זו.

כרמל שאמה-הכהן: מה לעניין הטענה שהייבוא רק הולך וגדל?

שמואל לויט: הייבוא תמיד יהיה בחודשים דצמבר עד אפריל.

שמואל לויט: זה תמיד ביקוש שיא של ביצים, ואי אפשר להגדיל את כמות הלהקות, כי אחרי זה, בקיץ, העודפים שלנו הם כאלה גדולים עד שלא ניתן לפנות אותם.

שמואל לויט: לכן התכנון כרגע מתוכנן לשנה מאוזנת, וכמו בכל שנה, בין ינואר לאפריל, עד ערב פסח, יהיה קצת ייבוא.

כרמל שאמה-הכהן: האם משקל הייבוא הולך וגדל משנה לשנה?

לאה יוגב: כן, כן.

לאה יוגב: מכפיל גם.

שמואל לויט: משקל הייבוא, כמו בכל שנה, הוא פחות או יותר 3% מהיקף המכסה השנתית ולא יותר מזה.

עמרם דהן: אני רוצה להוסיף, זה בתוך המכסה הארצית.

עמרם דהן: אני לא מבקש מהאוצר להוסיף על המכסה שיש לי ושאני ממונה עליה.

עמרם דהן: נכון לעשות, כי היום החקלאים מפנים ביצים שמכניסים לארץ לא באשמתם, לצערי, ואין על זה עדיין את הפיצו"ח, פיקוח צומח וחי, בצורה הטובה ביותר.

עמרם דהן: אני לא צריך לייבא מטורקיה 60 ו-70 מיליון.

עמרם דהן: בשנה שעברה ייבאנו פחות, ובשנה לפני כן פחות.

עמרם דהן: אם כל החקלאים יקבלו 3 מיליון, זה יבוא לידי ביטוי רק בשנה וחצי.

עמרם דהן: כי מי שמחדש את הלהקה שלו יקבל את ה-3%, ומי שחידש בעוד חודש, יקבל בעוד חודש.

עמרם דהן: אם יהיה פינוי, אנחנו נדע לעשות את זה על חשבון החקלאים, ואם יהיה ייבוא ב"פיקים", בראש השנה ובפסח, אנחנו יודעים לטפל בזה בצורה הנכונה.

עמרם דהן: לצורך זה יש קרן ביצים, ויש אנשים שיושבים שם, ברשותך מולי, ואנחנו יודעים לעשות את זה.

שמואל לויט: אני רוצה להשלים.

שמואל לויט: למועצה יש עמדה אחת בלבד והיא זאת שנקבעה במליאת המועצה, שאיננה מדברת על תוספת רוחבית בשנה זו.

לאה יוגב: מליאת המועצה אישרה את זה.

שמואל לויט: וכל אחר שמדבר, מדבר את דעתו האישית בלבד.

קריאות: סליחה, אדוני.

קריאות: אתה מסלף פה דברים.

עמרם דהן: אנחנו פה כל החקלאים.

עמרם דהן: אנחנו לא מדברים לבד.

לאה ורון: האוכלוסייה במדינת ישראל לא גדלה?

לאה ורון: לא צריך לתת לה מענה?

שמואל לויט: האוכלוסייה במדינת ישראל גדלה במידה מצומצמת ובאופן כזה שהתוספות שנתנו כרגע בסעיף 4, תוספות ה-2%, ה-3% וה-5% יכולות לכסות את כל העלייה הזאת.

שמואל לויט: לקחנו את כל העניינים האלה בחשבון ואני רוצה להוסיף דבר.

שמואל לויט: אנחנו רואים גם בשלוחת הביצים, גם בפטם וגם בהודים, ירידה מסוימת בשנה זאת בצריכה ובביקושים.

שמואל לויט: כך שאין טעם להציף את המדינה בעוד ביצים מיותרות.

עמרם דהן: אם אפשר רק לתת לנו את האפשרות לשחק בין 1.5% ל-3%, בהתאם לתכנון שוועדת מכסות או קרן ביצים תוכלנה להחליט עליו.

עמרם דהן: אנחנו די אחראים למעשים שלנו.

עמרם דהן: בסוף, אנחנו ממונים על הענף שנקרא "ביצים".

כרמל שאמה-הכהן: כן, מר ישי.

יוסי ישי: אני מתנגד להצעה.

יוסי ישי: נעשתה פה עבודת מטה מסודרת, גם במועצת הלול וגם במשרד החקלאות.

יוסי ישי: המספרים שמוצגים כאן נעשו על בסיס בדיקה.

יוסי ישי: הייתי עד לתקופות בהן פרצו את התכנון והגדילו אותו, והתוצאה היתה שהחקלאים נאלצו, מתוך מחיר הביצה, לשלם סכומים אדירים לצורך פינוי ביצים.

יוסי ישי: הדבר הזה נעשה, כאמור, על בסיס עבודה מסודרת, וכל תוספת מעליו, אל"ף, לא נדונה, והיא גם מסכנת את התכנון.

יוסי ישי: לכן אני מתנגד.

לאה יוגב: אני מבקשת לומר משהו.

לאה יוגב: אל"ף, היא נדונה בוועדת מכסות ובמליאה.

לאה יוגב: בי"ת, אין פה תוספת, יש בתוך המסגרת.

לאה יוגב: גימ"ל, החקלאים שילמו השנה 90 מיליון עבור פינוי ביצים של הברחות מחוץ-לארץ כי הפיצו"ח, פיקוח צומח וחי, של המועצה ושל משרד החקלאות לא עובד.

לאה יוגב: וייבאו מטורקיה ביצים שהורדו מהמדפים בגלל איכותן הירודה.

לאה יוגב: אם החקלאים משלמים עבור פינוי שלא באשמתם, לפחות שייצרו את הביצים ויפנו אותן בעצמם.

לאה יוגב: משלמים על מה שמייצרים, לא משלמים על כישלונות של גופים אחרים שיושבים עכשיו ומגנים על הכישלונות שלהם.

אורי צוק-בר: ועדת מכסות דיברה רק בשיחה בלתי-פורמלית בנושא הזה - - -

עמרם דהן: לא היית בוועדה האחרונה.

קריאה: איזה בלתי פורמלית?

קריאה: ועדה סטטוטורית.

קריאה: מה אתה אומר לו, בלתי פורמלית?

לאה יוגב: ועדה סטטוטורית.

לאה ורון: רבותי, אפשרו לו לדבר.

אורי צוק-בר: ועדת המכסות אמונה על חלוקת המכסות בהתאם לתקנות.

אורי צוק-בר: ונאמר ליושב-ראש ועדת המכסות, אפשר לדבר בוועדת מכסות, אבל זה לא משהו שמוצג פה כאילו ועדת מכסות מחייבת או שיש איזושהי החלטה שלה.

אורי צוק-בר: ההחלטות של ועדת המכסות הן רק על חלוקת המכסות שכתובות בתקנות.

אורי צוק-בר: בתקנות, אם היו כותבים על תוספת, היתה צריכה לדון ועדת מכסות איך היו מחלקים את התוספת בשנה הבאה.

אורי צוק-בר: כיוון שלא הומלץ על-ידי המשרד ולא גם על-ידי המועצה על תוספת, אז אין פה מקום לדיון והדיון הוא לא דיון מחייב.

לאה יוגב: אדון אורי צוק-בר, לא היית בוועדה האחרונה ולכן אתה לא יודע מה היה.

לאה יוגב: היתה החלטה והיתה הצבעה, ועורך-הדין אמר שכדי לאשר את זה בפועל צריך להכניס את זה לתקנות, ומשום מה זה נשמט מהתקנות.

לאה יוגב: אנחנו מבקשים להוסיף עכשיו את מה שעשינו בהחלטה חוקית, דרך החוק.

לאה יוגב: זו ועדה סטטוטורית.

לאה יוגב: איך יכול להיות שוועדה יכולה להחליט על כל הענף, וברגע שהיא מחליטה החלטה כדי ליצור מצב שלא לשלם על פינוי עודפים שלא החקלאים מייצרים, פתאום זה לא חוקי?

לאה יוגב: זה לא יעלה על הדעת.

לאה יוגב: אז בשביל מה אתם מנסים ועדת מכסות?

לאה יוגב: ישב שם עורך-דין של המועצה שאמר שכדי ליישם את זה, צריך להכניס את זה לתקנות.

לאה יוגב: אנחנו מבקשים, אם זה נשכח, אז להוסיף את זה עכשיו, ואם זה בכוונה, גם אז נוסיף את זה עכשיו.

אורי צוק-בר: זה בדיוק מה שהסברתי.

אורי צוק-בר: בשביל לחלק מכסות צריכים קודם שיהיה בתקנות.

אורי צוק-בר: ולכן הוסבר, ואני קורא את כל הפרוטוקולים, האמיני לי, מילה במילה, ונאמר שרק אם יש תוספת בתקנות - - - אז אפשר לדון בחלוקתה.

אורי צוק-בר: ולכן, העיר עורך-הדין, וקראתי את דבריו בפרוטוקול מילה במילה, שזה לא רלוונטי לדיון כרגע כי אין עדיין החלטה של ועדת הכלכלה ושל השרה על תוספת מכסות.

אורי צוק-בר: זה הכול.

עמרם דהן: בגלל זה אנחנו פה, כל חברי ועדת מעכסות נמצאים פה במקרה.

עמרם דהן: החלטנו ואנחנו רוצים להעלות את ה-3%, ולהזכירך, אורי צוק-בר, בא לשים את הנתונים פה על השולחן עד הסוף.

עמרם דהן: אתם רוצים לאשר ארבע מכסות של 16,000,000 לבן-אדם אחד ביהודה ושומרון.

עמרם דהן: אתה רוצה שאני אעשה להתיישבות את מה שאני נותן לכל הצפון.

עמרם דהן: אתם מסלפים פה את הנתונים, ואני יכול להגיד את זה.

עמרם דהן: תבע אותי אם אני דובר שקר במה שאני אומר.

עמרם דהן: לא יתכן שביהודה ושומרון ארבע מכסות שנתן אותם רפול לפני 20 שנה, של 400,000 ביצה, הגיעו למיליונים.

עמרם דהן: עכשיו רוצים לאגד אותן, שוועדת מכסות תאשר אותן.

קריאה: להלבין.

עמרם דהן: להלבין אותן.

עמרם דהן: אומרים לי, אתה לא יושב-ראש ועדת מכסות, משרד החקלאות יאשר.

עמרם דהן: אז כשנוח לכם – משרד החקלאות.

עמרם דהן: אני חושב שאני די אחראי.

עמרם דהן: אם הייתי ממונה בצבא על כמות רצינית של חיילים, אני די אחראי למעשי כדי לתת החלטה ואחרי שליבנתי את זה שנה וחצי, עם היועצים, עם הכלכלנים, עם כל האנשים.

עמרם דהן: נכון לייצר ביצים במדינת ישראל, כחול-לבן, ולא שתביאו מטורקיה.

עמרם דהן: ואם משהו מגמתי פה, אז תגידו.

עמרם דהן: אני שם את הדברים על השולחן כפי שהם.

עמרם דהן: לא יתכן שרוצים לאשר 16,000,000 ביהודה ושומרון – וגם לכתוב את זה בפרוטוקול, שלא יאושר לא דרך ועדת מכסות.

עמרם דהן: כי אם זה יאושר, תהיה שערורייה בנושא הזה.

לאה יוגב: ואנחנו נפנה את העודפים שלהם.

כרמל שאמה-הכהן: מספיק, מספיק.

יוסי ישי: אני חושב שפותחים כל מיני - - -

כרמל שאמה-הכהן: עזוב - - -

עמרם דהן: לא, לא.

עמרם דהן: אתם מכניסים לארץ מישהו שלכם, ביצים לארץ, שאני צריך לשלם את הפינוי שלהן.

כרמל שאמה-הכהן: למה לא להעדיף ביצה כחול-לבן?

יוסי ישי: אל"ף, מועצת הלול תסביר.

יוסי ישי: זה לא פשוט.

יוסי ישי: בגלל שיש פה עונות שיש בהן עודף ויש עונות שיש שפל, ולכן צריך ליצור איזשהו איזון.

יוסי ישי: וכל החוכמה היא לאפשר, מצד אחד, למגדלים לגדל את המקסימום, ומצד שני, צריך לצמצם את הפינוי.

יוסי ישי: אם, בסופו של דבר, נאשר פה ייצור גדול יותר מהביקוש המצרפי הרלוונטי, התוצאה היא שהמגדלים יצטרכו לממן את הפינוי.

קריאה: בסדר, מקובל.

לאה יוגב: אנחנו ממנים - - -

לאה ורון: רבותי, אפשרו לו לדבר.

יוסי ישי: מי שיממן את הפינוי הוא אותו חקלאי שיש לו 500,000 ביצה, וזו כל הפרנסה שלו, ובמקום שיקבל את מחיר המטרה, הוא יקבל את מחיר המטרה פחות עלות הפינוי.

יוסי ישי: נעשתה כאן עבודה מקצועית על בסיס ניסיון רב-שנתי.

יוסי ישי: זו חוכמה להיות פופוליסט - - -

כרמל שאמה-הכהן: מתי בפעם האחרונה הגדילו את המכסה?

יוסי ישי: כל שנה מגדילים אותה בהתאם לביקוש.

יוסי ישי: בשנה שעברה לא הגדילו.

קריאות: גם לא לפני שנתיים.

כרמל שאמה-הכהן: רגע, שנייה, אבל שאלתי אותו.

יוסי ישי: מגדילים את המכסות כאשר יש תחזית - - -

כרמל שאמה-הכהן: אבל מתי זה קרה בפעם האחרונה?

קריאה: מתי קרה בפעם האחרונה שהגעת למכסות?

עמרם דהן: שנתיים וחצי אחורה.

קריאה: ב-2010.

יוסי ישי: ב-2010.

יוסי ישי: כל שנה נעשית תחזית אחראית, מהו הצפי לביקוש המצרפי, ובהתאם לכך נקבעת המכסה.

יוסי ישי: הצפי הוא שלא יהיה גידול ולכן להוסיף פה כרגע 3%, זה יהיה חוסר אחריות, בגלל שהתוצאה תהיה שמי שישלם את הפינוי יהיו המגדלים עצמם.

עמרם דהן: סליחה, אני לא פופוליסט.

עמרם דהן: אני רק רוצה להגיד שבינתיים, בשנה הזאת החקלאים פינו את העודפים, להזכירך, שהפיצו"ח שלך הכניס למדינת ישראל לא באישור, והוא בכלא – אז צריך לשים את הדברים על השולחן – והשנה אני אמור להוציא מהכיס שלי עוד לפינוי עודפים.

יוסי ישי: אתה רוצה להוציא עוד?

עמרם דהן: אז תחליט שאנחנו לא משלמים את הפינוי, ושמשרד החקלאות מפנה את מה שהכניס הפיצו"ח למדינת ישראל.

עמרם דהן: הפיצו"ח כפוף למשרד החקלאות.

עמרם דהן: הוכנסו למדינת ישראל יותר מ-30,000,000 ביצה בחודש, שאנחנו פינינו, ומשרד החקלאות צריך לשלם את זה לפני תביעה ייצוגית.

כרמל שאמה-הכהן: כן, מולי.

שמואל לויט: אני רק רוצה לעדכן: הפעם האחרונה שהוספנו באופן רוחבי היתה בשנת 2010.

שמואל לויט: היום בבוקר, לפני רבע שעה, אישרנו עוד תוספת של 15,000,000 ביצים על-ידי התוספת של שניים, שלושה, חמישה.

לאה ורון: סליחה, מה זה, שניים, שלושה, חמישה?

שמואל לויט: בסעיף 7 – משמעות השלמת ה-2%, ה-3% וה-5% שאנחנו נותנים היא 15,000,000 ביצים.

שמואל לויט: אנחנו חושבים שזאת כמות מספקת, ואין להוסיף אפילו אחוז אחד על המכסות הרוחביות של כולם.

דוד עגיל: קודם כל, אני רוצה לציין שהתוספת לא מתחילה מעכשיו, היא נפרסת על פני שנתיים.

דוד עגיל: בי"ת, ופה צריך לציין, גם על דעתם של משרד החקלאות, שהיה ו-, אז זה רק על המכסות הבסיסיות כי הרבה מכסות יצאו מהמשחק.

יוסי אדוני: אני רוצה להוסיף ולומר שוב – אני חושב שעושים מהעכבר הזה הר.

