ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 18, פרוטוקול מספר 677, 2012-12-02 09:00

דוד רותם: בוקר טוב.

דוד רותם: אני פותח את ישיבת ועדת החוקה חוק ומשפט.

דוד רותם: על סדר-היום: בקשה לדיון מחודש על שני סעיפים בשלב הראשון, זאת הרביזיה שאני ביקשתי, אחר כך יש רביזיה שביקש חבר הכנסת צלנר.

דוד רותם: אחרי שנטפל ברביזיה שלי, נטפל ברביזיה שלו.

תמי סלע: הרביזיה היא כללית.

דוד רותם: כן.

דוד רותם: בסעיף ההגדרות, סעיף 20יא, אושר בוועדה נוסח שאומר כך: "פסק דין למזונות – פסק דין שלפיו חייב אדם לשלם מזונות לצאצאו, פסק דין שלפיו חייב אדם לשלם מזונות לבן זוגו, ובלבד שאותו אדם חייב לשלם מזונות גם לילדו.

דוד רותם: לגבי זוכה שהוא מוסד, פסק דין למזונות כהגדרתו בחוק המזונות, המוגש לביצוע לפי סעיף 14".

דוד רותם: אני מבקש שבמקום ההגדרה הזאת יהיה כתוב: "פסק דין למזונות – פסק דין שלפיו חייב אדם לשלם מזונות ולגבי זוכה שהוא מוסד, פסק דין למזונות כהגדרתו בחוק המזונות המוגש לביצוע לפי סעיף 14א ו-ב לחוק האמור".

דוד רותם: אני מרחיב את ההגדרה.

דוד רותם: פסק דין למזונות זה פסק דין למזונות ולא חשוב למי אני חייב אותו.

גלעד סממה: מקובל עלינו.

דוד רותם: אני שמח לשמוע.

דוד רותם: מר שפירא, אני העליתי לדיון את הרביזיה שלי, את ההגדרות בסעיף 20, לגבי מה זה פסק דין.

דוד רותם: מבחינתי פסק דין למזונות זה פסק דין למזונות.

דוד רותם: לא חשוב אם זה האמא, האבא או הסבא.

ליאור שפירא: אין לנו התנגדות.

אורי מקלב: אתה מוריד את הצמצום.

דוד רותם: אני מוריד את הצמצום, נכון.

דוד רותם: מי בעד התיקון?

דוד רותם: בעד – רוב

דוד רותם: נמנעים – אין

דוד רותם: הרביזיה אושרה.

דב בארי: חשוב לי להדגיש את ההתנגדות שלנו לתיקון הסעיף, כפי שגם הבענו בדיון שהתקיים פה לפני כשבועיים בנושא.

דב בארי: מבחינת משרד האוצר יש חשיבות בכך שמסלול המזונות המהיר מיועד לילדים בראש ובראשונה.

דב בארי: האוכלוסייה של הילדים זאת אוכלוסייה שזקוקה למסלול מזונות מהיר ולכן לשם רצינו לייחד את המסלול הזה ולא לכלל האוכלוסייה.

דוד רותם: אוקיי.

דוד רותם: איזה מזל שהוועדה חושבת אחרת.

דוד רותם: אני עובר לפרק א(2) סעיף 20 יא.

תמי סלע: אני רוצה להעלות כמה דברים שחלקם טכניים וחלקם עלו בעקבות הדיון הקודם, כשניסחנו את הסעיפים.

תמי סלע: עניין אחד הוא לגבי מסירת הודעות לזוכות על-כך שנפתח מסלול מזונות.

תמי סלע: זה רלוונטי גם לזוכה או זוכה שבאים לפתוח תיק חדש וגם לגבי תיקים תלויים ועומדים, בשלב שבו ההוראות של הפרק החדש מוחלות על התיקים הישנים.

תמי סלע: לעניין הוראת המעבר שחלה על התיקים הישנים, הוספנו או אנחנו מציעים להוסיף הוראה שאומרת שאם הזוכה מיוצג, תימסר הודעה גם לבא כוחו, כפי שבאמת מתחייב מכללי האתיקה של לשכת עורכי הדין.

תמי סלע: במקרה של פתיחת תיק, אם הזוכה לא נמצא במעמד פתיחת התיק, אז ההודעה תימסר לו בהקדם האפשרי לאחר פתיחת התיק.

תמי סלע: אנחנו מבקשים זאת כי הוסבר לנו שיש מצבים כאלה.

תמי סלע: עניין נוסף.

תמי סלע: בעקבות הגדרה המחודשת של פסק דין למזונות שמבטלת את האבחנות, מתעורר גם צורך שההוראות בחוק עצמו יחולו בצורה זהה לגבי כל פסקי הדין למזונות, אחרת יהיה מצב שפסקי דין מסוימים – למשל, ההוראה לגבי מאסר, כפי שהיא היום מנוסחת בחוק תחול עליהם ואחרים אולי לא.

תמי סלע: למשל, לגבי נכד, זה לא לגמרי ברור אם זה חל או לא.

תמי סלע: בעצם התיקון הוא תיקונים עקיפים לחוק הראשי שמבטלים את האבחנות שקיימות היום בחלק מהסעיפים ולא מיושמות בהכרח בשטח.

תמי סלע: זאת אבחנה בין פסק דין מזונות, כשמגיעים לילד לבן-זוג ולהורה, לבין סעיפים אחרים שלא עושים אבחנה, שכוללים את כל פסקי הדין למזונות באשר הם.

תמי סלע: אלה התיקונים העקיפים שנכללו בסעיפים 3, 4, 5, 9, 10 ו-12.

תמי סלע: לגבי תיקון 74כ שבסעיף 10.

תמי סלע: במחשבה נוספת, אין בו צורך ונוותר עליו.

תמי סלע: זה נגזר מהתיקון של סעיף 74.

תמי סלע: בסעיף 10 להצעת החוק, וזה גם קשור ליישור הקו באשר להגדרה פסק דין למזונות, שם אין צורך בשינוי הזה.

תמי סלע: תיקונים אחרים שמופיעים פה, בסעיפים 6, 8(7), 11 ו-13 להצעת החוק, הם תיקונים טכניים ממש.

תמי סלע: אלה כל מיני דברים שמצאנו בחוק הקיים וזאת הזדמנות לתקן אותם.

תמי סלע: במקומות מסוימים מופיע מנהל ההוצאה לפועל, שזה תואר שלא קיים אז הוספנו "מנהל לשכת ההוצאה לפועל".

תמי סלע: במקום אחד כתוב סעיף קטן וצריך להיות סעיף ראשי.

תמי סלע: במקום אחד יש הפנייה לסעיף לא נכון.

תמי סלע: אלה כמה תיקונים טכניים שנוספו.

דוד רותם: יש הערות?

יחזקאל סיבק: כמה הערות קצרות בהמשך לדיון הקודם ששם נאמרו רוב הדברים.

יחזקאל סיבק: לעניין תיקון סעיף 74כ.

יחזקאל סיבק: אני מפנה את תשומת לבך שהמשמעות היתה יכולה להיות פטור מעלויות של צווי הבאה למי שהוא לא זוכה פרטי, מה שהיה מגדיל את הגירעון של יחידת ההוצל"פ המשטרתית.