יוסי אדוני: המכסה הארצית שאישרנו בתחילת הדיון היא 1,908,000,000 ביצים, והבקשה שלנו היא להשאיר את זה 1,908,000,000 ביצים.

יוסי אדוני: בתוך ה-pool הקיים הזה יש משהו כמו 60,000,000–70,000,000 ביצים שלא מנוצלות.

יוסי אדוני: ה-3% שאנחנו מדברים עליהם, שזה אך ורק חלוקה כללית לכל בעלי מספרי היצרן על המכסה הבסיסית, על ה-500,000 הראשונים שלהם, זה מגיע ל-40,000,000 ומשהו ביצה, לא מדובר ביותר מזה.

יוסי אדוני: ומהייבוא שאנחנו מייבאים מהארצות השונות אנחנו מגיעים ל-70 ו-80, והצפי לשנה הבאה הוא שלא ירד מזה.

יוסי אדוני: בכל מצב אנחנו לא עוברים את הכמות שאנחנו מייבאים.

יוסי אדוני: המצב של השוק אמור להישאר ולהיות מאוזן.

יוסי אדוני: גם עם התוספת הזאת יהיו לנו עודפים ואנחנו נפנה אותם, וגם עם התוספת הזאת יהיה לנו צורך בשיווק ב"פיקים", בחגים, ואנחנו נייבא אותן.

יוסי אדוני: אנחנו לא מבקשים להוסיף ביצה אחת מעבר למכסה הארצית שכבר מאושרת.

יוסי אדוני: תודה.

שלמה סויסה: יוסי, למה לא עם ה-40,000,000 האלה להוסיף עוד 80,000?

שלמה סויסה: למה צריך לתת עוד - - -

יוסי אדוני: איש יקר, אנחנו דנים בזה כבר שנה וחצי.

שלמה סויסה: אם אתם דואגים באמת לחזק את הגליל, התוספות האלה שהן לא משמעותיות לכל אחד ואחד מהיצרנים הקיימים, אולי תוסיפו - - -

יוסי אדוני: זה בתוכנית חומש, כל שנה נוספו עוד עשרה - - -

קריאה: אנחנו בעד.

קריאות: - - -

שלמה סויסה: - - - יש יצרנים חלשים, תוסיפו עוד - - -

יוסי אדוני: מה שאתה אומר אנחנו עושים, יש תוכנית חומש.

שלמה סויסה: - - - כל התוספות שהיו, ליצרנים הקיימים.

קריאה: שלמה, זה מספר יצרן, לא בסמכותנו להוסיף.

קריאה: יש לך טעות, שלמה.

קריאה: תבוא אתנו לישיבת ממשלה ותראה.

עמרם דהן: השנה יש 40 מכסות ש"הולכות" למגזר היהודי ועוד 20 למגזר הלא-יהודי.

עמרם דהן: אני אנצל כמעט חצי במגזר היהודי בגלל תקנות וביורוקרטיה של ניירת, ועוד 11, כפי שאמרתי, במגזר הלא-יהודי.

עמרם דהן: נכון לעשות את מה שמר אדוני אמר.

עמרם דהן: אם אני מכניס את ה-3% למדינת ישראל, לכל החקלאים, זה בסך-הכול יוצא לי 40,000,000.

עמרם דהן: אנחנו מייבאים יותר.

עמרם דהן: אז מקסימום בשנה הבאה נכניס לארץ – גם ככה אנחנו חייבים בגלל ההסכם האירופי – בין 20 ל-30 מיליון ביצה לארץ, וזה יחסוך לנו.

עמרם דהן: ואם הפינוי יצטרך – אותו חקלאי שמקבל את ה-3% יודע גם להוריד את האחוז ואת ה-2% ממנו כדי לפנות את הביצים האלה.

לאה יוגב: ממילא אנחנו משלמים ביצים שאנחנו לא מייצרים.

כרמל שאמה-הכהן: כן, בבקשה.

שמעון ביטון: מאחר שוועדת הכלכלה מתכנסת והנושא עלה לדיון אז אולי גם משרד החקלאות ייתן איזושהי תמיכה לאשר את זה כאופציה, כי ועדת הכלכלה כבר מתכנסת, ושזה יבוא לביצוע לפי הצרכים שנראה בתחזיות של 2013.

קריאה: זה או כן או לא - - -

שמעון ביטון: לא, לתת את האפשרות, לאשר את התוספת בוועדת הכלכלה, והחלוקה לביצוע תבוא תוך כדי עבודה, תוך כדי דיונים, בוועדת מכסות ובקרן ביצים, לפי הצורך.

שמעון ביטון: אנחנו כבר רואים ייבוא של 60,000,000–70,000,000 ב-2012.

שמעון ביטון: את העודפים החקלאים פינו, אז אנחנו נקבל אישור ל-3%, ואם צריך לחלק 1%, יהיה 1%, ואם יהיה 1.5%, יהיה 1.5%, אבל לפחות שיהיה לנו את האישור של ועדת הכלכלה, ואת ההחלטות נקבל אצלנו במועצה בשיתוף עם משרד החקלאות.

קריאה: רעיון מצוין.

שמעון ביטון: יש לנו ועדת הכלכלה שכבר יושבת ומתכנסת ויש לנו הזדמנות להעביר את זה, ואת כל הביצוע של זה נעשה בעבודה משותפת במועצה ובמשרד החקלאות.

כרמל שאמה-הכהן: כן, ישי?

יוסי ישי: אי אפשר לזגזג.

יוסי ישי: אנחנו צריכים לתת תכנון יציב לחקלאים.

יוסי ישי: התכנון כפי שהוא מוגש כאן נעשה כפי שאמרתי על בסיס עבודת מטה מסודרת מאוד.

יוסי ישי: אני לא רוצה כרגע להגיד פה שאני מוסיף 3%, ובסוף יתברר שאני לא יכול להוסיף את ה-3% בגלל שצריך לפנות, ולשגע את החקלאי.

יוסי ישי: העבודה פה נעשתה בזהירות, ושוב, יכול להיות שזה ייראה נחמד ויפה, אבל התוצאה תהיה שהחקלאים יצטרכו להוציא מכיסם סכומים גדולים מאוד לצורך פינוי.

יוסי ישי: לכן אני נגד.

יוסי ישי: אני בעד שנישאר בתכנון היציב ולא נסתכן בייצור עודף שנצטרך לפנות אותו - - -

יוסי אדוני: במשך כל השנה נ כנסים 150,000,000 ביצים דרך השטחים בהברחות שהפיצו"ח שלך לא עוצר אותן.

יוסי אדוני: תעצרו את 150,000,000 הביצים שנכנסות מהשטחים.

קריאה: ולא רוצים כלום, הכול נפנה.

יוסי אדוני: כל יום נתפסות ביצים שמוברחות מהשטחים, וזה אחוז אחד ממה שעובר - - -

עמרם דהן: היושב-ראש, כולל שלוש וחצי משאיות למדינת ישראל ביום חמישי האחרון.

עמרם דהן: אז אני לא יכול להגיד לך כמה אתם לא תופסים, ואם צריך לעלות, אמרתי שאני מוכן להתנדב בפיצו"ח.

עמרם דהן: הייתי אצלך במשרד, נתתי לך את ההתראה לפני שנה וכל מה שנתת בו ספק קרה בדיוק אחרי ארבעה חודשים.

עמרם דהן: וזה בגלל שהפיצו"ח לא עשה את עבודתו נאמנה שהוא ת"פ, תחת פיקוד, שלך, לא שלי.

עמרם דהן: אנחנו צריכים לעצור את זה כי "היום ביצה, מחר פצצה" זה לא סיסמה, וצריך לחסום את זה לא רק בביצים.

לאה יוגב: אדוני היושב-ראש, אני מבקשת לומר משהו.

לאה יוגב: בשנה הזאת הכפלנו את הייבוא מ-40,000,000 לכמעט 80,000,000–90,000,000.

לאה יוגב: מה ששמעון אומר הוא ככה – אנחנו נעביר החלטה על תוספת, ביום שצריכה להתקבל החלטה בקרן ביצים לפי צפי, ויש תמיד דיונים של צפי, אז נחליט שבמקום לייבא 40,000,000, נייצר 40,000,000.

לאה יוגב: ואנחנו ממילא משלמים מכיסנו, החקלאי הבודד הוא החקלאי שמשלם את העודפים ולא אף אחד אחר.

לאה יוגב: אם כבר אנחנו משלמים אז תנו לנו לייצר, כי זה פוגע בתשומות שלנו.

לאה יוגב: זה הכול.

שמעון ביטון: מה גם שאפשר להוריד את זה בדרך.

שמעון ביטון: אם אנחנו רואים שזה גורם נזקים, אפשר להוריד את זה.

שמעון ביטון: כבר ירדו מכסות בעבר.

עמרם דהן: ודאי.

עמרם דהן: המכסות היו 2,500 וירדנו ל-2,200, להזכירך.

שמעון ביטון: - - - בזמנו כשהיה צריך להוריד מכסות, הורידו לנו מכסות בצורה גורפת.

שמואל לויט: שמעון, תפסת מרובה – לא תפסת.

עמרם דהן: לא, לא, מנכ"ל, אנחנו שמים את הדברים על השולחן.

עמרם דהן: לא רוצים לתפוס, לא מרובה ולא לא מרובה.

עמרם דהן: מספיק לשחק בין השורות.

עמרם דהן: אני מעשן, ואני יודע שיהיה לי סרטן אם אני מעשן.

עמרם דהן: אז אל תשחקו בין השורות.

עמרם דהן: זה מה שצריך לעשות.

עמרם דהן: אני חושב שצריכים לאפשר לנו להוסיף את ה-3%.

עמרם דהן: אנחנו מספיק אחראים.

עמרם דהן: אם נצטרך לתת אחוז, ניתן אחוז, ואם צריך לתת את כל ה-3%, ניתן את כל ה-3%.

שמואל לויט: אתה לא מספיק אחראי - - - החלטות בניגוד לדעת הייעוץ המשפטי - - -

עמרם דהן: מנכ"ל, אני לא מעביר בשום ניגוד.

עמרם דהן: אל תגיד לי שאני לא אחראי.

עמרם דהן: אני יותר אחראי ממך, ואתה מנכ"ל.

עמרם דהן: אני, במקומך, הייתי גם מתפטר.

קריאה: תרגיע, תרגיע.

כרמל שאמה-הכהן: הופ, הופ, מספיק, עזבו.

כרמל שאמה-הכהן: טוב, לתקנה הבאה, את תקנה 8 אישרנו.

לאה יוגב: תקנה 9 זה רפורמה.

כרמל שאמה-הכהן: כן, ישי?

יוסי ישי: תקנה 9 מחליפה את תקנה 8 בתקנות משנה שעברה.

קריאות: ממש לא.

יוסי ישי: עוד לא שמעתם מה אני אומר.

יוסי ישי: אני מבקש, אדוני, כדי שהדיון יהיה קצר – אורי צוק-בר יסביר את התיקון המוצע בתקנה 9, אם תהיה הבנה – נבצע, ואם לא תהיה הבנה – נחזור ל-8.

יוסי ישי: אורי, בבקשה.

אורי צוק-בר: גילינו בוועדת הכלכלה בשנה שעברה שנוצר כאן מצב של חור מסוים.

אורי צוק-בר: זאת אומרת, אנחנו לא רצינו שיקימו לולים גדולים חדשים.

אורי צוק-בר: מצד שני, בתקנות כפי שהן נכתבו בשנה שעברה, מישהו יכול היה להקים לול גדול אפילו בלי שיש לו אישור רישוי עסקים מבחינת האישור לגדל בגידול משותף – כמובן שהוא צריך לעמוד בחוק רישוי עסקים בלי קשר, אבל יכלו לתת לו אישור לגדל יחד.

אורי צוק-בר: הוא יכול היה לאסוף מגדלים שנמצאים בלולים שמגדלים בזוגות, בשלשות, ולהקים לול גם של 60, 70, 80 או 100 אלף.

אורי צוק-בר: בנוסף, נוצר מצב שאם מישהו גידל יחד עם עוד מגדל, זוג למשל, המגדל האורח יכול היה לעבור ללול אחר, וזה שאצלו היה הגידול "נתקע".

אורי צוק-בר: ואז נוצר מצב בו חלק מהאנשים עזבו לולים, עברו ללולים אחרים, ובעצם נוצרה אפליה.

אורי צוק-בר: אחד נשאר עם לול חצי ריק, ושכן לידו שהיה עם לול לבד לא יכול היה לעבור לאותו לול משותף, ונוצרה אפליה בין שני שכנים ששניהם היו לבד בלול.

אורי צוק-בר: זה שהיה לו - - - עם מישהו יכול היה לזוז, וזה שלא היה לו, לא יכול היה לזוז.

אורי צוק-בר: בנוסף לכך, הלולים הגדולים, של ה-60, 70, 80 וכולי, יכלו לאסוף הרבה מגדלים ולגדול לכל גודל שהם רצו, גם לגודל של אינסוף מטילות, ורצינו לשים לזה איזושהי מגבלה.

אורי צוק-בר: ובעיה נוספת היא שמי שהקים כזה לול חדש על בסיס זוג כזה או על בסיס שלשה ועשה ממנו לול ענק, הלך ללולים הגדולים ולקח מהם את המגדלים והם נשארו עם בעיה שחסרו להם מגדלים פתאום.

אורי צוק-בר: פה הקונספציה היא אותה קונספציה, שלא מגדילים את הנושא של גידול משותף, שמנסים לשמור על היקף ברור.

אורי צוק-בר: אבל עשינו את זה בצורה לוגית ומסודרת יותר, לבקשת ארגון מגדלי עופות עוד מהדיון בשנה שעברה, דרך אגב, והעיקרון הוא כזה - - -

יוסי אדוני: - - - למה להגיד סתם?

אורי צוק-בר: תן לי רק לסיים עד הסוף, בסדר?

לאה ורון: רגע, רגע, מר אדוני, תן לו לסיים ותבקש רשות דיבר, חזקה על היושב-ראש שהוא ייתן לך.

לאה יוגב: לא, כי יש פה סילוף של דברים.

אורי צוק-בר: אני אסיים תוך דקה.

אורי צוק-בר: עשינו את זה בצורה פשוטה ומובנית יותר.

אורי צוק-בר: אמרנו, לולים גדולים, שהגדרנו כלולים מעל 20,000, יוכלו לגדול ממגדלים אחרים שמצטרפים אליהם ובלבד שלא יעברו את ה-5% ממה שהם היו.

אורי צוק-בר: מתן ה-5% הוא על-מנת לאפשר את התנועה, ושלא ייווצר מצב בו אי-אפשר שאפילו אחד ייכנס.

אורי צוק-בר: בשביל זה נתנו את השוליים של ה-5% והשארנו אותם בגודל שלהם.

אורי צוק-בר: לולים קטנים, שהגדרנו כלולים עד 20,000– והמספר הזה הוא לא מספר קדוש, זה יכול להיות 18 או 22 – אמרנו שהם יכולים, כל עוד הם לולים קיימים ולא הגדילו ולא בנו אותם מחדש ב-2013, לזוז ביניהם ולעבור, וגם להעביר מישהו שנשאר לבד.

אורי צוק-בר: לא רק האורח, אלא גם האורח וגם המארח, ובלבד שזה בתוך לול קיים, ונמצא בתוך הלול שלא הגדילו אותו.

אורי צוק-בר: אם, במקרה – ומה שחששו ממנו פה המגדלים – מישהו רוצה להקים לול חדש, גדול ולהתחיל להקים אותו בצורה בלתי-חוקית, אז כאן יש מגבלה.

אורי צוק-בר: כאן למועצת הלול יש את הכלי לא לתת את האפשרות.

אורי צוק-בר: ולכן הכנסנו את הסייגים.

אורי צוק-בר: אמרנו, אם זה לול חדש או לול שמרחיבים אותו בשנת התכנון, ב-2013, ולהימנע מהתפרצות כזאת, לול כזה חייב לעמוד גם בתנאי רישוי עסקים וגם בתנאי צער בעלי-חיים, כך שרק לול תקני יכול לקום.

קריאות: זה רפורמה.

קריאות: זה רפורמה בדלת אחורית.

אורי צוק-בר: - - - רפורמה, אני לא רואה אותה - - -

לאה יוגב: סליחה, אתה לא רואה אותה, השמטת את המילה, אבל אתה מכניס את הסעיפים.

לאה יוגב: אדוני, אני רוצה לשאול אותך שאלה.