יחזקאל סיבק: בזמנו היה דיון ארוך מאוד בשאלת הגירעון שלה.

יחזקאל סיבק: כלומר, כל פטור נוסף מגדיל את הגירעון שלה ומעמיס את העלויות של היחידה הזאת על הזוכים האחרים.

יחזקאל סיבק: לגבי סעיף 76.

יחזקאל סיבק: אני חייב לחזור על הערה שהערתי חלקית בפעם שעברה.

יחזקאל סיבק: ההרחבה של נושא המזונות גם תיקים שמטופלים על-ידי רשות האכיפה, מחייב טיפול בסעיף 76 לפחות בשתי נקודות מרכזיות.

יחזקאל סיבק: האחת, זה נושא היידוע של זוכים אחרים, במיוחד בתיקי איחוד, שקיים תיק מזונות.

יחזקאל סיבק: השני, הגדרת מהן הוצאות של זוכה שאינו זוכה מזונות רשאי לקבל כשיפוי עבור הוצאות שהוא הוציא לכספים שהוא הביא לתיק והלכו לתיק המזונות.

יחזקאל סיבק: אני מזכיר שזוכה יכול לבצע עבודה במשך שנה, להוציא 50,000 שקלים, להביא 200,000 שקלים לתיק והכסף הולך לזוכה המזונות.

יחזקאל סיבק: אני יכול לספר פה מקרה דומה של זוכה שהיה בטיפולי.

יחזקאל סיבק: הדבר הזה חייב להיות מטופל.

יחזקאל סיבק: ככל שאנחנו עובדים יותר ויותר עבור המדינה, ויכול להיות שיש פה אינטרס שרוצים שנעבוד עבור המדינה והוא לגיטימי, צריך לאזן את זה עם איזה אינטרס מינימאלי של הזוכים הפרטיים ועורכי הדין שלהם.

דוד רותם: זאת הצעת חוק שצריך להגיש.

ענת ליברמן: אדוני הגיש בג"צ בעניין הזה ואנחנו אמרנו שנתקן את הסעיף באופן שיועבר מידע לזוכים אחרים על-כך שיש תיק מזונות.

דוד רותם: למה לא הגשתם הצעה לתיקון?

ענת ליברמן: עובדים על זה, זה מטופל.

יחזקאל סיבק: במינימום, הטיפול הזה צריך להיות במקביל לתיקון שמבקשים פה.

יחזקאל סיבק: ההערה השנייה היא, שגם הבג"צ לא התייחס לשאלת ההוצאות שהיא שאלה מאוד משמעותית.

יחזקאל סיבק: אני חוזר ואומר שזוכים רגילים בהוצל"פ עובדים ומוציאים משאבים והרבה כסף והכסף הולך מלא לתיק המזונות וכעת גם לתיק המל"ל.

דוד רותם: מכיוון שבקרוב הם יגישו הצעה חדשה לתיקון, אז נדון בכל הנושא.

דוד רותם: זה דיון מעמיק ורציני.

יחזקאל סיבק: אולי אפשר להגדיר איזה פרק זמן סביר שזה יתנהל במקביל לו?

יחזקאל סיבק: לא ברמה של יום או ברמה של חודש, אבל חצי שנה.

דוד רותם: מה אתה רוצה ממני, עוד מעט אני לא פה?

תמי סלע: התחילה של החוק הזה היא רק בספטמבר 2013.

יחזקאל סיבק: הערה אחרונה שהיא גם בקשה לרשות האכיפה וזה נושא הטיפול בתיקים בלשכות מחוזיות.

יחזקאל סיבק: אני יכול להגיד לאדוני שגם בשאלת הכינוסים משתמשים בשיטה הזאת, שמצד אחד יש בה היגיון מערכתי, אבל היא גורמת ללא מעט חייבים וזוכים עינוי ממשי בהנגשה של לשכות ההוצאה לפועל.

יחזקאל סיבק: אני יכול לספר לאדוני על תיק כינוס שבו נסעתי עם קטועת שני רגליים ועם נכה קשה במשך שעה וחצי ללשכת הוצל"פ לצורך תיק כינוס שהועבר מלשכת האם שלו ללשכה שבה יושב רשם כינוסים.

דוד רותם: זה בטח בקומה השלישית בלי מעלית.

יחזקאל סיבק: זה בקומה השלישית.

יחזקאל סיבק: אין הנגשה לנכים וסחבנו אותה למעלית.

דוד מדיוני: כל הלשכות כבר נמצאות בשלבים של מעבר ללשכת חדשות.

יחזקאל סיבק: אני מדבר על לשכה חדשה.

דוד מדיוני: בכל הלשכות יש מעליות.

דוד מדיוני: שמעתי שבראשון לציון אין חנייה לנכים.

דוד מדיוני: מטפלים וגם נתנו לכם להיכנס לחנייה של הרשמים.

דוד מדיוני: אם תדבר איתנו מראש, זה יטופל.

דוד מדיוני: מה שמפריע לי בהערה של עו"ד סיבק זה שכמות תיקי הכינוסים ותיקי המזונות באופן יחסי לכלל התיקים בהוצאה לפועל היא מזערית.

דוד מדיוני: בכל יתר התיקים של ההוצאה לפועל אין סמכות מקומיות וזה לא מפריע לסיבק ולחבריו וזה קצת צורם.

דוד רותם: למה זה צורם?

דוד מדיוני: זה צורם כי אם הוא כל-כך דואג להנגשה של החייבים שצריכים ללכת ממקום למקום, אז צריך לדבר על המכלול.

דוד רותם: הוא סומך עליך, הוא יודע שכל הזמן אתה מתעסק בנושאים האלה.

יחזקאל סיבק: ודואגים לזוכים ולחייבים.

יחזקאל סיבק: אני לא אומר את זה בציניות.

ליאור שפירא: לפרוטוקול, אנחנו רוצים לציין שאנחנו חושבים שלא ראוי שיש בג"צ תלוי ועומד בעניין המסלול המקוצר באופן כללי, כשמעבירים חוקים בוועדת חוקה לפני שבית המשפט נתן את ההחלטה.

ליאור שפירא: אני רוצה להוסיף - - -

דוד רותם: זאת דאגת לשכת עורכי הדין?

ליאור שפירא: כן, בהחלט.

ליאור שפירא: עד היום, למרות שחלף המועד, המדינה לא הגישה תגובה על הבג"צ שהגשנו.

ענת ליברמן: המדינה ביקשה הארכה.

ליאור שפירא: אבל לא קיבלה, למיטב ידיעתנו.

דוד רותם: אם המדינה לא הגישה תגובה, אז תבקשו פסק דין.

ענת ליברמן: יש הארכה עד ה-5.12.

ליאור שפירא: אנחנו רוצים להפנות לדבר, שמבחינתנו חצה את כל הקווים האדומים וזה סעיף 20 יב(ב).

דוד רותם: על מה אתה מדבר?

ליאור שפירא: הרשות לאכיפה ולגבייה החליטה שכל הזוכים במסגרת תיקי מזונות הם בלתי כשרים וצריכים אפוטרופוס.

ליאור שפירא: אחרת, לא מובן - - -

דוד רותם: אתה מדבר על הרביזיה של צלנר?

דוד רותם: הוא לא הציג אותה.

ליאור שפירא: זאת לא הרביזיה של צלנר.

ליאור שפירא: זה עבר בדיון האחרון.

ויצמן יוסף: זה עבר תחת מחאה.

דוד רותם: לשכת עורכי הדין, תזכרו דבר אחד.

דוד רותם: אני מכיר אתכם.

דוד רותם: אני יודע מה הכוח שלכם.

דוד רותם: אתם לא יכולים למחות על שום דבר.

דוד רותם: אתם עשיתם את זה וזה שווה לכלום.

ליאור שפירא: אולי נצליח לשכנע אותך גם בלי למחות.

דוד רותם: אתה לא יכול לשכנע אותי מסיבה אחת פשוטה שאני לא דן בסעיף הזה.

דוד רותם: כדי לדון בסעיף צריך שמישהו יבקש רביזיה.

דוד רותם: אתה אומר לי שזה לא מופיע ברביזיה של צלנר – תחליטו.

ליאור שפירא: זה מופיע ברביזיה של צלנר.

דוד רותם: אם זה מופיע ברביזיה של צלנר, אז קודם אני רוצה שצלנר יסביר את הרביזיה שלו ואנחנו נצביע אם אנחנו רוצים לדון בה.

דוד רותם: אם לא נדחה אותה עוד בשלב הראשון, אז ניתן לכם לדבר.

דוד רותם: יש פרוצדורה בוועדה הזאת.

אורי מקלב: צריך דיון.

יובל צלנר: אדוני היושב-ראש, למעשה ביקשתי לדבר על שני דברים.

יובל צלנר: אמרת קודם שאני מתנגד למסלול המהיר.

יובל צלנר: לא רק שזה קריטי אלא שבמקרה הזה הספציפי טוב שמחילים את זה גם על נשים ולא רק על ילדים.

יובל צלנר: זה נושא קריטי ומהותי.

יובל צלנר: בעלים שמחזיקים את הנשים שלהם בשבי זה דבר לא ראוי.

יובל צלנר: אני לא רוצה להתבטא בצורה בוטה אבל זה עובר למסלולים יעילים.

יובל צלנר: אני מכיר את היעילות של המסלול שלך ושל היכולת שלך וטוב שזה עובר לשם.

יובל צלנר: עדיין יש מסלולים שדורשים התייחסות נקודתית.

יובל צלנר: עו"ד שפירא התייחס לכך.

יובל צלנר: יש פה בעיה מסוימת, בייחוד בתקופת המעבר, עם אנשים מיוצגים.

יובל צלנר: אדם שבחר להיות מיוצג על-ידי עורכי דין, בהנחה שאנחנו לא אומרים שהוא צריך אפוטרופוס.

יובל צלנר: תסכים איתי שרוב המוחלט של הנשים בישראל הן נשים אינטליגנטיות, חכמות, מבינות עניין, יודעות מה הן עושות וגם להן יש את זכות הבחירה.

יובל צלנר: בחרה אישה זוכה לפנות לעורך-דין על-מנת שהוא ייצג אותה, בעיניי זה לא ראוי שנשלול ממנה את הבחירה הזאת.

יובל צלנר: למעשה, זה מה שקורה פה.

דוד רותם: אנחנו נודיע לה שהיא יכול להעביר למסלול המהיר או להישאר עם עורך דין.

תמי סלע: להיפך, בגלל שאנחנו מאמינים בכישוריה - - -

יובל צלנר: עם כל הכבוד, תנו לי לסיים.

אורי מקלב: מודיעים לה שיש שני מסלולים.

יובל צלנר: לכל הפחות, וטוב שהוצע התיקון היום, צריך ליידע גם את עורכי הדין.

יובל צלנר: טוב שהוספתם את זה.

יובל צלנר: מעבר לכך, הרי ברור לנו שעם הזמן הסוגיה הזאת תלך ותפחת, כי אנחנו לא מדברים על תיקים מיוצגים.

יובל צלנר: היה והאדם בחר להיות מיוצג, בעיניי זה לא נכון להתערב בשיקול הדעת שלו.

יובל צלנר: רוב האנשים הם אנשים ברי דעת, אחרת כל השיטה הדמוקרטית היתה נופלת וטוב שהיא לא נופלת.

יובל צלנר: זאת הערה ראשונה ואני חושב שצריך לתת עליה את הדעת.

יובל צלנר: אדם בחר להיות מיוצג לא צריך להפריע לו ולשלול ממנו את הזכות הזאת.

דוד רותם: איך אני שולל לו את הזכות?

יובל צלנר: אתה לא שולל לו את הזכות, אתה מתערב לו בשיקול הדעת.

דוד רותם: אני אומר לו: אדוני היקר, דע לך שיש לך שני מסלולים ותבחר אחד מהם.

יובל צלנר: אבל הוא כבר בחר.

תמי סלע: אנא הפעל את שיקול הדעת שלך בצורה מושכלת.

דוד רותם: הוא בחר כי הוא לא ידע שיש מסלול מהיר.

יובל צלנר: אדוני היושב ראש, גם אתה וגם אני יודעים שבסוף הנוסח של המכתב הוא זה שיתערב או לא יתערב לו בשיקול הדעת.

יובל צלנר: אם הנוסח הוא אינפורמטיבי יבש, אני מסכים איתך.

יובל צלנר: אבל אם הנוסח יהיה שיווקי מאוד - - -

דוד רותם: אני מקווה שרשות האכיפה היא שיווקית, לפחות שיעשו משהו מועיל.

דוד מדיוני: אנחנו עושים הרבה דברים מועילים.

יובל צלנר: אדוני היושב ראש, כיוון שאנחנו לא יכולים ולא רוצים לשלוט על נוסח הפנייה, אני חושב שאנחנו צריכים להתערב ולקבוע שמפה והלאה, עם הודעת הזכייה, לפני שאדם מיוצג, זה לגיטימי לחלוטין שיספרו לו ויסבירו לו את כל האופציות העומדות בפניו.

יובל צלנר: אנחנו יודעים ששיווק עובד, אחרת המדינה לא היתה עובדת.

יובל צלנר: לא היינו קונים קוקה-קולה עם מערך השיווק לא היה עובד.

יובל צלנר: לכן אני אומר שיש משמעות איך הדברים יהיו מנוסחים.

יובל צלנר: כן, יש פה התערבות בשיקול דעת.

יובל צלנר: אגב, זה גם מאוד משמעותי כמה פעמים ישלחו לו.

יובל צלנר: לדוגמה, האם ישלחו לו פעם אחת או ישלחו לו כמה פעמים?

דוד רותם: הואיל והרבה שנים עסקתי בתחום הזה, תאמין לי, עורכי הדין לא מטפלים בתיקי מזונות.

דוד רותם: כמה מזונות מקבלים היום לשלם?

דוד רותם: 2,000 – 3,000 שקלים לחודש?

יובל צלנר: אנחנו יודעים שהשידול אסור במקצוע שלנו.

יובל צלנר: אסור לנו לפרסם אלא באמצעים מאוד מוגבלים.