לאה יוגב: תיארת מצב בו לכאורה יש לך שליטה על לולים חדשים שנבנים, בין אם הם חוקיים ובין אם הם לא חוקיים.

לאה יוגב: ואדוני, יש לך שליטה מלאה על כל לול כזה כי בידיים שלך יש את האישור להכניס מכסות או לא להכניס מכסות, ובשנתיים האחרונות היתה התפרעות טוטלית ואתם ישבתם על הטריבונה והסתכלתם.

לאה יוגב: לא מנעתם הכנסת עופות, נתתם אישורים, הרחבתם לולים, עודדתם את הגידול המשותף בלי רישיון עסק, ועכשיו אתה מתאר מצב כאילו שאתה בא לעשות - - -

עמרם דהן: ולמי שרציתם.

אורי צוק-בר: זה התיקון.

אורי צוק-בר: בדיוק בשביל זה התיקון – כדי שזה לא יקרה.

לאה יוגב: אתה אומר שאתה מדבר על לולים קיימים, אבל פה כתוב, בתיקון שלכם: עוד יצוין כי התקנה מאפשרת לבצע מעבר לגידול בלולים חדשים בתנאי שלול זה יהיה לו רישיון עסק.

לאה יוגב: אתה יודע ואני יודעת שהוקמו לולים למכביר בלי רישיונות עסק, ואתם אישרתם להם להכניס מאות אלפי עופות.

לאה יוגב: ואני, מגדלת פרטית, אם אני מכניסה עשרה עופות, אתה קורא לי לוועדת קנסות.

אורי צוק-בר: מכיוון שהיא צודקת וזאת היתה הבעיה שנתקלנו בה, שינינו את זה ואמרנו שאם קם לול חדש, אז לא רק שהוא צריך לעמוד מול הרשות המקומית בחוקים של תכנון ובנייה, רישוי עסק והכול.

אורי צוק-בר: אם קם לול חדש – בשביל שתהיה סמכות למועצת הלול לא לתת לו את האישור לגידול משותף, ובלי אישור המכסות הוא לא יכול לאכלס - - -

חיים דהן: ומאיפה ייקח מגדלים?

יוסי אדוני: ומאיפה הוא ייקח את המגדלים ללול החדש, אם אתה לא רוצה שיפתחו את הגידול המשותף?

יוסי אדוני: אתם רוצים שהענף יקרוס?

יוסי אדוני: אתה רוצה עוד פעם לפתוח את המועדון הסגור, שוועדת הכלכלה הזאת קיבלה החלטה ב-1.1.2011?

כרמל שאמה-הכהן: ירדנו מהסעיף הזה?

עמרם דהן: ודרך אגב, להקים ארבעה לולים של 20,000, אפשר לעשות גם אחד ליד השני.

עמרם דהן: אז אתה הופך אותו עדיין ל-100,000.

לאה יוגב: הוקמו לולים גם בלי הסעיף הזה.

אורי צוק-בר: דרך אגב, אפשר לפתור את הבעיה הזאת ובמקום 20,000, לקבוע 4,000, 3,000, 5,000 – מספר הרבה יותר קטן.

לאה ורון: לא ישבתם אִתם?

לאה ורון: לא הצגתם להם את התיקון?

אורי צוק-בר: הצגנו את זה במועצת הלול.

קריאות: - - -

יוסי אדוני: הם לא הציגו לנו את זה.

יוסי אדוני: כל נציגי המגדלים של מועצת הלול נמצאים פה, והם לא ישבו אתנו והציגו לנו את הבעיה.

קריאה: הסעיף הזה לא הוצג.

אורי צוק-בר: זה הוצג לפני שנה - - -

יוסי אדוני: זה לא הוצג.

יוסי אדוני: זה מחטף מלפני חודש.

כרמל שאמה-הכהן: עזוב, הוויכוח הזה לא יגיע לשום מקום.

קריאה: זה רפורמה - - -

יוסי אדוני: זה רפורמה.

יוסי אדוני: תקראו לילד בשמו.

שמעון ביטון: אורי, זה בדיוק התכנון שעשיתם פה.

שמעון ביטון: יש לי פה בדיוק איזורי גידול שתכננתם לפי לולים של 20,000.

קריאות: - - -

כרמל שאמה-הכהן: המנכ"ל מדבר, בבקשה.

אורי צוק-בר: רק הערה קטנה: אם אנחנו חוזרים לתקנות 2012, אנחנו נשארים עם שתי בעיות: אחת, כאלה שנשארים לבד וביקשו החקלאים לפתור את הבעיה, והבעיה השנייה היא שלולים גדולים יכולים לגדול בלי הגבלה, ואם הבעיה שלהם היא לא להקים לולים חדשים, אז אפשר את החדשים לסייג יותר ולהגיד שאפילו לא יקימו בכלל חדשים.

יוסי אדוני: אנחנו רוצים רפורמה, להקים לולים חדשים בדרך האלטרנטיבית ואנחנו נאבקים כבר ארבע שנים.

אורי צוק-בר: אז אפשר לבטל את החדשים.

יוסי אדוני: לא נתקדם קדימה, לא נבנה לולים חדשים, עד שלא תשבו אתנו על הדרך האלטרנטיבית שלנו, שאנחנו מציעים ומבקשים.

אורי צוק-בר: אין בעיה.

אורי צוק-בר: אפשר להשאיר את הסעיף כפי שהוא פה, רק בלי חדשים, גם זאת אפשרות.

אורי צוק-בר: אבל לחזור ל-2012 זה פחות טוב.

יוסי ישי: המטרה שלנו בסעיף הזה היתה לשפר את החסימה ולמנוע זליגה.

יוסי ישי: אבל מאחר שאין הסכמה, אנחנו מסכימים להחליף את סעיף 9 בתקנות המונחות כאן בסעיף 8 שהופיע בתקנות משנה שעברה.

קריאה: אבל לשחרר את המארח.

אלקנה אפרתי: רק הערה אחת בנוגע לסעיף – שהוא לא יהיה כלשונו - - -

יוסי ישי: בהתאמות הנדרשות.

קריאה: כרמל, לשחרר את המארח.

גלעד וקסמן: אני עורך-דין גלעד וקסלמן ואני מייצג את שלמה סויסה.

גלעד וקסמן: אני זה שהעליתי את הבעיה בשנה שעברה ואני אזכיר לך.

גלעד וקסמן: לצורך העניין, בוא נסביר מה הסיטואציה פה – יש פה פרצה שנוצלה לרעה ולכן העלינו את הנושא הזה והובטח שהוא יוסדר בוועדת הכלכלה בשנה שעברה.

גלעד וקסמן: הסיטואציה היא כזאת, ואני אזכיר את ההיסטוריה: יש לולי גידול משותף, ובגלל שהתקנות לא נוסחו בצורה הבהירה ביותר, לולים שהיו קיימים הגדילו אותם ללא סוף, והתוצאה היתה שלקחו מאתנו את המגדלים שהיו מגדלים אצלנו ונוצר מצב שהוא בלתי סביר כי הגבילו גם שם.

גלעד וקסמן: ואמרנו, המצב הזה לא יכול – או שאתם נותנים חופשי, כמה לולים שרוצים להקים לול בגידול משותף, ואז כל אחד יכול לגדל גם בגידול משותף, או שאתם לא נותנים להקים לולים חדשים כי המכסה נשארת אותו דבר ומשאירים את המצב כפי שהוא.

גלעד וקסמן: ב-2011 וב-2012, בגלל שהתקנות לא היו בהירות ולמרות שהובטח פה בוועדת הכלכלה שהדבר יוסדר, לקחו לולים שהיו קיימים והרחיבו אותם פי כמה ולקחו מאתנו את המגדלים.

גלעד וקסמן: התוצאה הזאת לא יכולה להיות במצב הזה, ולכן קבעו התקנות דבר פשוט מאוד, אם תקראו אותן ותראו.

גלעד וקסמן: אחת, מי שיש לו לול קיים לא יכול להגדיל אותו ללא סוף, אלא ב-5%, או עד 20,000 עופות, זה ד' ו-ה' לתקנות, ויש בזה היגיון רב – למרות שאני לול גידול של יותר מ-20 אלף עופות, אני מוכן לקבל הגבלה של 5% ולא עד אינסוף בעניין הזה.

גלעד וקסמן: ולעניין לולים חדשים שהולכים להיות מוקמים – אי אפשר סתם להקים לולים חדשים, כי אם כן, זה לא פייר לגבינו, אז אני לא מוכן שיגבילו אותנו.

גלעד וקסמן: אין לי בעיה עם זה, אבל בתנאי שזה הדדי.

גלעד וקסמן: ואז אמרו שלולים חדשים לא יוכלו לעשות לולי גידול משותף חדשים אלא בהתאם למגבלות שקיימות, דהיינו, אחת, רישיון עסק שאני חושב שלא צריך לכתוב את זה, אבל זה ברור מאליו, יש עמידה בצער בעלי-חיים, והשלישית, הם לא יוכלו להגדיל את הלול הזה, שוב, התאם למגבלות שלנו, ואז זה לפחות הדדי.

גלעד וקסמן: לכן, להגיד, כולם, בואו נחזור אחורה, זה לא פתרון, כי הפתרון חייב להתמודד עם הבעיה הזאת שקיימת, והבעיה שהיתה היא שניצלו את זה לרעה.

גלעד וקסמן: בין היתר, לא היתה אכיפה נדרשת, לא עשו את התקנות כפי שנדרשו.

גלעד וקסמן: ומה עשו?

גלעד וקסמן: בן-אדם שהיה לו לול של שני מגדלים הפך להיות לול של 30 מגדלים.

גלעד וקסמן: מאיפה הגיעו עוד מגדלים?

גלעד וקסמן: מאתנו.

גלעד וקסמן: ומאתנו אי אפשר, זה מוריד מאתנו, אנחנו נפגעים, לא יכולים לעבוד.

גלעד וקסמן: זו לא המטרה לשמה עשו פה את כל התקנות.

גלעד וקסמן: אז שיחליטו, יש אחת משתי אפשרויות – או שאין עוד הגבלות על לול גידול משותף, לא על הגודל שלו, לא על כמות המגדלים שלו, ולא על שום דבר, ואנחנו נשמח בעניין הזה.

לאה ורון: למה מגדלים מצאו לנכון לעזוב אתכם?

גלעד וקסמן: כי זה היה שוק סגור.

גלעד וקסמן: יש רשימה סגורה, וברגע שאת מגדילה את כמות המקומות בהם הם יכולים לגדל – למשל, לי מותר עד מאה, ונניח שהקימו לול חדש שעד היום היו לו שניים, ועכשיו יש עוד 28, לא גדלה הרשימה.

גלעד וקסמן: אז זה יצר מצב שזה בא על חשבון – חלק ממני, חלק מאחר, אז איבדתי חלק מהמגדלים.

גלעד וקסמן: המטרה היא לא להרוג אותנו ולהגיד לנו לא לעבוד יותר.

גלעד וקסמן: מה עשינו?

גלעד וקסמן: אמרנו, אין בעיה.

גלעד וקסמן: או שלא נעשה עוד הגדלה מעבר ל-5%, שזה בשוליים, לא יעשו לולים קטנים – ונתנו להם עד 20,000, ואני חושב שזה מעל ומעבר, אבל מילא, גם את זה אנחנו מוכנים לספוג, ושלא ייתנו יותר הגדלות – ואמרנו שאם רוצים להקים לולים חדשים בגידול משותף, הם יעמדו באותם תנאים, ואז התחרות הוגנת לפחות.

עמרם דהן: אני שמח רק על דבר אחד, שמי שירה לעצמו ברגל זה אתה.

עמרם דהן: כי מי שהמציא את הלולים הגדולים זה אתה ומי שאתה מייצג.

גלעד וקסמן: בסדר גמור, אנחנו בעד מאוד.

עמרם דהן: אז אני שמח מאוד שבסוף אנחנו חוזרים אחורה.

גלעד וקסמן: הכיוון הוא ללכת ללולים גדולים.

עמרם דהן: אתם יצרתם, וגדל כל אחד וכל אחד יבנה את הלול איך שהוא רוצה וכמה שהוא ורצה.

עמרם דהן: אחרי שסיימת לבנות אין שום סיבה שאחרים לא ייבנו.

לאה יוגב: לא, אני חושבת שצריך לעצור את הבנייה של הלולים החדשים ולהשאיר את הלולים הקיימים, ולהשאיר את זה כ-pool סגור.

לאה יוגב: וכפי שהיה ב-2010 כשכבוד היושב-ראש, כרמל שאמה, אמר, הלולים הקיימים יישארו ואנחנו נדאג שיוכלו לעשות החלפות מבלי שייפגע התפעול שלהם.

לאה יוגב: זאת צריכה להיות המסגרת וכולנו צריכים לזכור שענף הלול נועד, בעיקרו, כדי לפרנס משפחות על גבול הצפון, לול משפחתי.

לאה יוגב: ולא יכול להיות שהוועדה תיתן פה יד להקמת לולים חדשים גדולים נוספים בגידול המשותף, ויקרה מה שקרה בפטם – יימחקו הלולים המשפחתיים ויישארו משפחות בלי פרנסה, יבואו טייקונים מתל-אביב, יישבו בתל-אביב ויפעילו את הלולים בצפון, וזו לא היתה כוונת המחוקק.

לאה יוגב: מ שקרה ב-2010 על-פי מה שכרמל שאמה אמר, נשאיר את הלולים הגדולים הקיימים, נדאג לכך שהם לא ייפגעו בתפעול שלהם על-ידי מתן העברות בין מגדלים למגדלים, וצריך לכתוב בתקנות האלה שלא ייבנו לולים גדולים נוספים.

לאה יוגב: זה הכול.

יוסי אלמליח: יוסי אלמליח, יושב-ראש הסקציה לביצים.

יוסי אלמליח: אני מציע לקבל את ההצעה של יוסי ישי.

קריאה: ממש לא.

קריאות: - - -

קריאה: בטח, כי אתה חבר שלו.

יוסי אלמליח: סליחה, אולי תקשיבו רגע.

יוסי אלמליח: אני שומע אתכם בקשב רב כבר שעתיים.

יוסי אלמליח: אז בבקשה, תשמעו גם אתם.

יוסי אלמליח: אני מציע לקבל את ההצעה של יוסי ישי שמחזירה את האפשרות של אורח-מארח, ותו לא.

יוסי אלמליח: זהו, לא לגעת יותר בעניין הזה.

קריאה: לשחרר את המארחים.

יוסי אלמליח: לשחרר את המארחים - - -

חיים דהן: בלי סעיף 9.

קריאות: בלי סעיף 9.

יוסי אלמליח: כן, כן.

יוסי אלמליח: לחזור לסעיף 8 ולהוסיף בו את האורח-מארח, ובזה נגמר הסיפור.

אורי צוק-בר: קודם כל, אני מסכים לגמרי עם מה שגברת יוגב אמרה פה.

אורי צוק-בר: , ומה שאנחנו עושים זה בדיוק בשביל זה.

אורי צוק-בר: אם בכל זאת יש להם חשש מלולים חדשים, אפשר לסגור את העניין הזה – לא לתת בכלל לולים חדשים, לבטל את הסעיף של החדשים ושכולם יהיו מוגבלים עד תוספת של 5%, טוטאלית, בלי לתת אפשרות ללול חדש בכלל.

אורי צוק-בר: ואז אין לך רפורמה, פתרנו את הבעיה, עד 5% ואין לול חדש.

אורי צוק-בר: רק לול קיים, זה הכול.

קריאות: - - -

כרמל שאמה-הכהן: חברים, שקט.

יוסי אלמליח: אני אומר, לא רישיונות עסק, לא לולים חדשים ולא לפתוח את זה לגמרי.

יוסי אלמליח: אורח-מארח, תוספת 5% לקיים.

יוסי אלמליח: מי שקיים – קיים, וזהו.

עמרם דהן: רעיון מצוין.

אורי צוק-בר: אנחנו נגיש הצעה מתוקנת משפטית שתאפשר את מה שכתוב פה בלי הקמת לולים חדשים.

קריאה: או הרחבה.

לאה יוגב: בלי הקמת לולים חדשים, ושזה יהיה מפורש.

לאה יוגב: אין הקמת לולים חדשים, לא 20,000 ולא 100,000.

קריאות: - - -

כרמל שאמה-הכהן: אני מבקש שקט, אני אתחיל להוציא אנשים.

כרמל שאמה-הכהן: סדרן, אתה מוכן לעזור פה?

אלקנה אפרתי: אני רוצה שהתמונה תהיה מלאה בפני הוועדה – איזו הצעה אתם מציעים כרגע, אל מול הנוסח שנמצא בפנינו?

לאה יוגב: למחוק את סעיף 9.

יוסי ישי: ברמת העיקרון, אנחנו משאירים את סעיף 9 - - -

לאה יוגב: לא, לא, לא.

קריאה: שנייה, תקשיבי.

יוסי אלמליח: אתם אומרים 'לא' בלי להקשיב, ריבונו של עולם, אולי תקשיבו?

יוסי אלמליח: אתם צועקים, אז אתם שומעים את עצמכם.

קריאה: הקשבנו ב-2010 ואכלנו אותה ב-2011.

עמרם דהן: בגלל שתמיד הקשבנו, אכלנו אותה.

קריאה: עד עכשיו רק הקשבנו.

יוסי אלמליח: בסדר, אבל ריבונו של עולם - - -

קריאה: ראית לאן הגענו כשהקשבנו.

יוסי אדוני: אנחנו מוכנים להצעה שלך לבטל את סעיף 9 מהתחלה עד הסוף, להוסיף את מה שאמרת לסעיף 8, וזהו.

לאה ורון: מר אדוני, יוסי ישי בזכות דיבור.

קריאה: אין בעיה, אפשר לעשות 8–9.

לאה ורון: סלח לי, אל תפריעו.

כרמל שאמה-הכהן: חברים, הבא בתור שמדבר בלי רשות דיבור, יוצא החוצה בלי לקרוא לו פעם ראשונה, שנייה ושלישית.

כרמל שאמה-הכהן: בפעם הראשונה ייצא החוצה מעכשיו מי שמדבר בלי רשות דיבור.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה.

יוסי ישי: משאירים את סעיף 9, נוריד את (ד) שמדבר על אפשרות להקים לול חדש עד לתקרה של 20,000, ואנחנו משאירים את המגבלה של הלולים המשותפים הגדולים שלא יעברו את ה-5%.

יוסי ישי: זה הכול.

כרמל שאמה-הכהן: אמרת כל מה שהיה לך להגיד?

יוסי ישי: כן.

כרמל שאמה-הכהן: מישהו מתנגד לזה?

כרמל שאמה-הכהן: כן, בבקשה.

לאה יוגב: בסעיף 9, סעיף (ג) מדבר על תקנות צער בעלי-חיים בלולים של 2013 והמשמעות היא רפורמה - - -

אורי צוק-בר: סליחה, זה רק לול חדש.

לאה יוגב: אבל אמרנו שלא יוקמו לולים חדשים עכשיו.

אורי צוק-בר: כן.

לאה יוגב: אז צריך גם את (ג) למחוק.

אורי צוק-בר: בסדר, נתאים את זה בהתאם.

אורי צוק-בר: אין חדש.

יוסי ישי: זה ברור.

יוסי ישי: המשמעות היא ש-(ד) יורד, (ג) כנראה גם יורד, ואנחנו נשארים למעשה רק בלולים קיימים עם אפשרות - - -

לאה יוגב: אדוני, גם (ב).

לאה יוגב: סעיפים (ב), (ג), ו-(ד) הם שלושה סעיפים שמדברים על אותו דבר.

אורי צוק-בר: בהתאמות, מכיוון שבלול של פחות מ-20,000, 5% זה פחות ממכסה של בן-אדם, בלול הקיים, לא בחדשים, אז יכול להיות שנשאיר.

אורי צוק-בר: מעל 20,000 זה 5%, ומתחת ל-20,000 נתאים משהו שייתן לפחות - - -

כרמל שאמה-הכהן: 5% או המינימום של מכסה אחת.

לאה יוגב: לא, הלולים של ה-20,000 לא עברו בהחלטת המליאה של מועצת הלול.

לאה יוגב: סליחה, שמע, לא יכול להיות שאתה מתעלם פה מהחלטת דירקטוריון.

כרמל שאמה-הכהן: אני רוצה ייעוץ של היועץ המשפטי שלי.

אלקנה אפרתי: שוב, לא יהיו לולים חדשים, על כל המשתמע מזה מבחינת רישוי עסקים או צער בעלי-חיים.

אלקנה אפרתי: האפשרות לגדול תהיה ב-5% ותבצעו את ההתאמה ללולים שהם מתחת ל-20,000.

יוסי ישי: ולא פחות ממכסה אחת.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה, מולי.

שמואל לויט: יש הערה משמעותית.

שמואל לויט: אני חושב שהרישה של סעיף 9(ב)(2) שמתחילה במילים: "בעל מכסה המבקש", למעשה פותחת את הגידול המשותף מחדש, וזה פותח את המועדון שהיה סגור.

שמואל לויט: וזה למעשה פתיחת הגידול המשותף, וזה למעשה סוף התכנון.

לאה יוגב: ולכן צריך לבטל את כל סעיף 9.

לאה יוגב: כן, זה סוף התכנון.

יוסי אדוני: יש פה עוקץ לחקלאי ולענף ההטלה.

כרמל שאמה-הכהן: אדוני, החוצה בבקשה.

יוסי אדוני: כל סעיף 9 הורס את ענף ההטלה.

כרמל שאמה-הכהן: אדוני, אדוני – נא להוציא אותו החוצה.

יוסי אדוני: אז אני מבקש מוועדת הכלכלה ומכבוד היושב-ראש לא לאשר את סעיף 9.

יוסי אדוני: זה הורס את ענף ההטלה ביישובי הצפון.

יוסי אדוני: כל סעיף 9.

כרמל שאמה-הכהן: מר ישי, נא להתייחס לטענה של מולי.

יוסי ישי: ננסח מחדש את סעיף 9 שלמעשה התבסס על סעיף 8 בתקנה הקודמת, עם השינויים שדיברנו עליהם.

יוסי ישי: זאת אומרת, לא יהיה לול חדש, לא תהיה אפשרות ליצור צירוף עד 20,000, ויאפשר אורחים ומארחים עד לתקרה של 5%.

שמואל לויט: זה לא יאפשר פתיחת הגידול המשותף.

כרמל שאמה-הכהן: ברור.

כרמל שאמה-הכהן: אמרנו את הדברים.

יוסי ישי: ודאי, זה כתוב.

יוסי ישי: חבר'ה, זה ברור לגמרי.

שמעון ביטון: אז להוסיף את זה ל-8.

שמעון ביטון: למה זה בנפרד?

כרמל שאמה-הכהן: אמר, אמר.

יוסי ישי: בסדר, אמרתי.

קריאה: מה הבעיה להחזיר ל-8?

כרמל שאמה-הכהן: כן, בבקשה.

גלעד וקסמן: אני מבקש שלא רק יורדו הסעיפים, אלא שייכתב במפורש שלא ניתן להרחיב או להגדיל לול חדש מעבר למכסת ה-5%.

גלעד וקסמן: אם לא יהיה כתוב שאין חדשים – זה בדיוק הפרצה שנוצרה בפעם הקודמת.

גלעד וקסמן: כי אמרו, לא כתוב שלא, אז מותר, ואז הקימו לולים חדשים והרחיבו את הקיימים.

גלעד וקסמן: לכן צריך להוסיף סעיף ולא רק להוריד, שאומר: מובהר שלול חדש או קיים לא ניתן להרחיב, לול חדש לא ניתן בכלל להקים לגידול משותף, ולול קיים לא ניתן להגדיל מעבר ל-5% או התאמה - - -

כרמל שאמה-הכהן: זה מה שהוא אמר.

יוסי ישי: זה מה שאמרתי.

כרמל שאמה-הכהן: מי עוד ביקש לדבר?

כרמל שאמה-הכהן: להרים את היד.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה.

יוסי אלמליח: אני מבקש בכל לשון של בקשה, מאחר שאנחנו יושבים כאן בוועדת הכלכלה, שהסעיף הזה אולי יתוקן וינוסח עכשיו תוך כדי תנועה כדי שהוא יובא בפני הוועדה באופן מוחלט ומחודד.

אבשלום רביבו: אני עורך-דין רביבו, אני מייצג את גליקסמן, ואני רוצה רק לציין לפרוטוקול שההצעה כפי שכרגע עומדת על הפרק מקובלת גם עלינו.

כרמל שאמה-הכהן: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: טוב, ינסחו את ההצעה, ואנחנו ממשיכים לתקנה 10.

כרמל שאמה-הכהן: יש למישהו הערות או התנגדות?

כרמל שאמה-הכהן: התקנה אושרה.

כרמל שאמה-הכהן: הערות?

כרמל שאמה-הכהן: התקנה אושרה.

כרמל שאמה-הכהן: הערות לתקנה 12?

כרמל שאמה-הכהן: אין, התקנה אושרה.

כרמל שאמה-הכהן: תקנה 13 אושרה.

אלקנה אפרתי: אני מבין שאין שינויים בתוספות.

כרמל שאמה-הכהן: אין שינויים בתוספות?

עמרם דהן: את תוספת ב' חייבים להוסיף, של ארבעת יישובי גדר.

אלקנה אפרתי: רק להבהיר: ברגע שבתקנה כתוב למה זה מתייחס, אין צורך להוסיף שוב את רשימת היישובים.

כרמל שאמה-הכהן: אוקיי, אין שינוי בתוספות, התוספות מאושרות.

אורי צוק-בר: אבל התוספת של היישובים נמחקה, היא לא כתובה פה.

אלקנה אפרתי: אנחנו מפנים אליה אחורה, לתקנות 2011.

אורי צוק-בר: בסדר.

אלקנה אפרתי: יש לכם נוסח ל-9?

תניב רופא: עוד לא.

אורי צוק-בר: אפשר להציע נוסח?

לאה ורון: הם רוצים להבהיר את עניין הקרקע של המינהל.

כרמל שאמה-הכהן: רגע, קחו חצי שעה, תנסחו - - -

אורי צוק-בר: יש לי נוסח, אני אקריא אותו, אם מקובל - - -

כרמל שאמה-הכהן: יש לך מנוסח כבר?

כרמל שאמה-הכהן: תקריא בבקשה.

כרמל שאמה-הכהן: ותקשיבו, אנשים, כי תצטרכו להתייחס.

אלקנה אפרתי: "כל התנאים הבאים", כן?

אורי צוק-בר: כן, בלול שמתקיימים לגביו כל התנאים הבאים.

אורי צוק-בר: ועכשיו זה מתחיל מ-(ה).

אורי צוק-בר: (ב), (ג), ו(ד) נמחקים, ומגיע ל-(ה) שיהפוך ל-(ב): נמחק ההיקף.

כרמל שאמה-הכהן: לפי הגבוה מביניהם.

יוסי ישי: הגבוה מביניהם.

לאה יוגב: לא, לא.

לאה יוגב: זה לא ברור.

קריאה: תחזור רק על הסעיף האחרון.

יוסי ישי: זה הסעיף שמאפשר את ה-5%.

אורי צוק-בר: מכסת עופות להטלה: "לא יהיה בכך כדי להגדיל את מכסת העופות להטלה המיוצרת בלול זה מעבר ל-5% ממנה או מעבר לגובה מכסת המבקש ביחס למכסה שיוצרה בלול זה ב-31.12.2012.

אורי צוק-בר: " שלא ייצא שכל יום יבוא עוד מבקש, וזה יהיה מכסתו ביחס למה שכבר נצבר.

אורי צוק-בר: אז מצוין ה-31.12 ומול זה בודקים.

יוסי אלמליח: איפה נמצא העניין של אורח-מארח?

אורי צוק-בר: אין הגבלה, מי שרוצה.

אורי צוק-בר: אתה מגביל בגידול, גמרנו, אתה לא צריך להגדיל עוד.

קריאה: אתה פותח את הגידול המשותף.

אורי צוק-בר: זה לא משנה, אתה לא יכול לגדול מעל ל-5%.

לאה יוגב: זה כן משנה.

לאה יוגב: מה, אתה רוצה להרוס את הענף?

לאה יוגב: אתה פותח את הגידול המשותף, אתה הורס את הענף.

שמעון ביטון: - - -

טומי מנור: רציתי להציע ניסוח אלטרנטיבי.

טומי מנור: על-מנת לפתור את הבעיה כפי שעלתה, צריך לחבר את (1) ו-(2), כך שייאמר עכשיו: ואז אתה שם את (א) ו-(ב).

קריאה: זה לא נכון.

קריאה: זה אותו דבר.

לאה יוגב: "או בלול שהתקיימו לגביו התנאים" זה הקמת לולים חדשים.

טומי מנור: כי בהצעה האחרונה זה היה מקובל לבעלי מכסה שהיו בגידול משותף - - -

יוסי ישי: צריך להוסיף הערה שהוא רוצה להוסיף, ובזה נגמר הסיפור.

גלעד וקסמן: אני רוצה להסביר את השוני, וזה קריטי.

גלעד וקסמן: אם איבדנו מכסות, אין לנו אפשרות אלא להפנות לשוק ולבקש את המכסות.

גלעד וקסמן: הוא רוצה להגביל את זה, זה אומר שנישאר בלי יכולת להגדיל, לא את ה-5% ולא את מה שחסר לנו.

שמעון ביטון: רק מהגידולים המשותפים.

שמעון ביטון: בשביל זה פתחנו את המארח.

לאה ורון: מר ביטון, תאפשר לדבר.

גלעד וקסמן: אני רוצה שתבין, אם מורידים את (ב)(2), המשמעות היא שאם איבדנו מגדלים, אז לא רק שלא נוכל להגדיל ל-5%, שיעזבו את ההגדלה, אלא שלא נוכל למלא את המכסה הקיימת.

גלעד וקסמן: ולכן, הוא לא יכול להוריד את (2), כי אם לא, אנחנו נשארים בלי יכולת לפנות למגדלים ולמלא את המכסות שלנו.

גלעד וקסמן: ולכן אי אפשר לעשות את השינוי.

כרמל שאמה-הכהן: היועץ המשפטי של הוועדה, בבקשה.

אלקנה אפרתי: אם אפשר לחדד: להבנתי, בשנה שעברה דובר על זה שאי אפשר יהיה להיכנס ל-pool, ה-pool הוא pool סגור, אבל היתה תנועה, לפי מה שאתה אומר, יחסית אינטנסיבית בתוך ה-pool.

גלעד וקסמן: לא רק בתוך ה-pool.

אלקנה אפרתי: נכנסו אנשים שלא היו ב-pool?

קריאות: לא.

גלעד וקסמן: כן, ואני מבקש להסביר.

גלעד וקסמן: אם עד היום היו 100 מכסות בגידול משותף, לצורך העניין, מאחר שהגדילו את הלולים, הפכו להיות 150 מכסות.

גלעד וקסמן: ואז, במקום ל-100, הניוד היה ל-150, אז איבדנו %X, כי את הכמות שיכולה להיכנס לגידול משותף תחמו.

גלעד וקסמן: מאחר שבשנתיים האחרונות הגדילו בצורה גדולה מאוד את כמות המכסות לגידול משותף, שביקשנו עכשיו לעצור אותן ועכשיו יעצרו אותן, אבל לא נתנו מצד אחד יותר מגדלים לגידול משותף.

גלעד וקסמן: אז עכשיו באו ועשו את האיזון ובזה החשיבות של סעיף (2) – הוא אומר, מי שרוצה יוכל לגדל בגידול משותף, אבל מקסימום במכסה הקיימת.

גלעד וקסמן: זה הגיוני ולכן אני לא יכול להוריד את סעיף (ב)(2).

גלעד וקסמן: תוותרו קצת גם, זה עושה סדר.

קריאה: שאל היושב-ראש מה ההבדל בין שתי ההצעות שגובשו.

קריאה: שלך עונה על כל מה שעורך-דין וקסלמן אומר, דהיינו פותחת למגדלים חדשים את הגידול המשותף.

גלעד וקסמן: אבל אם לא, לא תתמלא לי מכסה.

גלעד וקסמן: נכון, אבל זה בסדר, כי אנחנו מגבילים את הגודל.

גלעד וקסמן: לא באו להרוג אותנו.

יוסי אלמליח: אבל זה נתון לפרשנות.

אורי צוק-בר: זה לא פרשנות בכלל.

יוסי אלמליח: זה באמת משחק.

שמעון ביטון: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להוסיף, אנחנו לא מתכוונים לפתוח את הגידול המשותף.

שמעון ביטון: נתנו בשביל זה את המארח, שחררנו אותו, כדי שזה יאזן את הלולים שחסרות להם מכסות.