יובל צלנר: מאידך, הוא לא אסור על הרשות.

יובל צלנר: אם אנחנו לא מחילים את אותם כללים על הרשות - - -

דוד רותם: אני עכשיו צריך להחליט למי אני עוזר.

דוד רותם: האם אני עוזר לנשים המסכנות האלה שצריך לגבות עבורן מזונות, או אני עוזר לעורכי הדין שמטפלים בהן?

יובל צלנר: אין פה עניין של לעזור לעורכי הדין.

יובל צלנר: עורכי הדין גם רוצים לעזור לאותן נשים מסכנות.

תמי סלע: לכן הם יספרו להן על המסלול החדש ויגידו: תבחרו במה שנוח לכן.

יובל צלנר: גם הבנקים רוצים לעזור לנו לרכוש דירה ולתת לנו משכנתא, אבל תמורת ריבית.

יובל צלנר: זה לא אומר שהבנק לא רוצה לעזור.

ליאור שפירא: ואם הפרקליטות תפנה לנאשמים כי הם רוצים לעזור, הם לא עשו חטא?

ליאור שפירא: הם הצד השני.

ליאור שפירא: אנחנו נתנו ייעוץ ללקוח שלנו.

ליאור שפירא: קיבלנו ייפוי כוח מהלקוח שלנו שאמר:

ליאור שפירא: תפנו רק אלי ולא לאף אחד אחר.

ליאור שפירא: תכבדו את הרצון שלו, תכבדו את שיקול הדעת שלנו איך לנהל.

דוד רותם: אבל מאחר ואני מדבר על מסלול שלא היה קיים עד היום והוא לא יכול היה לבחור במסלול הזה או במסלול הזה עד היום, היום אני אומר לו: אדוני, אתה לא ידעת שיש מסלול כזה.

דוד רותם: יצרתי מסלול חדש ועכשיו תבחר.

יובל צלנר: תיידע ברבים, למה צריך ליידע בצורה ישירה?

ליאור שפירא: הם יודעים לפרסם.

יובל צלנר: בצורה ישירה זה שידול לכל דבר.

יובל צלנר: ליידע ברבים זה לא שידול.

דוד רותם: צלנר, לרשות מותר לשדל, זה לא עורכי-דין.

ליאור שפירא: אבל בניגוד לרצון.

ליאור שפירא: למה הפקדתי ייפוי כוח?

יובל צלנר: הרצון שלנו לעזור לזוכה לא יכול להיות על גבם של עורכי הדין.

דוד רותם: הפקדת ייפוי כוח כדי שידעו שאתה מייצג.

ליאור שפירא: ורק אלי לפנות.

ליאור שפירא: המכתבים מגיעים אלי.

ליאור שפירא: אם אני לא מיידע אותו על הקטנות קרן, זה עלי.

ליאור שפירא: אם אני לא מודיע לו על פעולות שנעשו – זה עלי.

ליאור שפירא: אז למה פתאום עכשיו הוא החליט ללכת ללקוח שלי?

דוד רותם: כי עכשיו יש לו מסלול חדש שהלקוח שלך לא יודע עליו.

דוד רותם: אני גם לא בטוח מה אתה תודיע.

ויצמן יוסף: בוודאי שלא נודיע.

דוד רותם: אני רוצה להגיד לך דבר אחד.

דוד רותם: במקומם הייתי עושה דבר אחר.

דוד רותם: אני מוכן להוסיף - - -

גלעד סממה: אז הרגת את הרביזיה

דוד רותם: הוספת כרגע סעיף לחייב אתכם, כל אחד מכם, להודיע ללקוח שלו ואני אקבע את נוסח המכתב.

יובל צלנר: דווקא זה נשמע לי הגון.

ליאור שפירא: ואם זה בניגוד לשיקול דעתנו?

דוד רותם: אם זה בניגוד לשיקול דעתך – זה שיקול הדעת שלי.

ליאור שפירא: אם אני חושב שזה יזיק ללקוח - - -

דוד רותם: אם זה יזיק ללקוח שלך, אתה תודיע לו שיש מסלול והוא יכול לבחור ואתה תגיד לו: אני מייעץ לך לא לעבור.

יובל צלנר: זה נשמע לי הגון, יותר מאשר פנייה ישירה.

דוד רותם: זה אותו דבר.

יובל צלנר: כולל יידוע ברבים, כמובן.

ליאור שפירא: אתה יודע כמה תיקונים עשית כאן בוועדה?

ליאור שפירא: עשית את תיקון 24, עשרות תיקונים.

ליאור שפירא: אנחנו רצנו לכולם ואמרנו: תשמעו, תיקנו את החוק ועכשיו זה השתנה לכם, מה עדיף?

ליאור שפירא: עקפת את עורכי הדין?

ליאור שפירא: אם אני לא טועה, הוועדה הזאת פעלה הכי הרבה בכנסת.

דוד רותם: נגד עורכי הדין.

ליאור שפירא: לא נגד, בעד מדינת ישראל.

תמי סלע: אבל אם סומכים על שיקול הדעת שלה וחושבים שהיא לא צריכה אפוטרופוס, אז היא אמורה לקבל החלטה מתוך ידיעה ולא מתוך שלילה - - -

דוד רותם: היא צריכה לדעת את העובדות

ויצמן יוסף: אם היא לא - - -

דוד רותם: האם עורך הדין אמר לה את העובדה שיש מסלול?

ויצמן יוסף: אז תפרסמו את זה ברבים, היא לקוחה שלי.

גלעד סממה: עו"ד ויצמן אמר רק לפני שנייה שאין לו אינטרס להודיע לזוכה.

ויצמן יוסף: לכן אנחנו רוצים שהזוכה תהיה מיודעת והיא תבחר.

תמי סלע: אם היא מרוצה, אז היא לא תבחר ללכת למסלול הזה, זאת בחירה שלה.

תמי סלע: היא לא צריכה לבחור מחדש.

תמי סלע: אם היא לא עושה כלום היא נשארת.

ויצמן יוסף: אבל אם את פונה אליה באופן אישי, שיקול הדעת שלה יהיה בעייתי.

תמי סלע: הוא לא יהיה בעייתי, הוא יהיה מלא ונכון.

תמי סלע: שיקול הדעת יהיה בעייתי אם לא יהיה לה את המידע הזה.

תמי סלע: לפני כן היא לא ידעה שיש את המסלול הזה.

יובל צלנר: בכל אופן, אני חושב שחשוב להביא לידיעת הזוכות את המסלול המקוצר, זה דבר נכון לעשות.

יובל צלנר: השאלה היא איך?

יובל צלנר: אני חושב שיידוע ברבים ויידוע באמצעות עורכי דין ייתן מענה נכון.

יובל צלנר: אם ישלחו מכתב אחד, אז ניחא.

יובל צלנר: אתה יודע מה יקרה, הם יתחילו לטרטר אותן עם מכתבים על מכתבים.

יובל צלנר: להסתפק ביידוע ברבים זה נכון.

דוד רותם: אני חייב לשאול אותך שאלה.

דוד רותם: נניח שהם יטרפדו, למי זה מועיל?

יובל צלנר: קודם כל למי זה מפריע?

דוד רותם: למי זה מפריע?

דוד רותם: זה מפריע לעורכי הדין.

דוד רותם: למי זה מועיל?

יובל צלנר: אנחנו יודעים שאסור היום חומר שיווקי.

יובל צלנר: יש מאגרי מידע.

יובל צלנר: אני לא יודע עד כמה זה מתיישב עם חוק מאגרי מידע, שעכשיו אנחנו נותנים שיווק ישיר.

יובל צלנר: למעשה אנחנו נותנים פה הרשאה לא מוגבלת להשתמש במאגר מידע מאוד ספציפי לשיווק שאנחנו לא יודעים כמה הוא.

יובל צלנר: לכן אני אומר, בואו נגביל את השיווק, כדי שלא יטרטרו את הנשים.

תמי סלע: למה לקרוא לזה שיווק?

תמי סלע: זה מידע על זכויות לפי חוק.

יובל צלנר: יש הבדל בין ליידע לבין לשווק.

יובל צלנר: אלה שני דברים שונים.

יובל צלנר: בואו ניידע ברבים.

יובל צלנר: בכל דבר חקיקה אנחנו יוצאים בפרסומים?

יובל צלנר: הלוואי והיינו עושים דבר כזה על כל דבר חקיקה.

יובל צלנר: צריך להיות ריאלים.

דוד רותם: אני רוצה להבין, למי אני צריך לדאוג?

יובל צלנר: אתה צריך ליידע את אותן נשים, לתת להן לבחור.

דוד רותם: למי אני צריך לדאוג?

דוד רותם: האם אני דואג לאותן נשים שיש להן פסק דין למזונות והן לא מצליחות לגבות, או, האם אני צריך לדאוג למייצגים?

יובל צלנר: ברשת סופרמרקטים שמיידעת אותי שאני יכול לקנות אצלה יותר בזול, לא דואגת לי?

יובל צלנר: היא גם דואגת לי כי היא אומרת לי: אתה תוכל לרכוש יותר בזול את הקוקה-קולה, תבוא אלי.

יובל צלנר: למה אסרנו את זה?

דוד רותם: מי אסר את זה?

יובל צלנר: המחוקק אסר.

יובל צלנר: למה אסר?

דוד רותם: כשאני מקבל טלפונים ומנסים לשווק לי לוטומטים כשיש לי כרטיס של מפעל הפיס, אני כל-כך זועם על מפעל הפיס שמאגר המידע שלהם זלג ואני מקבל פרסומים לקנות כרטיס לוטו אוטומטי?

דוד רותם: קבענו ששיווק אסור בדיוור, במסרונים או בטלפונים.

דוד רותם: אני מבקש לעמוד על זה.

דוד רותם: זאת ההסתייגות הראשונה.

דוד רותם: ההסתייגות השנייה נוגעת לטענת פרעתי.

דוד רותם: בטענת פרעתי נוצר ניגוד עניינים אינהרנטיים.

דוד רותם: כל עוד הרשם הוא עובד הרשות, יש פה ניגוד עניינים.

דוד רותם: לכן קבעת, ובצדק, בנושא של שטרות ובפסקי דין, שבטענת פרעתי זה ייצא מהמסלול המקוצר.

דוד רותם: אני אומר מדוע דין אחד פה ודין אחד פה?

תמי סלע: זה לא יוצא, זה רק מעכב.

ענת ליברמן: אתה מדבר על התנגדות.

ענת ליברמן: התנגדות זה משהו אחר.

ענת ליברמן: פה זה פסק דין, זה לא שטרות.

ליאור שפירא: קודם הוצאת, עכשיו אתה מעכב.

ליאור שפירא: פה אתה לא עושה כלום.

ויצמן יוסף: אין שום הבדל.

תמי סלע: ידונו בטענה, יסיימו את הדיון וימשיכו במסלול.

תמי סלע: למה יש סיבה מהותית להוציא את זה ממסלול מזונות?

ליאור שפירא: כי הליך מקוצר כשמו כן הוא, לפתור בעיות קלות ולא בעיות דיוניות.

תמי סלע: מסלול מזונות הוא לא מסלול מקוצר.

דוד רותם: מסלול מקוצר הוא כדי לפתור את כל הבעיות שאפשר כמה שיותר מהר.

ליאור שפירא: בהליכים פשוטים.

דוד רותם: בכל הליך.

תמי סלע: במסלול מזונות כל ההליכים פתוחים.

דוד רותם: במזונות הכול פשוט.

דוד רותם: גברים צריכים לשלם מזונות, נקודה.

ויצמן יוסף: - - - בעיקר בהליכים, זה הרעיון של החוק.

ענת ליברמן: אני חושבת שיש כאן בלבול קל בין התנגדות לבין טענת פרעתי.

ענת ליברמן: התנגדות היא בשטרות ובתיקי תובענות, מאחר והם לא היו בבית המשפט והם מוגשים לביצוע ישירות בהוצאה לפועל.

ענת ליברמן: יש לחייב זכות להגיש התנגדות ואז הדיון עובר לבית המשפט.

ענת ליברמן: טענת פרעתי היא משהו אחר.

ענת ליברמן: בטענת פרעתי יש פסק דין.

ענת ליברמן: לא מערערים על עצם פסק הדין אבל אומרים: שילמתי אותו.

ענת ליברמן: גם במסלול המקוצר, טענת פרעתי לא מוציאה מהמסלול וגם כאן.

ענת ליברמן: בתיקי מזונות טענת פרעתי היא טענה שיש סיכוי שהיא תיטען הרבה יותר פעמים, כי הרבה מאוד פעמים יש מחלוקות לעניין כל מיני מרכיבים בפסק הדין.

ענת ליברמן: זה הגיוני שגם במסגרת המסלול תיטען טענת פרעתי.

ענת ליברמן: יהיה דיון, יחליטו האם הוא אכן הוא שילם את זה?

ענת ליברמן: בדרך-כלל מדובר בכל מיני הוצאות שהן לא פסק הדין השוטף.

ענת ליברמן: התיק ימשיך להיות מנוהל במסלול המזונות.

ענת ליברמן: אין שום סיבה שטענת פרעתי תוציא את התיק ממסלול המזונות כי אחרת כל התיקים יצאו.

ענת ליברמן: בדרך-כלל בתיקי מזונות נטענות טענות.

שלומי וינברג: את יודעת בכמה אחוזים מוגשות טענות פרעתי?

ענת ליברמן: לא.

שלומי וינברג: אז איך את אומרת שאת מניחה?

ענת ליברמן: מניסיון בשטח.

שלומי וינברג: אדוני היושב ראש, הם סירבו לתת.

דוד רותם: אני כבר כתבתי לכם מכתב.

דוד רותם: הודעתי לפני חצי שנה שאם אתם רוצים נתונים תמצאו אותם, כי אני לא אדחה.

ויצמן יוסף: אבל לא קיבלנו אותם, אדוני.

דוד רותם: לא קיבלת?

דוד רותם: תחפש אותם.

ויצמן יוסף: איך אני יכול לחפש?

שלומי וינברג: הסטטיסטיקות נמצאות אצלם, הם הרשות.