שמעון ביטון: זה נושא מסחרי של בעלי הלולים הגדולים ואין לנו עניין פה לרצות אותם, שיתמודדו בשוק של מכסות הגידול המשותף.

שמעון ביטון: יש כמות של 700–800 – שישחקו בתוך המגרש הזה.

אורי צוק-בר: יש בזה בעיה מסוימת שנתקלנו בה כשעשינו את הסעיף הזה בפעם הקודמת, ואחר-כך ראינו שהוא בעייתי.

אורי צוק-בר: אם יש לנו שני מגדלים, אצל אחד היה אורח שעזב אותו ועבר למקום אחר, והוא נשאר לבד.

אורי צוק-בר: לידו יש שכן שלא היה אצלו אורח.

אורי צוק-בר: כל אחד מהם מגדל 2,000 עופות, שניהם נמצאים באותו יישוב, אותו לול, הכול אותו דבר.

אורי צוק-בר: בגלל שהיסטורית אצל האחד היה פעם אורח, יש היום אפליה מובנית בין שני השכנים האלה שלכאורה הם אותו הדבר בדיוק, רק שאצל האחד פעם אמא שלו גידלה אתו ופעם לא.

אורי צוק-בר: מכיוון שכבר עצרנו את הגידול, אין לול משותף שיכול לגדול מעבר ל-5%.

אורי צוק-בר: זה סגור כבר, זה לא יכול להתפרץ ללולים גדולים.

שמעון ביטון: יש לולים שפתוחים עכשיו ל-80,000.

שמעון ביטון: מה תעשה אִתם?

אורי צוק-בר: אבל זה לא יכול להיות, זה לא יגדל.

אורי צוק-בר: אתה יכול להגדיל שם מקסימום ב-5%.

שמעון ביטון: שיגדל מהמארחים.

אורי צוק-בר: אז אנחנו לא יכולים היום, בשביל להסדיר את השוליים הקטנטנים אלה, להכניס עוד סייג שתהיה אפליה בין זה שעם האורח ההיסטורי וזה שבלי האורח.

אורי צוק-בר: לדעתי, זו אפליה לא תקינה, ואמרו לנו את זה גם ממשרד המשפטים בשנה שעברה, ועברנו את זה איכשהו.

שמעון ביטון: אין לנו עניין לפתוח את הגידול המשותף.

אורי צוק-בר: גם לנו לא.

שמעון ביטון: אין לנו עניין לפתוח את הגידול המשותף, משחררים את המארחים.

שמעון ביטון: יש מארחים שייצאו לגידולים משותפים, שישחקו במגרש הזה.

שמעון ביטון: לא נכנסים, כלכלית, לתחרות שלהם.

אורי צוק-בר: כנראה לא הקשבת לבעיה.

יוסי ישי: הניסוח של טומי מנור מקובל.

כרמל שאמה-הכהן: נא להקריא שוב את הניסוח.

יוסי ישי: אני לא רוצה שייכנס שום לול חדש.

אורי צוק-בר: זה לא לחדש, זה רק לקיימים.

יוסי ישי: אז שיגדל לבד.

יוסי ישי: נקודה.

קריאה: מאה אחוז.

קריאה: אנחנו אתך.

אלקנה אפרתי: עורך-דין מנור, נוכל לשמוע שוב את הצעתך?

טומי מנור: אני מקריא את תקנה 9(ב): זה כנראה יהיה סעיף קטן (1) ולא (א): טוב, לזה צריך לתת את התוספת של - - -

אלקנה אפרתי: כפי שנאמר, זה נשאר אותו דבר.

טומי מנור: כן, זה מכסה אחת או ה-20,000, לפי הגבוה.

אלקנה אפרתי: וכמובן ש-(ג) ו-(ד) נשארים כפי שהם.

טומי מנור: ב-(ד) יש שגיאה טכנית.

טומי מנור: ראית אותה?

אלקנה אפרתי: ההפניה היא ב-(ב).

גלעד וקסמן: אני רוצה להתנגד שוב, ואני רוצה להזכיר.

גלעד וקסמן: היתה פה הבטחה מלאה שלא יפגעו בלולים הקיימים.

גלעד וקסמן: המשמעות של זה היא שלנו היום חסרות מכסות ואין לנו אפשרות לקחת ממקומות אחרים.

גלעד וקסמן: משמעות השינוי שהוא מציע, ולא הנוסח כפי שהוצע קודם, היא שלנו ירדו המכסות ואין לנו מנין להשלים.

כרמל שאמה-הכהן: זה נכון?

גלעד וקסמן: כן, חד משמעית.

כרמל שאמה-הכהן: לא שאלתי אותך אם זה נכון.

כרמל שאמה-הכהן: הבנתי שאתה טוען שזה נכון.

כרמל שאמה-הכהן: שאלתי אותו.

יוסי ישי: יש פה שני וקטורים מנוגדים.

יוסי ישי: יש וקטור אחד שאנחנו לא רוצים להוסיף למועדון אף אחד וההצעה של טומי יוצרת מצב שלא מוסיפים למועדון אף אחד, ויש וקטור שני – והוא צודק – שבמגבלה של ה-5% עלול להיווצר מצב שהוא לא יכול לשמר את המצב ההיסטורי שלו.

יוסי ישי: אלה שני וקטורים שונים, ואני חושב שבכל זאת, הווקטור של שימור המשק המשפחתי עדיף על הווקטור השני, ולכן אני מעדיף אותו.

גלעד וקסמן: רגע, אני רוצה להבין.

גלעד וקסמן: הורע מצבנו גם.

גלעד וקסמן: אני רוצה שיהיה ברור, לפני שנתיים הבטיחו לנו יהיה נגיד 700–800.

גלעד וקסמן: מה קרה?

גלעד וקסמן: 700–800 התחרו נגיד על 100 מקומות, ועכשיו 700–800 מתחרים על 2,000 מקומות כי הם הגדילו את הכמות.

גלעד וקסמן: אז התוצאה שיוצאת זה לא פייר, אנחנו נפגעים כל הזמן, כל פעם הבטיחו לנו שלא ניפגע, ועכשיו מנסים לפגוע בנו עוד יותר.

גלעד וקסמן: הפתרון היחיד הוא שיגבילו את ההיקף, שאי אפשר לגדול יותר, אבל שיאפשרו לנו למלא את מה שיש לנו.

גלעד וקסמן: בנינו לול ולא מאפשרים לנו למלא אותו, ובמשך שנים השקענו כסף, זה לא יתכן שיפגעו בנו.

גלעד וקסמן: אני שם בצד את העניין הלא-חוקי של זה, ומעבר לזה אין פה הגינות.

גלעד וקסמן: לכן הניסוח צריך להיות כפי שהציע מר צוק, בצורה ברורה, שהמשמעות היא לא הגדלה של הלול המשותף.

גלעד וקסמן: הוא אומר הגדלה של 5% מקסימום, אבל את המקומות הפנויים אצלנו נוכל למלא.

גלעד וקסמן: עכשיו אומרים לנו, לא, לא תוכלו למלא – למה?

גלעד וקסמן: אין שום הצדקה, לא חוקית, לא עניינית, לא הוגנת, לא לאפשר לנו למלא ולעבוד.

גלעד וקסמן: אני אזכיר לאדוני, אדוני אמר, אנחנו לא נפגע בכם, נבדוק שלא נפגע בכם, ומה שקרה הוא שפגעו בנו.

גלעד וקסמן: לכן פנינו ואמרנו, תקשיבו, מצד אחד, הגבלתם את המכסה, אבל מצד שני, נתתם היקף וכולם הגדילו את הלולים ללא סוף.

גלעד וקסמן: לא אנחנו.

גלעד וקסמן: אז עכשיו אמרנו, בסדר, שלא יגדילו שום לול – מקובל עלינו.

גלעד וקסמן: אבל לא לתת לנו למלא את הלולים?

עמרם דהן: מאיפה אתה רוצה למלא את הלולים?

עמרם דהן: ממכסות אחרות?

גלעד וקסמן: מי שרוצה לגדל אצלנו, יוכל לגדל.

עמרם דהן: מי שרוצה לבוא אליך?

עמרם דהן: תשלם טוב, יבואו אליך.

גלעד וקסמן: אנחנו לא כופים על אף אחד.

גלעד וקסמן: אצלנו, במקום שיש לנו, מי שרוצה, נוכל לפנות אליו ושיגדל.

קריאה: למה לא תתמודדו בשוק?

קריאה: - - -

גלעד וקסמן: מתמודד, אבל הוא לא נותן לי להתמודד.

גלעד וקסמן: הוא רוצה לחסום.

גלעד וקסמן: אני לא מפחד להתמודד.

עמרם דהן: אני רוצה לחדד – עזבו אותך בגלל שלא שילמת טוב.

עמרם דהן: אם היית משלם טוב, לא היו עוזבים אותך.

עמרם דהן: אתם מייצגים את הגדולים.

עמרם דהן: אנחנו צריכים לשמור על המשק הקטן.

עמרם דהן: וזה בדיוק מה שקורה.

גלעד וקסמן: - - - זה לא משנה, למישהו תמיד חסר.

עמרם דהן: אני שומר על הקטנים, על זה אני רוצה לשמור.

כרמל שאמה-הכהן: מבחינה כלכלית, אלה שהולכים ומגדילים, כנראה מציעים מחיר טוב יותר.

גלעד וקסמן: לא, לא.

כרמל שאמה-הכהן: אז למה שבן-אדם יעבור סתם?

גלעד וקסמן: אני אסביר.

גלעד וקסמן: דבר ראשון, אתה יוצר כשל שוק כי אם יש לך רק 700 מגדלים, והיו לך בהתחלה 100 מקומות, עכשיו יש לך עדיין 700 מגדלים והגדלת ל-1,000 מקומות, אז ברור – זה יוצר כשל שוק מובנה.

כרמל שאמה-הכהן: כן, אבל המקומות האלה לא נוצרים סתם.

כרמל שאמה-הכהן: הם נוצרים רק אם יש ביקוש ליצור מקומות נוספים.

גלעד וקסמן: לא, לא.

גלעד וקסמן: כי הרעיון היה לא להקים.

כרמל שאמה-הכהן: אם אפתח חנות שווארמה ואמכור שווארמה ב-100 ש"ח, אני מזמין כאלה שיפתחו לידי כי יש מרווח.

כרמל שאמה-הכהן: אם אני נותן את השווארמה במחיר ריאלי, אף אחד לא יפתח לידי.

גלעד וקסמן: מקובל עלינו.

גלעד וקסמן: אז תפתחו את הכול, אבל שיהיה שוק חופשי.

גלעד וקסמן: לא יכול להיות מצב שהשוק, מצד אחד, אומר לנו, הגדלתם את הכמות שפותחים חנויות שווארמה, אבל לא הגדלתם את האפשרות להביא קונים, אלא לבוא רק לאותם קונים כל הזמן.

גלעד וקסמן: אנחנו אומרים, אין בעיה.

גלעד וקסמן: אחת משתיים, כפי שאמרנו, או שאתה אומר, לא מגדילים יותר את הלולים, אז לפחות אפשר למלא את כולם, מה שקיים, תן לכולם אפשרות.

כרמל שאמה-הכהן: אבל למה אני צריך למנוע ממישהו שמגדיל את הלול ומשלם לו כפול?

גלעד וקסמן: כי הוא לא יכול לפנות למי שהוא רוצה.

כרמל שאמה-הכהן: שלם אתה פי שלוש, והוא יישאר אצלך.

אבשלום רביבו: סליחה, אני אשתמש בדוגמה שלך.

אבשלום רביבו: אתה מאפשר פתיחה של עוד חמש חנויות שווארמה, אבל את החנות שלי אתה מגדר וסוגר, ואומר, אתה לא יכול להביא קונים ולהתחרות בהם.

כרמל שאמה-הכהן: אתה יכול.

אבשלום רביבו: אתה לא יכול.

אבשלום רביבו: אתה סוגר אותי ולא מאפשר לי ניוד.

עמרם דהן: אבל אתה בתוך המגרש הקיים.

שמעון ביטון: בתוך 700 המכסות הקיימות אתה יכול להעביר.

שמעון ביטון: תשלם, תעביר.

שמעון ביטון: אם נפתח גידול משותף, נוריד את המחירים.

אבשלום רביבו: אם אתה רוצה את דוגמת השווארמה – תפתח את הכול, אין גדרות.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו לא רוצים להגדיל את הגידול המשותף.

קריאה: אבל הגדילו, זה בדיוק מה שעשיתם.

אבשלום רביבו: אתה לא יכול לשים מגבלות רק עלינו.

כרמל שאמה-הכהן: לא הגדילו, כי יש רשימה סגורה.

גלעד וקסמן: במשך השנתיים האחרונות, בגלל שהיתה הפרצה, הגדילו, בדוגמה שלך, את חנויות השווארמה בכל פעם עוד ועוד - - -

כרמל שאמה-הכהן: לא, הגידול המשותף הוא מספר היחידות שפועלות במסגרת הגידול המשותף, ולא מספר הלולים.

גלעד וקסמן: לא, זה גם מספר הלולים.

שלמה סויסה: הנפח, הנפח.

שלמה סויסה: אם היה לאדם לול גידול משותף לפני שנתיים, כשנקבעה התקנה שהגדילה, ויש לו מקום ל-100,000, והוא הוסיף בינתיים עוד לול של 100,000 – אני נשארתי אותו דבר, הוא מתחרה אתי על אותו מספר מגדלים, וזה לא הוגן.

שלמה סויסה: מה גם, שוכחים פה החברים, שמספר המגדלים מצטמצם לא רק בגלל ההגבלה, אלא שהוא נגרע כל הזמן כי יש חבר'ה שחוזרים לגדל.

שלמה סויסה: אז יוצא שאתה קשרת, בסדר, מצוין, אבל הגבלת את המגדלים מלנוע, אבל את הנפח הגדילו - - -

עמרם דהן: כשבנית את הלול לקחת את זה בחשבון.

עמרם דהן: אתה יכול לבנות גם של 400, אבל אתם לא יכולים למחוק את החקלאים הקטנים.

עמרם דהן: אתה יכול לבנות מחר גם של 300.

שלמה סויסה: הלול נבנה כשהיה צורך בזה - - -

עמרם דהן: אף אחד לא נתן לכם את הצורך.

עמרם דהן: אתה בחרת ולקחת את הסיכון.

עמרם דהן: תשלמו טוב – תקבלו.

כרמל שאמה-הכהן: שקט, שקט באולם, בבקשה.

לירון אדלר-מינקה: באופן עקרוני, מטרת משרד החקלאות היתה לא להגדיל את הגידול המשותף יותר מדי מעבר למצב שהיה קיים.

לירון אדלר-מינקה: בשנה שעברה התקנות אמרו שכל לול שגודלה בו בעבר של יותר מבעל מכסה אחת, אפשר לגדל בגידול משותף, ובגלל הניסוח הזה נוצרה פרצה כך שכל מי שגידל בעבר – נגיד, היו שני מגדלים – ניצלו את הפרצה והרחיבו את הלולים.

לירון אדלר-מינקה: עכשיו אנחנו נמצאים במצב קיים.

לירון אדלר-מינקה: המטרה של התקנה כפי שהציע משרד החקלאות, היא להגביל את הגידול המשותף ממקום אחר, באמצעות גודל המכסות שעד אליהן אפשר לגדול.

לירון אדלר-מינקה: כך שלולים שהיה בהם גידול משותף לא יוכלו עכשיו לגדול מעל ומעבר.

לירון אדלר-מינקה: אבל הפתרון של משרד החקלאות נותן מענה למצב שעלה כאן, שכרגע נמצאים אנשים שאם לא יכולים להיכנס אליהם עוד אנשים כדי למלא אצלם את הגידול המשותף שכבר היה ושעליו הוסכם פה שמשמרים, הם נשארים במצב בו הם לא יכולים לשמר את המצב הקיים שהיה אצלם עד שהחליטו להפסיק את הגידול המשותף.

לירון אדלר-מינקה: ההגבלה פה על עניין הגודל של ה-5% או של בעל המכסה, לעמדתי, ושרת החקלאות עוד תגיד אולי שוב את עמדתה, יכולה לצמצם את הגידול המשותף ולא לתת לו לגדול עוד מעבר למצב הקיים שנוצר, אבל יכולה לתת את המענה מהכיוון בו אנחנו לא פוגעים במצב קיים שהיה.

אורי צוק-בר: יש לי פתרון, אני אגיד תוספת שתפתור את זה.