ויצמן יוסף: אין לנו אפשרות לחפש בלי העזרה של הרשות.

שלומי וינברג: לגבי טענת פרעתי.

שלומי וינברג: מזונות צריך לשלם אבל הרבה פעמים טענות פרעתי הן לא טענות פשוטות ויש מחלוקות כאלה ואחרות.

שלומי וינברג: בואו לא נפשט את הדברים איפה שהם לא צריכים פישוט.

שלומי וינברג: לפעמים מדובר בדיונים מורכבים ויודעים את זה היטב.

דוד רותם: איזה טיעונים מורכבים?

שלומי וינברג: מי שעוסק בתחום הזה יודע.

שלומי וינברג: הרבה פעמים מדובר ברכיבים לא פשוטים.

שלומי וינברג: יש מחלוקות איך מפרשים את פסק הדין, לפעמים צריך הבהרה של בית משפט וכדומה.

ענת ליברמן: לא חל בזה שום שינוי.

ענת ליברמן: גם במסלול הרגיל, טענת פרעתי נדונה על-ידי רשם.

גלעד סממה: טענת פרעתי תתברר.

גלעד סממה: לא ברור למה זה צריך לצאת ממסלול מזונות.

דוד רותם: זה לא צריך.

ענת ליברמן: גם היום טענת פרעתי מתבררת אצל רשם הוצאה לפועל במסלול הרגיל.

ענת ליברמן: זה לא משנה אם זה תיק מזונות או תיק רגיל, טענת פרעתי מתבררת אצל הרשם.

ענת ליברמן: אם יש קושי בהבנת פסק הדין, לרשם יש סמכות לפנות לבית המשפט להבהרה.

יובל צלנר: אם הגבר חייב לשלם מידי חודש 5,000 שקלים אנחנו יכולים לראות אם שילם או לא.

יובל צלנר: כשמדובר על החוגים, מי מחזיק - - -

דוד רותם: זאת לא טענת פרעתי.

שלומי וינברג: זה כן.

שלומי וינברג: אדוני היושב ראש, בכל הכבוד.

שלומי וינברג: אם יש הוצאות רפואיות חריגות.

שלומי וינברג: האישה טוענת לצורך העניין שהיא מגדילה קרן ואומרת שהאדון הזה לא שילם, הולך החייב ואומר: אני שילמתי, פרעתי.

שלומי וינברג: זה בהחלט נחשב בטענת פרעתי, מדוע לא?

שלומי וינברג: הוצאות רפואיות חריגות והוצאות אחרות.

גלעד סממה: נניח שמדובר בטענת פרעתי אז היא תתברר ולא צריך להוציא ממסלול מזונות.

שלומי וינברג: למה לא צריך להוציא?

שלומי וינברג: ממה אתם כל-כך חוששים?

שלומי וינברג: ממה החשש שלכם, אני לא מבין.

דוד רותם: למה זה לא החשש שלכם?

שלומי וינברג: החשש שלנו שהמסלול הזה הופך להיות – אנחנו עושים מה שהזוכה אומרת, כזה ראה וקדש.

שלומי וינברג: סליחה שאני אומר, נכון שמזונות צריך לשלם אבל לא פעם ולא פעמים, אדוני היושב ראש, מנצלים את מכשיר ההוצאה לפועל לרעה.

שלומי וינברג: צריך לשים את הדברים על השולחן.

שלומי וינברג: בואו לא נהיה יותר צדיקים מהאפיפיור ונגלגל עיניים למעלה.

גלעד סממה: האם מישהו פה אמר שהטענה הזאת היא טענה מופרכת?

שלומי וינברג: השאלה איך מבררים את הטענה.

גלעד סממה: מה זאת אומרת?

גלעד סממה: בדרך הרגילה.

שלומי וינברג: זה לא רציני.

גלעד סממה: זה רציני מאוד.

גלעד סממה: הטענה תתברר באותה צורה שהיא מתבררת כעת.

דוד רותם: אפשר לקחת עורך דין לצורך הטיעון הזה.

ויצמן יוסף: אבל אי-אפשר שהם ייצגו בטענת פרעתי.

גלעד סממה: אנחנו לא מייצגים.

דוד רותם: אז האישה או הגבר יכולה לקחת עורך-דין ולהגיד: אני מבקש להיות מיוצג בעצמי ואחר-כך זה יימשך במסלול.

שלומי וינברג: זה אם הזוכה בוחרת אבל לא בהגדרה שמי שמייצג זה רשות האכיפה.

דוד רותם: אז היא תבחר.

שלומי וינברג: בוודאי שהיא תבחר שרשות האכיפה תייצג.

תמי סלע: הם לא מייצגים כעורכי דין, הם יוזמים הליכים.

דוד מדיוני: אמרנו את זה במפורש.

דוד מדיוני: תכף ענת תגיד את הסעיף הרלוונטי.

דוד מדיוני: זאת הסיבה גם שהשארנו שם מקום לרשם לתת שכר טרחה לעורכי דין במקומות שהיא מחליטה.

דוד מדיוני: היא לא יכולה לבוא לפרעתי לבד והיא רוצה ייצוג לעורך-דין.

ענת ליברמן: זה בסעיף 20כא.

דוד מדיוני: בסעיף 20כא נתנו את המענה.

דוד מדיוני: אנחנו לא מייצגים.

דוד מדיוני: יש נתק בין הפקיד היוזם לבין הרשם.

שלומי וינברג: מה זאת אומרת אתם לא מייצגים?

שלומי וינברג: אז מה אתם עושים?

דוד מדיוני: אנחנו פועלים לאכיפה.

דוד מדיוני: עיקולים, צווים, כל מה שצריך.

דוד רותם: רבותיי, הלשכה מדברת פה בקול אחד וזה ליאור שפירא.

ליאור שפירא: אני מבקש לסכם ואני רוצה לסכם מבחינתנו.

ליאור שפירא: בואו נחזור לעניין של ייפויי הכוח כי דילגנו על זה.

ליאור שפירא: אדוני שאל ובצדק למי צריך לעזור?

ליאור שפירא: זאת ועדת חוקה ויש נורמות.

ליאור שפירא: הנורמות לאו דווקא צריכות להיות למי צריך לעזור אלא לשמור על הנורמות.

ליאור שפירא: כשאם מגיש ייפוי כוח לבית המשפט בכל עניין והוא שקל ועורך הדין הסביר לו על מה הוא חותם וייפוי הכוח הזה מצוי בבית המשפט זה אומר שמרגע זה ואילך הכתובת היחידה שבית המשפט או כל המוסדות מכירים זה את עורך הדין או את רואה החשבון.

ליאור שפירא: לנו יש המון שיקולים.

ליאור שפירא: למשל, בתיק פלילי, לא יתכן שהפרקליטות תפנה לנאשם ותגיד לו: שמע, יש לי דיל בשבילך - שנתיים.

ליאור שפירא: וואלה, זה יכול להיות דיל מצוין, אבל ה יא לא פונה.

ליאור שפירא: תמיד פונים באמצעות עורך הדין.

ליאור שפירא: אגב, גם לשכת עורכי הדין הפכה את זה לעבירה אתית בינינו ובין עצמנו, שאנחנו עורכי הדין לא יכולים לפנות לצד השני אפילו שאנחנו מאוד רוצים לעזור לו.

ליאור שפירא: אתה לא יודע את השיקולים ואתה לא יודע את התמונה הכוללת.

ליאור שפירא: זה מאוד דומה לצבא.

ליאור שפירא: אתה לא עוקף את המפקד.

ליאור שפירא: במקרה זה הוא המפקד ואתה לא עוקף.

ליאור שפירא: אין כאן עניין של לעשות טוב יותר לזה ופחות טוב לזה.

ליאור שפירא: עורכי הדין לא רוצים לעשות יותר טוב ולא רוצים לעשות פחות טוב, הם רוצים לשרת בנאמנות את הלקוח שלהם.

ליאור שפירא: מאחר וזאת המטרה, אנחנו הפקדנו את יפויי הכוח.

ליאור שפירא: אין לנו עמדה עקרונית נגד המסלול המקוצר וסיוע לאנשים נזקקים.

ליאור שפירא: לא צריך להיכנס לשיקול הדעת של עורך הדין.

דוד רותם: ליאור, הוא לא ייכנס.

דוד רותם: לא יפנו אליך, יפנו ללקוחה ויגידו לה: תשמעי, יש מסלול.

דוד רותם: היא נתנה לך יפויי כוח, היא סומכת עליך, היא תומכת בך, היא מאמינה בך.

דוד רותם: היא תבוא עם המכתב עליך ותגיד לה לסמן וי שהיא לא רוצה.

דוד רותם: אתה לא מנהל תיקי מזונות.

ליאור שפירא: נכון.

דוד רותם: מאיפה אני יודע?

דוד רותם: אני יודע.

אורי מקלב: עורך-דין ויצמן כן מייצג נשים.

ליאור שפירא: לכן פורום ההוצאה לפועל בלשכת עורכי הדין בנוי מכולם.

ליאור שפירא: באמת עשינו ועדה מצומצמת על-מנת שתדון ותגיב ותיתן את המסקנות בעניין הזה.

ליאור שפירא: אני רוצה להגיד שכשאני פותח תיקי הוצאה לפועל שהם לא מזונות, אני בכלל לא נותן את הכתובת של הזוכה.

ליאור שפירא: הכתובת בפתיחת תיק ההוצאה לפועל היא רק שלי כי כתבי דואר עוברים רק אלי.

ליאור שפירא: אני מופיע בתור בא כוח הזוכה.

ליאור שפירא: אני לא מצליח להבין את הפטנט.

ליאור שפירא: עכשיו גם נעשה חיפושים בתיקי הוצאה לפועל לגלות את הכתובות שלהם?

ליאור שפירא: אולי אח"כ נעשה גם עזרה טלפונית?

ליאור שפירא: אני חושב שזה לא נכון.

ליאור שפירא: אני חושב שזה מעקר את ייפוי הכוח וזה לא נכון שזה יהיה.

ליאור שפירא: אני לא חושב שדווקא בנקודה הזאת הוועדה צריכה לפרוץ.

ליאור שפירא: הקמתם מסלול מקוצר?

ליאור שפירא: בואו נתפלל שזה באמת יצליח כמו שמצפים, לפחות בענייני המזונות.

ליאור שפירא: אני בטוח שמכאן ואילך, כל האנשים שירצו לפנות למסלול המקוצר ידעו על-כך.

ליאור שפירא: עוד שנה הם צריכים לבוא לוועדת חוקה ולתת דין וחשבון?

ליאור שפירא: אם עוד בעוד שנה נקבל דין וחשבון שזה מסלול מצוין, תשקלו את העניין הזה של לפנות לכל התיקים הישנים שיש בהם זוכים.

ליאור שפירא: מי יודע?

ליאור שפירא: אולי המסלול לא יהיה כזאת הצלחה וזאת היתה טעות לפנות?

ליאור שפירא: אני מציע שנשקול לפחות את הנקודה הזאת כי זה מאוד אקוטי לציבור עורכי הדין וללשכת עורכי הדין כלשכה.

ליאור שפירא: זאת נקודה אחת.

ליאור שפירא: נקודה שנייה זה לעניין טענת פרעתי, כפי שאמר חבר הכנסת צלנר.

ליאור שפירא: טענת פרעתי היא לא סתם טענה.

ליאור שפירא: זאת טענה שמוציאה את התיק ממסלולו הטבעי של מסלול מקוצר.

ליאור שפירא: ראייה לכך שזאת לא היתה רק דעתי.

ליאור שפירא: גם במסלול המקוצר, שהוא לא מזונות, עד התיקון האחרון, ברגע שהיתה מוגשת טענת פרעתי, התיק היה יוצא מהמסלול המקוצר לחלוטין.

ליאור שפירא: בתיקון האחרון, אחרי שלמדנו, השכלנו, חשבנו ותיקנו, אמרנו שהוא לא ייצא מהמסלול המקוצר, אבל הוא מעוכב.

ליאור שפירא: הוא בתקופת "לימבו" ש-8 חודשים לא יהיה.

ליאור שפירא: זאת אומרת, כולנו הבנו שטענת פרעתי היא קצת שונה.

ליאור שפירא: היא שונה על אחת כמה וכמה כשיש שם הליך של דיון.

ליאור שפירא: המסלול המקוצר נועד לגבות, זה התפקיד שלו.

ליאור שפירא: הוא אמור להיות יעיל, מכונה יעילה של גבייה.

ליאור שפירא: היא לא אמירה להיות מכונה יעילה שמבררת פרטים בתיק.

ליאור שפירא: לכן זאת ההחרגה שאנחנו מבקשים.

ליאור שפירא: אנחנו לא רוצים להכשיל את המסלול המקוצר.

ליאור שפירא: אנחנו אומרים שבדברים שצריך לדון ולחשוב, בואו נעשה החרגה.

ליאור שפירא: אלה שתי הנקודות שבהן אנחנו בלשכת עורכי הדין בהחלט מצטרפים לחבר הכנסת צלנר.

ליאור שפירא: אנחנו לא מתנגדים למסלול המקוצר.

ליאור שפירא: אני מצטרף לחבר הכנסת צלנר כפי שהוא הציג את הדברים.

ליאור שפירא: אנחנו חושבים שזה טוב.

ליאור שפירא: אנחנו מתפללים שרשות האכיפה והגבייה כן תצליח.

ליאור שפירא: בניגוד להערת הביניים שנשמעה כאן אני חושב שרשות האכיפה והגבייה עושה עבודה טובה וזה לפרוטוקול.

ליאור שפירא: אבל, אתה יודע?

ליאור שפירא: לכל דבר יש גבולות.

דוד רותם: גמרנו, אני מבין שאפשר לסגור את הישיבה.

ענת ליברמן: הסיבה שתיקנו בתיקון האחרון של מסלול מקוצר ואמרנו שטענת פרעתי לא תזרוק מהמסלול, דווקא בגלל הניסיון, כשהבנו שאין כל סיבה שטענת פרעתי תוציא מהמסלול.

ענת ליברמן: המצב הנכון הוא שטענת פרעתי לא תוציא מהמסלול.