אורי צוק-בר: אמרנו, "יוצרה בלול, כדין, מכסת עופות להטלה".

אורי צוק-בר: אם נוסיף, "יוצרה בלול, כדין, מכסת עופות להטלה בנוסף למכסתו", זה אומר שלא הגדלנו את מצבת הלולים המשותפים.

אורי צוק-בר: במקום בהיקף של למעלה מ-20,000, כי אין פה את המשמעות, יהיה: "יוצרה בלול כדין מכסת עופות להטלה בנוסף למכסתו של בעל הלול.

אורי צוק-בר: ", ואז לא הוספת אף לול משותף למצבת הלולים המשותפים.

אורי צוק-בר: כי החשש היה שיתחילו להיווצר עוד לולים משותפים – אחד עם השני, אחד עם השלישי, וייווצרו חדשים.

אורי צוק-בר: פה סגרנו את זה, אין חדשים.

אורי צוק-בר: מי שלא היה קודם יחד עם מישהו כבר, שלא היה כבר לול משותף, לא יהיה עוד.

אורי צוק-בר: זאת אומרת, אם יש היום 1,000 לולים משותפים, לא יכול להיות 1,001 לפי זה, ואני חושב שזה פותר את זה.

אורי צוק-בר: אבל זה כן משאיר את הגמישות שהם ביקשו, שזה לא דווקא אחד מלול משותף לשעבר יבוא, אלא שגם השכן שלו יוכל לבוא.

אורי צוק-בר: אבל זה סוגר את מספר הלולים המשותפים ושם עליו מגבלה.

לאה יוגב: אתה מדבר על צילום מצב קיים?

אורי צוק-בר: כן, כי זה רק לול שכבר יוצרה בו מכסה נוספת על מכסתו.

אורי צוק-בר: רק לול משותף יוכל לעשות את ההשלמות והניוד הזה.

אלקנה אפרתי: אבל את ההשלמות האלו הוא יוכל לעשות גם מבחוץ?

אלקנה אפרתי: בהיקף של ה-5%?

אלקנה אפרתי: כמו בהצעתכם המקורית?

אורי צוק-בר: כן, אין שום לול משותף נוסף.

אורי צוק-בר: ואני מגביל שזה רק לכאלה שהם בלול משותף, ואז אין יצירה של אף לול משותף נוסף.

אורי צוק-בר: אני חושב שזו פשרה בין הדעות, אבל זה להחלטתכם.

קריאה: אבל זה יגדיל את המגדלים.

גלעד וקסמן: אבל מה אתה רוצה, להרוס את הלול שלנו?

גלעד וקסמן: אני לא מבין מה המטרה.

עמרם דהן: מי גר שם?

עמרם דהן: זה נולד למגדלים.

עמרם דהן: מה זה, להרוג אותך?

עמרם דהן: להרוג מאה משפחות בשביל לתת לך לחיות בתל-אביב?

עמרם דהן: על מה אתה מדבר?

עמרם דהן: אתם מבלבלים ליושב-ראש את הראש.

שמעון ביטון: המשחק של הלולים שגדלו ב-2012 – הם גדלו מתוך מגרש סגור של 700 מכסות בגידול משותף.

שמעון ביטון: זה ביזנס שעשו, מי ששילם יותר, עברו מאחד לשני.

שמעון ביטון: יבואו לוועדת הכלכלה ארבעת הלולים הגדולים ויבקשו על-פי חוק להכשיר את כל המכסות שהיו שלהם, כי הם בגודל הזה, אל תיתן מהגודל הזה לנצח.

שמעון ביטון: זה מה שקורה עכשיו באיו"ש, איזור יהודה ושומרון, אתה מתמודד עם זה בדיוק עכשיו באיו"ש – שהם פתאום הפכו להיות עובדה מוגמרת, והיום אתה צריך לאשרר את כל השרץ הזה.

שמעון ביטון: אנחנו מוכנים להישאר עם המכסות הקיימות בגידול המשותף, ותאמין לי אני אומר את זה בכאב, כי אני רוצה להביא אמא שלי, בת 80, רוצה להביא ללול שלי היום, ואני לא יכול להביא אותה.

קריאה: למה לא?

שמעון ביטון: כי אני לא בגידול משותף - - -

עמרם דהן: כי אנחנו לא רוצים לפרוץ, כדי לא לעשות נזק.

שמעון ביטון: ואמא שלי, בת 80 היום, לא יכולה לגדל, ואני מקבל עלי את הדין שזה יהיה כמו ב-2012.

שמעון ביטון: תתמודדו, הלולים הגדולים, כי בזה שנפתח גידולים משותפים, נוריד את המחירים שאתם משלמים היום, ואנחנו פה לא כדי להגן עליכם, אלא להגן על החקלאים שלנו.

מוטי אלקבץ: מוטי אלקבץ, מזכיר ארגון מגדלי עופות.

מוטי אלקבץ: השאלה שעומדת כאן והיא משמעותית מאוד, ואני לא יודע אם ניתן לקבל תשובה כרגע, היא עד כמה מגדלים נוספים יצטרפו לגידול המשותף בעקבות יישום ההחלטה הזאת.

יוסי ישי: לפי הניסוח שלי – אף אחד.

מוטי אלקבץ: אז צריכים לבחון – אם זה אף אחד, אז זה בסדר.

מוטי אלקבץ: אבל אם זה פורץ באופן משמעותי, אני חושב שצריכים לתת על זה את הדעת.

לאה יוגב: צריך לעשות קריטריונים ברורים מאוד.

אורי צוק-בר: זה בין אף אחד, לבין שוליים מינוריים ששמו עליהם סנדול פעמיים – שני חישוקים.

מוטי אלקבץ: אז זה נוגד את מה שאומר עורך-הדין של שמואל לסר.

אורי צוק-בר: יש בהצעה האחרונה שהצעתי שני חישוקים – זה לא מאה אחוז, אבל זה 99 בערך.

אורי צוק-בר: כי אתה גם מחשק בגודל – אף אחד מהלולים המשותפים לא יכולים לצמוח בגודל יותר, וזה גם רק באוכלוסיית המשותפים.

אורי צוק-בר: לא יכול לצוץ אף לול משותף שלא היה קודם לול משותף.

אורי צוק-בר: זה נותן תיקון אפליה מסוים שאם, היסטורית, לאחד היה שותף והשותף פרש, הלך או מכר את המכסה, אז גם הוא יכול לעבור ולא רק השכן שלו.

אורי צוק-בר: לדעתי זו פשרה הוגנת, אבל להחלטת היושב-ראש.

שלמה שטרית: אדוני היושב-ראש, אני גם רוצה להגיד משפט.

שלמה שטרית: אני מצביע, ואמרת שמי שמדבר בלי אישור ייצא החוצה, ואף אחד לא יצא.

כרמל שאמה-הכהן: נתתי לו אישור.

שלמה שטרית: אני מבקש להגיד שכל הלולים הגדולים שאנחנו מדברים עליהם, שלא רוצים לעזור להם וכולי, הוקמו בהיתרים ובאישורים של כל מי שצריך במדינת ישראל, וכל הרשויות אישרו אותם.

שלמה שטרית: אישרו ברישיון עסק, אישרו בהיתר בנייה, מועצת הלול אישרה לאכלס.

שלמה שטרית: כל הדברים נעשו בתיאום עם כל אלה שהיום מנסים להגיד לי, בוא נהרוג אותך.

שלמה שטרית: ב-2012 וגם ב-2011 ישבנו פה בוועדה, הראינו את המצב, ואמרו, הלולים הגדולים שכבר קיימים לא ייפגעו.

שלמה שטרית: בשיטה שמציעים היום אומרים לך, אדוני, הקמנו במדינה עוד שמונה לולים לגידול משותף, נתנו להם אישור לאכלס – הרי אף עוף לא נכנס בלי אישור אכלוס ממועצת הלול – והם לקחו ממך כי יש תחשיב כלכלי של מערך הייצור, כמה אפשר לשלם על כל מכסת ביצים.

שלמה שטרית: אי אפשר לעבור את זה כי אחרת יפשטו את הרגל.

שלמה שטרית: כשאתה אומר, תשלם יותר – תקבל יותר - - -

כרמל שאמה-הכהן: השני משלם יותר.

שלמה שטרית: הוא לא משלם יותר.

כרמל שאמה-הכהן: אז למה שיעברו אליו?

שלמה שטרית: הוא בא אליו, אומר לו, אני דוד שלך, אני סבתא שלך, תעזור לי, תן לי.

שלמה שטרית: אם אתה רוצה, אני אראה לך אותם, לא אחד ולא שניים.

שלמה שטרית: ולכן אני חושב שההצעה הראשונה שמציעים במשרד החקלאות היא הצעה נכונה בשביל לפתור את הבעיה הזאת.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו עושים הפסקה בדיון כי אנחנו חייבים להתחיל בדיון אחר.

כרמל שאמה-הכהן: ב-13:45 נחזור כדי לסיים.

כרמל שאמה-הכהן: נסו לדבר ביניכם, להגיע להסכמה וניסוח.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מחדשים את הדיון.

כרמל שאמה-הכהן: יש הסכמה על נוסח?

יוסי ישי: כן, אני אגיד את העיקרון.

קריאות: לא.

קריאות: ממש לא.

קריאות: בין מי למי ההסכמה?

קריאות: עם מי יש הסכמה?

כרמל שאמה-הכהן: רגע, הבנתי, אין הסכמה.

יוסי ישי: סליחה, אז אני מושך את המילה 'הסכמה'.

יוסי ישי: הכנתי נוסח שמנסה לגשר בין הצרכים, אני אגיד אותו ברמת העיקרון כדי שיבינו אותו, ואחר-כך אבקש מטומי שיגיד אותו בשפה המשפטית.

יוסי ישי: ברמת העיקרון, מגדלים שגידלו לול משותף, בין אם אורחים ובין אם מארחים, רשאים לעבור ללול קיים שמגדל בגידול משותף, ובתנאי שאותו לול לא יגדל מעבר ל-5%.

יוסי ישי: זאת אומרת, אם נניח שהיו שני מגדלים שגידלו יחד, אורח ומארח – האורח יכול היה לצאת כבר קודם, אבל אז המארח נשאר "תקוע", משום שהיתה לו הסתמכות והוא בנה את עצמו תמיד על מכסה כפולה ופתאום הוא נשאר לבד.

כרמל שאמה-הכהן: אז הוא יכול לצרף אליו או להצטרף למישהו אחר.

יוסי ישי: ולכן אמרתי, גם האורח וגם המארח יכולים, אם הם רוצים, להצטרף ללול קיים, ובתנאי שהלול הקיים לא יגדל מעבר ל-5%.

יוסי ישי: בדרך הזו עשינו שני דברים.

יוסי ישי: מצד אחד, נתנו פתרון אם למארח נוצר מצב בו הוא מקופח לעומת מצב האפס, ומצד שני, הגדלנו את האפשרות עבור הלולים הגדולים ומנענו מהם את הכבילה, ורשאים לנוע בתוכם, ואם קודם יכולה היתה לנוע בתוכם רק אוכלוסיית האורחים, עכשיו יכולה לנוע אצלם גם אוכלוסיית המארחים.

יוסי ישי: זה מאוזן, וזה סביר.

שלמה שטרית: סליחה, הערה לפני שממשיכים בדיון - - -

קריאות: - - -

שלמה שטרית: סליחה, אני עכשיו בזכות דיבור.

שלמה שטרית: אם הגדילו את כמות הלולים ביותר מאשר הפתרון של האורח-מארח – ובאחת הישיבות פה היה כתוב בפרוטוקול שהלולים הגדולים האלה לא ייפגעו, ואם יש בעיה שנפנה אליך ונסביר לך את הבעיה.

שלמה שטרית: המשפט הזה כתוב בפרוטוקול.

כרמל שאמה-הכהן: תסביר לי את הבעיה.

שלמה שטרית: הכמות של האנשים הלכו לגידול משותף נשארה קבועה מאז שנת 2010, אני לא זוכר בדיוק, אולי מ-2011.

שלמה שטרית: הכמות של הלולים שיכולים לגדל גידול משותף גדלה ב-30%, לדעתי.

שלמה שטרית: זאת אומרת, שיש היום ביקוש של 30% יותר לגידול משותף מאלה שיכולים להציע את מה שיש להם.

שלמה שטרית: זאת אומרת, או שנלך לפשוט רגל ולשלם הרבה כסף כדי לא להתקיים, או שנעבוד בחצי, או שאני לא יודע מה.

שלמה שטרית: ולכן הפתרון של רק אורח-מארח לא פותר את הבעיה.

שלמה שטרית: הפתרון הנכון הוא להגיד, אנחנו המדינה, אישרנו להקים כך וכך לולים, וצריך לתת להם אפשרות לאכלס, יותר לא יקומו לולים ונגמר הסיפור.

שלמה שטרית: זה, לדעתי, פתרון הוגן, אמיתי ונכון.

עמרם דהן: מה זה, אפשרות לאכלס?

עמרם דהן: מתוך המכסות הקיימות לחקלאים?

שלמה שטרית: כן, מתוך כל החקלאים שיש, עד 5%.

שלמה שטרית: אני רוצה להישאר עם המכסה שלי, שהיתה ב-2010.

שלמה שטרית: לא רוצה לגדול.

כרמל שאמה-הכהן: חברים.

גלעד וקסמן: אני רוצה להציע הצעה שתפתור את הבעיה.

גלעד וקסמן: כפי שאמרנו, מאחר שכמות המקום לגידול משותף גדלה אבל לא כמות המגדלים גדלה, יגדילו, יעשו הגבלה – פעם אחת ייצרו מצב ויגידו שאפשר להגדיל את כמות המגדלים ב-30%, ואז זה המצב, ויותר לא יאפשרו לא גידול בכמות המגדלים ולא גידול בכמות הלולים לגידול משותף, יישרו קו, כפי שהיה ב-2010, לפחות ישמרו על המצב הקיים.

גלעד וקסמן: זה הפתרון שאני מציע.

גלעד וקסמן: הפתרון שרק מארח – כביכול, כאילו זה מגדיל את כמות המגדלים המשותפים, זה עורבא פרח, אין דבר כזה, זה אולי בודד, אולי בודדים.

גלעד וקסמן: ולכן זה לא פתרון, אלא מס שפתיים.

גלעד וקסמן: ולכן אנחנו מבקשים, לפחות לשם ההוגנות המינימלית ובשביל לשמור על הקיים ועל מה שהובטח גם ב-2010 ותמיד, לא מבקשים להגדיל, אלא ישימו מגבלה כפי ששמים על כמות הלולים המשותפים שאומרים שלא יוכלו לגדול מעבר ל-5%, כפי שהיה עכשיו ועכשיו תהיה תקרה, באותה דרך ישימו תקרה, שבשנת 2013 לא יוכלו להגדיל את סך-כל כמות המגדלים המשותפים ביותר מ-30%, והיא הכמות החסרה היום.

גלעד וקסמן: ויותר לא יעשו, לא פה ולא פה.

גלעד וקסמן: זה הוגן לכולם, ואין שום סיבה שתהיה פה התנגדות לזה, כי המשמעות האחרת היא רק דבר אחד – המטרה היא או לפגוע בחופש עיסוק של מישהו או בקניין.

כרמל שאמה-הכהן: מה עם כוחות השוק?

כרמל שאמה-הכהן: למה שלא כוחות השוק יעבדו?

גלעד וקסמן: אני אסביר.

גלעד וקסמן: אין כוחות שוק.

כרמל שאמה-הכהן: בטח שיש.

כרמל שאמה-הכהן: אני בעל מכסה, ואני יכול לבחור להתארח אצלך או להתארח אצלו.

גלעד וקסמן: אבל ישנם שני דברים שעשית בגללם זה לא כוחות שוק, זה משחק לא הוגן.

גלעד וקסמן: התערבת בשלושה דברים ותמיד פגעת בתחרות.

גלעד וקסמן: האחד, מחיר הביצה הוא מחיר קבוע במדינת ישראל.

גלעד וקסמן: אני לא יכול להציע מחיר כפי שאני רוצה.

עמרם דהן: לא המכסה, הביצה.

כרמל שאמה-הכהן: רגע, סליחה.

כרמל שאמה-הכהן: התחרות פה היא לא על מחיר הביצה, אלא על - - -

גלעד וקסמן: אבל בסוף היא נגזרת של כמה ביצים אתה יכול למכור.

גלעד וקסמן: זה אותו דבר, זה הרי נגזר ממחיר אחד לשני.