ליאור שפירא: אבל היא חריגה.

ענת ליברמן: במסלול מקוצר אנחנו משהים את הזמן כי במסלול המקוצר אנחנו תחומים ל-8 חודשים.

ענת ליברמן: התיק אמור להיגבות תוך 8 חודשים.

ענת ליברמן: על כן, כל חודש הוא מאוד משמעותי.

ענת ליברמן: לכן, גם אם לוקח לברר טענת פרעתי במשך חודש מתוך 8 חודשים, מדובר בזמן שהוא משמעותי.

ענת ליברמן: לכן אמרנו שטענת פרעתי משאירה במסלול אבל היא יוצרת את מרוץ הזמנים.

ענת ליברמן: כשמדובר במסלול מזונות הדין הוא שונה.

ענת ליברמן: גם אם יכולה להיות טענת פרעתי על איזה רכיב במזונות, אין סיבה שלא ימשיכו לגבות את המזונות השוטפים.

ענת ליברמן: לכן אין סיבה שזה יעצור את הזמנים.

ענת ליברמן: גם אין משמעות לזמנים פה כי לא מדובר בתקופה שהיא תחומה.

ענת ליברמן: יכול להיות תיק שהתנהל במשך שנים רבות.

ענת ליברמן: אין מקום להשוות בעניין הזה בין המסלול המקוצר למסלול המזונות.

ויצמן יוסף: למה שזה לא יחזור אוטומטית למסלול?

ויצמן יוסף: - - - בהתאם לפסק הדין.

ענת ליברמן: הסברתי למה.

ענת ליברמן: במסלול המקוצר בדרך-כלל יש חיוב אחד שכולו עומד לדיון במסגרת טענת הפרעתי.

ענת ליברמן: גם אנחנו בסד של זמנים לכן היה ראוי בעצם לעשות "פאוז".

ענת ליברמן: במסלול מזונות הרבה פעמים יש רכיבים של פסק הדין.

ענת ליברמן: יש את המזונות השוטפים ויש איזו טענת פרעתי לגבי ההוצאות הרפואיות החריגות או דברים כאלה.

תמי סלע: הצורך בסעיף הזה היה בעיקר בגלל שרצו לבוא ולהגיד שתקופה זאת לא תבוא במניין הימים שמגבילים את התקופה לביצוע ההליכים במסלול המקוצר.

תמי סלע: פה אין את הצורך הזה.

ענת ליברמן: לא רק מבחינת הזמנים, גם מבחינה מהותית אין סיבה לעכב את הגבייה.

ענת ליברמן: אם אין מחלוקת לגבי המזונות השוטפים, אין שום סיבה שנעכב את הגביה של המזונות השוטפים והיא גם לא תקבל את המזונות השוטפים כי יש איזה ויכוח לגבי ההוצאות הרפואיות החריגות.

ענת ליברמן: אין סיבה כזאת.

דוד רותם: חבר הכנסת צלנר, במכתב שלך אתה לא קבעת נוסח לרביזיה שאתה רוצה שנצביע עליו לעניין של יפויי הכוח.

יובל צלנר: התיקון הוא מאוד פשוט.

יובל צלנר: בסעיף 20 יב(ב).

יובל צלנר: "כאשר הזוכה מיוצג תימסר הודעה רק לבא כוחו".

יובל צלנר: במקום "גם" לכתוב "רק".

דוד רותם: אתה מטיל חובה על עורך הדין להודיע?

יובל צלנר: כמובן.

דוד רותם: אז תכתוב את זה.

יובל צלנר: עורך הדין יהיה חייב ליידע את הזוכה בדבר זכותה לפנות ללשכת ההוצאה לפועל.

דוד רותם: אני מתחיל בסעיף 20יט(א) בעניין טענת פרעתי.

תמי סלע: אני אקרא את ההצעה שהועברה לנו בכתב.

תמי סלע: ההצעה היתה להוסיף בסעיף 20 יט(א), לגבי העברה של ביצוע פסק דין למזונות ממסלול מזונות למסלול רגיל, להוסיף אחרי פסקה 2, פסקה 3: "הגיש החייב בקשה הכוללת טענה מסוג פרעתי או בקשה לעיכוב הליכים או טענה בדבר טעות בחישוב יתרת החוב, או כל טענה משפטית אחרת".

תמי סלע: כלומר, כל אחד מהמקרים האלה יביא להעברת המסלול ממסלול מזונות למסלול רגיל.

תמי סלע: זאת ההצעה.

דוד רותם: מי בעד הצעתו של ח"כ צלנר?

אורי מקלב: לא הצבעת אם אתה פותח את הרביזיה?

דוד רותם: כן, כי אני פתחתי את הרביזיה אצלי.

תמי סלע: לא, זאת היתה רביזיה על הכול.

תמי סלע: עכשיו על הסעיף עצמו.

דוד רותם: עכשיו אני מצביע על הסעיף עצמו.

דוד רותם: מי בעד?

דוד רותם: מי נגד?

דוד רותם: בעד – מיעוט

דוד רותם: נמנעים – אין

דוד רותם: הסעיף לא עבר.

דוד רותם: תקריא את הסעיף השני.

יובל צלנר: סעיף 20 יט(א) אחרי סעיף קטן 2 יבוא: "הגיש החייב בקשה הכוללת טענת פרעתי או בקשה לעיכוב הליכים או טענה - - -

תמי סלע: לא, זה מה שהצביעו עכשיו.

תמי סלע: עכשיו אנחנו ב-20 יב(ב).

יובל צלנר: בסיפה של הסעיף יבוא: "היה הזוכה מיוצג, תימסר הודעה בעניין לבא כוחו ובא כוחו יידע את הזוכה בדבר".

דוד רותם: תודה.

דוד רותם: מי בעד הסעיף הזה?

אורי מקלב: אני לא אוהב שכתוב שבא כוחו יודיע.

דוד רותם: איך אני אדע לפקח על זה?

דוד רותם: אצלם אני יודע איך לפקח, הם יגישו לי דוח.

יובל צלנר: איך תדע שהם לא יעשו את זה בצורה בוטה?

ליאור שפירא: אנחנו נפרסם את זה אצלנו.

יובל צלנר: האופציה ליידע ברבים נותרת בעינה, אנחנו לא שוללים את האופציה.

ליאור שפירא: אני מתחייב לפרסם את זה אצלנו.

דוד רותם: איך אני אפקח עליך?

ליאור שפירא: אני אראה לך את הפרסום שאעשה.

דוד רותם: לא מספיק לי הפרסום.

דוד רותם: אני רוצה שכאשר האישה תגיע אליך למשרד - - -

ליאור שפירא: אני מתחייב לפרסם לכל ציבור עורכי הדין יותר מפעם.

דוד רותם: אני לא מבין.

דוד רותם: מה אתה רוצה ממני?

דוד רותם: שאני אגיד באמת מה אני חושב?

דוד רותם: מי בעד הצעתו של חבר הכנסת צלנר?

דוד רותם: בעד – מיעוט

דוד רותם: נמנעים – אין

דוד רותם: חבר הכנסת צלנר, גם זה נפל.

דוד רותם: הישיבה נעולה.