יוסי ישי: אני לא מסוגל לשמוע את המושגים האלה.

אורי צוק-בר: אוזנינו סומרות פה.

יוסי ישי: אנחנו משתגעים פה, כשאני שומע את כל הדברים האלה.

יוסי ישי: זה משגע.

גלעד וקסמן: רבותי, אני מבקש.

גלעד וקסמן: דבר שני, כמות המגדלים בגידול המשותף הוקפאה ב-2010 ולא גדלה, אז אתה מקפיא לי את כמות השחקנים.

גלעד וקסמן: אני לא מכיר שוק חופשי שקובע מראש את כמות השחקנים.

כרמל שאמה-הכהן: זה נכון לגבי כולם.

גלעד וקסמן: לא.

גלעד וקסמן: זה הגבל עסקי.

גלעד וקסמן: כשאתה מגביל את כמות השחקנים זה נחשב הגבל עסקי.

גלעד וקסמן: אני לא בטוח שזה לא חורג גם מחוק ההגבלים העסקיים, וגם את זה נצטרך לברר.

גלעד וקסמן: מעבר לכך, מה עשית בשנתיים האחרונות, בניגוד למה שהובטח פה, לרבות על-ידי אדוני, ואני אזכיר את זה – אמרת שבשנתיים האלה לא יגדילו את כמות השחקנים בגידול משותף כי זו המטרה של משרד החקלאות.

גלעד וקסמן: ובשנתיים האלה הגדילו ביותר מ-30% את כמות השחקנים של הגידול המשותף.

גלעד וקסמן: זה נקרא תחרות הוגנת, או משהו כזה?

גלעד וקסמן: כשאתה מגדיל, מצד אחד, ומכניס עוד אפשרויות לתת לגידול משותף, בניגוד להחלטת ממשלה, בניגוד למה שנאמר - - -

כרמל שאמה-הכהן: מהו היתרון שיש ללול החדש שנפתח בגידול המשותף עליך?

גלעד וקסמן: איזה יתרון, בזה שהוא גדול יותר?

כרמל שאמה-הכהן: אני אומר, זוהי תחרות הוגנת, ואתה אומר לא.

גלעד וקסמן: אני אתן לך דוגמה: לול גידול משותף שהיה לשני אנשים, ועכשיו הוא לעשרה אנשים.

גלעד וקסמן: אצלו, אין הבדל כמעט בין עלות התפעול של עשרה אנשים ובין עלות התפעול של שני אנשים.

גלעד וקסמן: אצלי יש 100 מגדלים ויש הבדל משמעותי בתפעול.

כרמל שאמה-הכהן: להיפך, אתה אמור להיות יעיל יותר.

גלעד וקסמן: לא, לא.

גלעד וקסמן: אני עומד בתנאים ובסטנדרטים גדולים יותר.

גלעד וקסמן: בדיוק הפוך.

גלעד וקסמן: המשמעות היא שאתה נותן לו עדיפות על פני סתם, ללא שום סיבה.

כרמל שאמה-הכהן: לא, אני נותן עדיפות ללולים יותר יעילים, זה הכול.

גלעד וקסמן: לא, זה לא לולים יעילים יותר, ואם תפתח את רשימת כל מי שרוצה לגדל משותף – אל תגדיל עוד את הגידול המשתף, ונלך על יעילות, ונלך על תחרות חופשית.

כרמל שאמה-הכהן: אז יהיה מונופול.

גלעד וקסמן: לא מונופול.

גלעד וקסמן: תחרות חופשית.

גלעד וקסמן: מי שרוצה יוכל להצטרף לגידול משותף ונמלא את המקומות.

כרמל שאמה-הכהן: אם מספר המגדלים שנתונים לגידול המשותף שווה למספר המקומות בגידול משותף, אז אין פה תחרות.

גלעד וקסמן: לא, תגדיל אותם ללא סוף.

גלעד וקסמן: להיפך.

גלעד וקסמן: בוא נפתח את הכול.

קריאה: בטח, בטח נפתח את הכול.

קריאה: 3,000 משפחות בצפון יוכלו להתקיים אם תפתח את הכול.

גלעד וקסמן: לא, תאפשר לי להתחרות אתו – כפי שאתה אומר, אני הולך על הגישה שלך, תפתח, ואל תגיד, הוא יכול לקחת כמה שהוא רוצה ומאיפה שהוא רוצה, אבל אתה יכול רק מלולים של גידול משותף שנסגרו.

גלעד וקסמן: מה זה ההגבלה הזאת?

כרמל שאמה-הכהן: יש לנו עיקרון בסיסי יותר והוא שאנחנו לא רוצים להגדיל את הגידול המשותף.

כרמל שאמה-הכהן: מהעיקרון הזה יצאנו, וזו נקודת המוצא.

גלעד וקסמן: אבל הגדלת, זה מה שעשית בשנתיים האחרונות.

כרמל שאמה-הכהן: לא.

קריאות: לא, לא.

קריאות: מה פתאום?

גלעד וקסמן: ב-30%.

קריאה: לא גדל.

קריאה: מאיפה - - -

כרמל שאמה-הכהן: רגע, חבר, אל תעזור לי.

כרמל שאמה-הכהן: הגידול המשותף מבחינתנו לא נמדד לפי מספר הלולים שמגדלים גידול משותף, אלא לפי מספר המכסות שמשחקות במגרש הזה.

גלעד וקסמן: ומה עם לפגוע במי שקיים והשקיע סכומים משמעותיים לבניית לול?

גלעד וקסמן: לא מגיע לו להתקיים?

כרמל שאמה-הכהן: אתה מתחיל מעמדת יתרון.

גלעד וקסמן: לא מתחיל מעמדת יתרון.

גלעד וקסמן: איזו עמדת יתרון?

קריאה: שהולכת ונשחקת.

כרמל שאמה-הכהן: אם היית מוכן לשלם יותר, את מה שהשכן שלך מוכן לשלם, לא היתה לך שום בעיה.

כרמל שאמה-הכהן: אתה רוצה הגנה.

כרמל שאמה-הכהן: אתה הגדול, ואתה רוצה הגנה?

אבשלום רביבו: רגע, הוא לא מבין משהו בסיסי.

כרמל שאמה-הכהן: תסביר לי מה אני לא מבין.

אבשלום רביבו: אם אתה מאפשר לי להתחרות אתו במחיר אל מול כל המגדלים, אז זה בסדר.

אבשלום רביבו: אבל ההצעה פה אומרת שהוא יכול לקחת מגדלים כמה שהוא רוצה, ואני יכול לקחת, כדי להשלים, רק מלולים של גידול משותף, שנסגרו, וחיה כזאת אין בשוק.

כרמל שאמה-הכהן: אתם יכולים לקחת עוד כמה אנשים.

אבשלום רביבו: אבל אני לא אוכל להשלים.

אבשלום רביבו: אין לי אפשרות להתמודד.

כרמל שאמה-הכהן: הלול שמצטרף לגידול המשותף, ואתה, מתחרים בדיוק על אותם אנשים.

אבשלום רביבו: לא.

אבשלום רביבו: הוא יכול לקחת מאיפה שהוא רוצה, הוא יכול לקחת גם ממני.

כרמל שאמה-הכהן: לא.

כרמל שאמה-הכהן: הוא יכול לקחת ממך – יותר קשה לו לקחת ממך מאשר לך לשמור על שלך.

גלעד וקסמן: אבל לא ענית על הדוגמה שנתתי.

גלעד וקסמן: נתתי לך דוגמה, לול של שני אנשים שהפך להיות עשרה אנשים.

גלעד וקסמן: לי יש מאה איש בגידול, ואם אני יורד לתפוקה של 80% או 85%, למשל, - - -

כרמל שאמה-הכהן: אני לא אתווכח אתך על הנתונים.

כרמל שאמה-הכהן: השאלה היא מי יעיל יותר.

גלעד וקסמן: זו לא יעילות.

גלעד וקסמן: בתפוקה של 85% אין הצדקה לקיום הלול יותר, אם הוא יורד לאחוזים מסוימים.

גלעד וקסמן: לעומת זאת, להגדיל לול ל-2, ל-4, ל-5 או ל-6, לא קרה כלום, להיפך.

גלעד וקסמן: זאת אומרת, יצרת מצב שזו לא תחרות הוגנת.

גלעד וקסמן: התנאים שאני עובד בהם הם לא אותם תנאים של לול שעובד עם ארבעה או חמישה מגדלים, ואי אפשר להשוות ביניהם.

גלעד וקסמן: אז אתה יוצר סיטואציה שלו יש אינטרס רק להגדיל, ועבורי, ככל שאני קטן המשמעות היא פגיעה בתפעול שלי.

גלעד וקסמן: אם אתה רוצה עדיין לשמור על תחרות, תגדיל לא ב-30%, תגדיל ב-10%, 15%, 20%, אבל לפחות שתהיה אפשרות לאייש.

גלעד וקסמן: אני רוצה שתסתכל מעוד נקודת מבט, ויושבים פה - - - שיכולים להעיד על זה.

גלעד וקסמן: מי הולך לגידול המשותף?

גלעד וקסמן: אנשים אמיתיים שזו הפנסיה שלהם, אנשים שהם נכים, אנשים שקשה להם.

גלעד וקסמן: למה לא לתת להם את האפשרות לנצל את המכסות?

גלעד וקסמן: הרי אנחנו לא לוקחים ממישהו שבאמת מגדל באופן עצמאי.

גלעד וקסמן: הם לא באים אלינו לגידול משותף, הם מגדלים באופן עצמאי.

כרמל שאמה-הכהן: אתה מדבר על להרחיב את הרשימה של אלה שזכאים להשתתף בגידול המשותף?

גלעד וקסמן: כן, זה מה שאנחנו מבקשים, ובצורה נורמלית, ותשימו פה גג.

כרמל שאמה-הכהן: מהי עמדת משרד החקלאות בעניין הגדלה מבוקרת?

יוסי ישי: האמת היא שאני יושב כאן ולא מבין מה אני עושה פה, בגלל שאני שומע פה דברים, שאני לא רגיל למונחים האלה.

יוסי ישי: אני נולדתי בהתיישבות, נולדתי בחקלאות, מהיום הראשון שאני מכיר את עצמי אני בתחום הזה, ואני שומע מושגים כמו: מחיר מכסה, תחרות בין הלולים הגדולים בעניין לקוחות שלהם – על מה אנחנו מדברים?

כרמל שאמה-הכהן: זה מה שקורה בפועל בענף.

יוסי ישי: אחת מהשתיים: או שזה ענף חקלאי מתוכנן, ואז יש מכסות ייצור למגדלים ובמקרים חריגים מאוד, ובגלל שהיתה תקלה בשנה מסוימת ואפשרו לולים גדולים, אז נשמר אותם ולא נגדיל אותם, או שמפוצצים את הכול.

יוסי ישי: מה שמספרים פה ומדברים פה זה חיסול התכנון בענף הזה.

יוסי ישי: בשום פנים ואופן לא.

יוסי ישי: היתה תקלה, נתנו למספר מגדלים להקים לולים גדולים, נתנו למספר מגדלים מסיבה כזו או אחרת להצטרף ללולים המשותפים.

יוסי ישי: אין לנו שום כוונה להגדיל את המספר הזה.

יוסי ישי: נקודה.

יוסי ישי: ברגע שהמספר הזה יגדל, התכנון בענף הזה יתחסל.

יוסי ישי: הוא יתחסל.

קריאות: - - -

שלמה שטרית: למה יש הצעה שלך, שהבאת לפה לדיון, ובה כתוב גידול של 5%?

שלמה שטרית: אתה כתבת את זה, לא אני.

שלמה שטרית: אני לא מבין, אתה מדבר ככה ועושה ככה, כל הזמן מתהפך.

שלמה שטרית: אני רוצה שתהיה פעם אחת יציב בדעות שלך.

קריאות: - - -

כרמל שאמה-הכהן: סליחה, שקט.

קריאה: הכי קל להגיד, כשאין תשובות, שהיתה תקלה.

כרמל שאמה-הכהן: שקט, שקט.

כרמל שאמה-הכהן: כמה מכסות היו כשסגרנו את זה בגידול המשותף, ב-2010?

קריאות: 700, פחות מ-700.

יוסי ישי: 700 היה?

יוסי ישי: 700–800?

יוסי ישי: כמה היה?

יוסי ישי: 700.

כרמל שאמה-הכהן: וכמה יש היום?

יוסי ישי: אותו הדבר.

קריאות: - - -

כרמל שאמה-הכהן: אני מבקש לא לעזור לי.

כרמל שאמה-הכהן: טומי ישיב, בבקשה.

טומי מנור: זה היה 700.

טומי מנור: אותו הדבר.

כרמל שאמה-הכהן: לא נגרעו אנשים?

טומי מנור: חלק אולי נגרעו.

כרמל שאמה-הכהן: אז אני שואל כמה נגרעו.

קריאה: זה לא נכון.

קריאה: נגרעו לפחות 10%.

קריאה: תגידו מספרים.

קריאה: למה סיסמאות?

קריאה: למה אתה אומר שזה לא נכון?

קריאה: אני אומר לך שנגרעו לפחות 10%.

כרמל שאמה-הכהן: אני מבקש לא להפריע.

עמרם דהן: 691 או 692 מכסות, ובנוסף, בערך עוד 13 מכסות שנכנסו בשנה האחרונה.

עמרם דהן: בסך הכול, אנחנו מגיעים ל-703 או 705 בערך.

שמעון ביטון: - - - חזרו לגדל.

שמעון ביטון: ומה יקרה אם ועדת הכלכלה תבקשו שחקלאים שחזרו הביתה - - - אותם עוד פעם?

כרמל שאמה-הכהן: ביטון, לא קיבלת רשות דיבור.

טומי מנור: כ-700 היו וכ-700 נותרו.

טומי מנור: יש תנודה, כל הזמן, של פלוס-מינוס עשרה אנשים, כאלה שהם מצטרפים חדשים או כאלה שנפטרו.

קריאה: זה לא נתון מדויק.

קריאה: לי יש נתונים אחרים של 10%.

כרמל שאמה-הכהן: עונה לי מנכ"ל מועצת הלול.

כרמל שאמה-הכהן: אני יכול להגיד לו שהנתון לא מדויק?

כרמל שאמה-הכהן: אני אלך לספור תרנגולות במקומו עכשיו?

אבשלום רביבו: אבל מנכ"ל מועצת הלול לפני רגע לא ידע בכלל.

אבשלום רביבו: שיציגו מסמכים, שיציגו נתונים.

אבשלום רביבו: לפני שנתיים זה היה קרוב ל-800.

אבשלום רביבו: אין כאן שום מסמך שהוא יכול כרגע להציג ולהראות את הדבר הזה.

כרמל שאמה-הכהן: אני חייב להסתמך על מה שהוא אומר.

עמרם דהן: עורך-דין, אנחנו בוועדת מכסות, אני אומר לך, אני לא יודע מאיפה אתה ממציא את הנתונים האלה.

עמרם דהן: 800 לא היה, לא נברא.

עמרם דהן: תאמין לי, יש בתכנון פה את דוד שלום שבקי אחד לאחד.

עמרם דהן: היושב-ראש, ברשותך שנייה, יש אנשים שנפטרו במהלך השנים האחרונות והעבירו לבנים, ויש בודדים מהמרכז – אני יכול לספור לך אותם, שבעה או שמונה – שמכרו את המכסות שלהם לצפון.

גלעד וקסמן: ומה הכמות שיש למקומות שפעם היו מקומות גידול משותף?

גלעד וקסמן: שייתנו את הנתונים.

גלעד וקסמן: כמה משרד המשפטים שמתנגד לגידול משותף, ומשרד החקלאות, הגדיל אותם?

גלעד וקסמן: למה אתה לא שואל את הנתונים האלה?

כרמל שאמה-הכהן: את מה, את מספר הלולים?

גלעד וקסמן: כן, את מספר הלולים הגדילו בשנתיים האחרונות בניגוד להחלטות ממשלה, והכול כאילו זה לא קיים.

גלעד וקסמן: למה את זה לא שואלים פה?

אבשלום רביבו: בניגוד למצגים פה.

כרמל שאמה-הכהן: לולים זה לא גידול משותף.

גלעד וקסמן: מה זה, לא?

כרמל שאמה-הכהן: לולים לא.

כרמל שאמה-הכהן: כי אם אין ללול מכסה, אז מה זה נותן?

כרמל שאמה-הכהן: שייבנו מיליארד לולים.

גלעד וקסמן: אבל הם מאשרים את זה ונותנים לו גידול משותף.

כרמל שאמה-הכהן: אבל מי שנהנה לבנות לולים - - -

גלעד וקסמן: הם מאכלסים אותם.

כרמל שאמה-הכהן: במה הם מאכלסים?

גלעד וקסמן: באותם 700.

אבשלום רביבו: באותם 700.

עמרם דהן: כבוד היושב-ראש, אני רוצה ברשותך להגיד משפט.

כרמל שאמה-הכהן: רגע, קודם כל מר אלמליח, בבקשה.

יוסי אלמליח: אני מבין שבדיון הזה, בשיח הזה, לא כל אחד ייצא עם כל תאוותו בידו.

יוסי אלמליח: אבל ישנם פתרונות שהם למרחק.

יוסי אלמליח: יש תקנות צער בעלי-חיים, הן ממילא יקטינו את האפשרויות בתוך הלולים.

קריאה: איזה שטויות.

יוסי אלמליח: זה נפח שקיים היום, זה נפח וירטואלי.

יוסי אלמליח: מחר בבוקר כשיהיו תקנות צער בעלי-חיים, אני מניח שכל אחד יצטרך להקטין ממילא, אז לא צריך לדבר גבוהה-גבוהה.

יוסי אלמליח: זה דבר שצריך לקחת אותו בחשבון, ואני מניח שלוקחים אותו בחשבון.

קריאה: זה חזון אחרית הימים.

יוסי אלמליח: אני רוצה לבקש מהאדונים הנכבדים, שאולי לתקנות 2014 תקום ועדת חריגים שתאפשר כניסה מבוקרת, מסודרת, של מכסות נוספות לאנשים חולים, חולי סרטן, אנשים זקנים על כסאות גלגלים - - -

כרמל שאמה-הכהן: אין מנגנון כזה?

קריאה: לא, לא.

קריאה: הם פיטרו אותו גם.

כרמל שאמה-הכהן: אני מבקש לא לענות לי.

כרמל שאמה-הכהן: אני שואל את משרד החקלאות.

אורי צוק-בר: יש מנגנון - - -

יוסי אלמליח: אין גם את המנגנון הזה, סליחה, אורי, אתה יודע שאין.

יוסי אלמליח: אתה יודע שאין כי לא קבעת מחיר למכסה או מחיר שהאדם יוכל לעזוב ולפרוש בכבוד.

יוסי אלמליח: אני מציע שאולי תקום ועדת חריגים שתהיה מורכבת – אני חושב שוועדה כזאת יכולה לתת פתרונות לעתיד.

יוסי אלמליח: שתהיה ועדת חריגים בראשות משרד החקלאות, ארגון מגדלי העופות שהוא המייצג הבלעדי של הענף - - -

יוסי אדוני: קודם כל, אל תגיד "מייצג בלעדי".

יוסי אדוני: אל תשכח שיש עמותה להצלת המשק החקלאי-משפחתי בצפון, ויש את נציגי המגדלים שנבחרו בדמוקרטיה, בבחירות הארציות.

יוסי אדוני: זה לא רק הארגון.

יוסי אדוני: אל תשכח את הגורמים האלה, יוסי אלמליח.

דוד עגיל: יאללה, תחזור בך וזהו.

יוסי אלמליח: אני מציע – משרד החקלאות, ארגון מגדלי העופות, מועצת הלול ונציג מגדלים, נציג מהעמותה.

קריאה: אבל איך זה קשור לעכשיו?

קריאה: אני לא מבין.

יוסי אלמליח: ואם אפשר אולי לצרף נציג ציבור אחד, וזו תהיה ועדה קשוחה מאוד שתבחן את כל המקרים.

יוסי אלמליח: לפני חודשיים ימים פניתי למנכ"ל המועצה עם מקרה של סרטן ריאות – לצערי, הוא נפטר לפני שלושה שבועות – הוא לא יכול היה להיכנס ללול.

כרמל שאמה-הכהן: ומה עשו אתו?

כרמל שאמה-הכהן: מה אמרו לו?

יוסי אלמליח: אמרו לו, לא.

כרמל שאמה-הכהן: מה זה, אדם מקבל סרטן והוא לא יכול - - -

יוסי ישי: אני מתחייב, כפי שעשינו את הדבר הזה בענף החלב, ליצור מנגנון, אם הוא לא קיים, שמאפשר למי שרוצה לפרוש פתרון הולם לפרישה.

יוסי ישי: אין לזה שום קשר - - -

יוסי אדוני: אנחנו מתנגדים בתוקף לפרישה.

יוסי אדוני: פרישה זה חיסול משק חקלאי, זה החלשת היישובים בצפון.

יוסי אדוני: אנחנו מדברים על ועדת חריגים שתאפשר לאותה משפחה, לבן ממשיך שלה, להמשיך, תנו לו פתרון.

יוסי אדוני: מה זה, לפרוש?

יוסי ישי: לזה התכוונתי, יוסי.

לאה יוגב: אמרת, פרישה.

לאה יוגב: זה לא אותו דבר.

אלקנה אפרתי: אני מנסה להבין.

אלקנה אפרתי: אני קורא את תקנות 2012 - - - תקנה 8: "לא ייצר בעל מכסה את מכסתו בלול שאינו מצוי במשקו אלא אם כן אישרה ועדת המכסות לבעל מכסה כאמור, בנסיבות חריגות ומטעמים מיוחדים שיירשמו, לגדל את מכסתו ביישוב הסמוך ליישוב שבו נמצא" - - -

יוסי ישי: אני לא רוצה את זה בכלל.

קריאה: אין ועדת חריגים.

קריאה: זה נכון רק לגבי החדשים.

קריאה: לא, אנחנו מדברים על ותיקים.

יוסי ישי: הפיקציה של גידול משותף היא פיקציה זוועתית שתהרוס את הענף הזה.

יוסי ישי: אם יש מקרים, כפי שנאמר כאן – אדם שאין לו בן ממשיך, אדם חולה – הפתרון הוא לא גידול בלול משותף.

יוסי ישי: אם הוא הגיע למצב שבשום פנים ואופן לא יכול לגדל, אז הוא יפרוש.

יוסי ישי: מדובר בבודדים.

לאה יוגב: מה אתה אומר?

לאה יוגב: כפי שעשית ברפת.

יוסי ישי: בלי פיקציות, בלי פיקציות.

שמעון ביטון: אני חושב שהסעיף שהקראת רצה לעזור לכל המכסות שהוקצו ב-2012, לתת להם פתרון להיכנס לגידול מיידי.

שמעון ביטון: בגלל שלא ניתן היה לבנות לולים חדשים, אפשרו להם להיכנס לתוך גידולים קיימים, כי בכל זאת, הוקצו מכסות גם במגזר וגם למכסות הנוספות של יישובי הגדר, ובשביל להשאיר להם את המקום הזה, לגדל את המכסות, נכנס הסעיף הזה.

שמעון ביטון: אני חושב שצריך לפתוח את הגידול המשותף למכסות נוספות, כפי שאמר אדוני היושב-ראש.

שמעון ביטון: גם אם היה 800 וירד ל-700, זה אומר שחקלאים חזרו לגדל.

שמעון ביטון: אי אפשר לשמר את הכמות שהלולים הגדולים מגדלים לנצח.

שמעון ביטון: אי אפשר להתחייב על הגב של החקלאים הקטנים.

שמעון ביטון: כשהם בנו אותם, אף אחד לא אמר להם מראש, אתה תגדל תמיד 200,000.

שמעון ביטון: זה שוק פתוח.

שמעון ביטון: אני יכול להשכיר את המכסה שלי.

שמעון ביטון: מי שהיה בגידול משותף יכול היה להיות בגידול משותף, יכול היה לבחור להיות בגידול משותף, יכול היה לבחור לחזור לגדל.

שמעון ביטון: אנחנו כמגדלים נעודד את כולם לחזור לגדל במשק המשפחתי.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה, אדוני.

כרמל שאמה-הכהן: כן, בבקשה.

מיכאל לסר: בעניין מה שמשרד החקלאות אמר – בפועל, היום, מי שלא מסוגל לגדל ורוצה לגדל, לא יכול לגשת לגידול משותף כי הגבלנו את זה.

מיכאל לסר: אז בפועל, הוא משכיר אתה מכסה שלו בבית שלו.

מיכאל לסר: ויגידו לך ממועצת הלול אם אני טועה או לא טועה.

מיכאל לסר: בפועל היום, אנשים במושבים, מושבים שלמים כמעט, לא מגדלים, ובא מישהו ומגדל אצלם במשק, שזה הרבה יותר חמור מהגידול המשותף עליו מדברים, בגלל תנאים וטרינריים וכולי.

קריאה: חבל על ההתיישבות.

שמעון ביטון: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להוסיף רק דבר אחד.

שמעון ביטון: זה שהחקלאים הקטנים שהיו בגידולים משותפים החליטו לחזור לגדל במשק, הם מאמינים בשלוחה, יש פרנסה, יכולים להתפרנס בכבוד, הבינו שאפשר להתפרנס בכבוד, וחזרו לגדל.

כרמל שאמה-הכהן: הבנו את הנקודה.

כרמל שאמה-הכהן: אתה חוזר על עצמך.

שמעון ביטון: אני מחזק את זה, כי זה בנפשנו.

כרמל שאמה-הכהן: אני מבין.

קריאה: תקבעו, עד 1,000 מגדלים.

עמרם דהן: אתה רוצה לעבור לגור בצפון?

עמרם דהן: בוא תגור אתנו.

עמרם דהן: מה, אתה פוגע לנו בבית?

יוסי גליקסמן: זה מחזק את פתיחת הגידול המשותף, כי מי שרוצה, חוזר.

יוסי גליקסמן: אין בעיה, אף אחד לא מכריח.

יוסי גליקסמן: כפי שעכשיו אמרת.

שמעון ביטון: אדון גליקסמן, - - -

כרמל שאמה-הכהן: אל תענה לו.

כרמל שאמה-הכהן: הוא אמר, אתה אמרת.

יוסי אדוני: אני רוצה לומר ככה: קודם כל, בעניין ידידי, בעלי הלולים הגדולים, שאני קורא להם: טייקונים – אנחנו מכבדים אותם ורוצים שימשיכו להתפרנס בכבוד, אבל שיישארו במצב הקיים.

יוסי אדוני: בוא לא נשכח שכבוד היושב-ראש בעצמו אישר החלטה ב-1.1.2011 לעשות את הנושא הזה מועדון סגור, ובעלי הלולים הגדולים קיבלו תוספת של 10% למכסות הקיימות שלהם.

יוסי אדוני: תיזכרו בדבר הזה, ובוא לא נשכח אותו.

יוסי אדוני: דבר שני, הסיכום אליו הגענו עם מועצת הלול ומשרד החקלאות ללכת על הנושא של אורח-מארח בלבד, עם הגבלת התוספת של ה-5%, זה מקובל על מועצת הלול, על משרד החקלאות, על כל נציגי המגדלים וגם על ארגון מגדלי העופות.

יוסי אדוני: וזה מה שצריך להיעשות, לא מעבר לזה.

יוסי אדוני: אני חושב שצריך לקבל את ההצעה והפשרה, מה שהעלה יוסי ישי, גם בהסכמתנו, לא לאפשר יותר לפתוח את המועדון הסגור הזה, לאפשר אך ורק את הפתיחה של האורח-מארח, ובגידולים המשותפים הקיימים לא יעברו את ה-5%.

כרמל שאמה-הכהן: כן, מר כהן.

קריאה: הייתי מוסיף לזה גם את הפנסיונרים שהגיעו לגיל 70, שגם הם יוכלו ללכת לגידול משותף.

עמרם דהן: אני יכול להוסיף לכל מכסה שנשארת, ונכון אמר הבן של לסר שמשאירים את המכסה בתוך היישוב ומישהו אחר מגדל אותה.

עמרם דהן: אז שתישאר בתוך היישוב ויגדלו אותה, כי ככה, הבן שלו חוזר מהצבא, לוקח את המכסה אליו, וההתיישבות מתחזקת.

עמרם דהן: אנחנו לא נפורר את ההתיישבות.

עמרם דהן: נכון מה שאמר מנכ"ל משרד החקלאות, ככה צריך לעשות.

עמרם דהן: אין לנו אינטרס ואנחנו באמת קטנים, אני ושמעון שמדברים פה, לנו יש אינטרס לשמור על ההתיישבות.

עמרם דהן: זו אחת המלחמות שלנו.

כרמל שאמה-הכהן: יש לנו נוסח סופי?

קריאה: אפשר לבחון גם את החוקיות של העניין?

כרמל שאמה-הכהן: בוא נבחן את הכול.

כרמל שאמה-הכהן: אל תדאג, לא רצים עם זה.

טומי מנור: סעיף 9:

קריאות: לא ברור.

יוסי ישי: זה ברור, זה ברור.

יוסי ישי: תמשיך, תמשיך, זה ברור.

יוסי ישי: זה בסדר גמור, זה בדיוק.

לאה יוגב: אדוני, אני מבקשת - - -

כרמל שאמה-הכהן: רק היועץ המשפטי מדבר.

אלקנה אפרתי: אתה יכול להסביר שוב את המשמעות של החלק השני שהקראת?

טומי מנור: אתה מדבר על הסיפה האחרונה?

אלקנה אפרתי: כן.

טומי מנור: דהיינו, כל מי שעובר ללול קיים, בין אם הוא עובר מכוח זה שהוא מגדל בלול אחר, ובין אם מכוח, מה שקראתם, מארח שנטשו אותו, עדיין יש מגבלה שלא תגדל הכמות בלול שאליו הוא עובר מעבר ל-5% לעומת מה שגודל בשנת 2012.

אלקנה אפרתי: למעשה, יש כאן שני עקרונות.

אלקנה אפרתי: יש תנועה חופשית בתוך המשק של המגדלים המשותפים – זה הרישה של מה שהקראת, ותוך מגבלה של אי גדילה מעל 5%.

לאה יוגב: אני מבקשת שיהיה מפורש וכתוב שלא יקרה מצב שבעוד שנה נבוא לכאן ויגידו שהיתה החלטה והיתה פרצה.

לאה יוגב: אז כדי שלא תהיה פרצה, צריך לכתוב באופן מפורש שלא יאושרו ולא יאוכלסו לולים חדשים, שיהיו הגבלות, ולא יורחבו ולא יאוכלסו לולים חדשים.

לאה יוגב: שלא נבוא לפה בעוד שנה ויגידו לנו, הרחיבו את הלולים ועכשיו תגדילו את המכסה.

טומי מנור: אלה תקנות מכסות, לא תקנות לולים.

גלעד וקסמן: אני רוצה להגיד שוב, שזה יהיה ברור: התוספת השנייה אינה מגדילה כמעט במאום את כמות המגדלים המשותפים, ולמרות שהגדילו את כמות המקומות.

גלעד וקסמן: המשמעות היא לא שמירה על מצב קיים, אלא גריעה מכמות המגדלים שיש בלולים הקיימים.

גלעד וקסמן: זו למעשה פגיעה ישירה אך ורק בלולים הקיימים.

גלעד וקסמן: המונח "מארחים" – אין כאלה שהפכו להיות פתאום גידול משותף, זה לא קיים, ואם יש כאלה הם בודדים.

גלעד וקסמן: אז הניסוח הזה הוא חסר משמעות.

גלעד וקסמן: הפתרון היחיד הוא לאפשר גידול מבוקר של כמות המגדלים המשותפים במדרגות, במשהו שיוכל לצמצם את הפער שנוצר בגלל שלא הקפידו על הצד השני של המשוואה, ושהיום מוסיפים לו את מגבלת ה-5%.

עמרם דהן: גידול מבוקר הוא בעייתי.

כרמל שאמה-הכהן: טוב, חברים, אנחנו מאשרים את הסעיף.

כרמל שאמה-הכהן: אני מבקש ממנהלת הוועדה לא לשחרר את התקנות עד ליום רביעי בשבוע הבא.

כרמל שאמה-הכהן: בשבוע הזה, כל מי שירצה להגיש לי בקשות לדיון מחדש עם טיעונים בכתב, מוזמן לעשות זאת, אני אקבל את כל הבקשות ואשקול אם לקיים את הדיון מחדש.

כרמל שאמה-הכהן: ולכן התקנות לא ישוחררו בשבוע הקרוב, אלא שאני אבצע מחשבה מחדש.

כרמל שאמה-הכהן: כרגע הן אושרו.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה לכולם.