ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 18, פרוטוקול מספר 793, 2012-12-18 13:00

אילן גילאון: שלום לכם.

אילן גילאון: כנס מיוחד של הוועדה שלנו – זה אירוע מיוחד כי אנחנו מתכנסים בפגרה חרף הבחירות הממשמשות ובאות כי יש לגמור דברים כדי להיות To be on the safe side, מה שנקרה.

אילן גילאון: לכן, עד לשעה אחת וחצי אנחנו נדון בתקנות התאמות של מקום קיים.

אילן גילאון: נערוך דיון והצבעה – זאת מליאה של הוועדה.

אילן גילאון: דיון – אתם, ואני אצביע.

אילן גילאון: זה מה שנשאר, אין הרבה אפשרויות.

אילן גילאון: אנחנו נחלק את הדברים כך.

אילן גילאון: לאחר מכן, משעה אחת וחצי והלאה – אייל, מה זה שאמרת לי?

אייל לב-ארי: תקנות שירות.

אילן גילאון: תקנות שירות.

אילן גילאון: בלי דיון, נכון?

אילן גילאון: רק הצבעה.

אייל לב-ארי: דיון, תיקונים והצבעה.

אילן גילאון: בעיקר צריכה פה היום להיות הצבעה כי רוב הדברים כבר נדונו.

אילן גילאון: הרעיון שלנו הוא לסיים את זה היום – לשים פלומבה של הוועדה על כל ההחלטות של ועדת המשנה.

אילן גילאון: כבר בראש הישיבה אני רוצה לומר שהיו כמה אי הבנות, נגיד, או הסתייגויות, גם מארגון העיוורים, גם מצד נגישות ישראל בנושא האינטרנט.

אילן גילאון: סיכמנו עם הנציבות שכל הדברים האלה יידונו ויתוקנו – אם נמצא שצריך לתקן אותם – במושב הראשון של הכנסת הבאה.

אילן גילאון: אבל אנחנו לא רוצים לעצור את הדיון כרגע.

אילן גילאון: זה מוסכם גם על גיא – איפה גיא?

אילן גילאון: גיא לא הגיע?

גיא שמחי: אני פה.

אילן גילאון: אתה פה.

אילן גילאון: זה מוסכם גם על גיא, זה מוסכם גם על יובל – לא דיברתי אתו, אבל אני אסכים במקומו.

אילן גילאון: אין מה לעשות, אני מייצג את יובל.

קריאה: יש פה נציגות.

אילן גילאון: שלום.

אילן גילאון: זה מוסכם עליו, נכון?

אילן גילאון: אני לא חוטף עבודה של אף אחד.

אילן גילאון: אנחנו נתחיל ביעף, מהר-מהר, ואם נתקדם יפה – נוכל לסיים מוקדם.

אילן גילאון: אם לא – עד שעה ארבע אנחנו פה.

קריאה: אילן, גם יש הסכמה של הנציבות.

קריאה: זה מוסכם גם על הנציבות.

אילן גילאון: כן, כן, אמרתי.

אילן גילאון: תשמע, מה שלא מוסכם על הנציבות – לא קיים, כולל הכול.

אילן גילאון: בבקשה.

יהודה מירון: אני מטעם נציבות שוויון.

יהודה מירון: לפני שאייל יקריא את הסעיפים, אני רוצה להציג בקצרה על המסך את התיקון שמוצע ללוחות הזמנים, הסבר קצר.

יהודה מירון: אם יהיו שאלות – נבהיר כדי שנוכל לסיים את זה.

יהודה מירון: הסיפור עם לוחות הזמנים בבניין קיים הוא כזה: התקנות הרי בתוקף ומתחילים לפעול לפיהן, אבל התברר שבלוחות הזמנים שנקבעו בהן נוצרה תקלה עקב התכווצות לוחות הזמנים מאז שדיברנו בכנסת ועד שהסיפור התחיל.

יהודה מירון: לכן, האריכה הכנסת בחודשים האחרונים בתיקון לחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות את המועד האחרון האפשרי שהמגזר הפרטי יוכל להנגיש בו את הבניינים שהוא צריך להנגיש עד ל-1 בנובמבר 2017.

יהודה מירון: ברגע שהכנסת עשתה את ההארכה הזאת, הכדור עבר לשר המשפטים להציע תיקון, שעליו אנחנו מדברים עכשיו, איך צריך למתוח את לוחות הזמנים או להאריך את לוחות הזמנים של המגזר הפרטי, כדי שנמצא את אותה תוספת שניתנה.

יהודה מירון: הרעיון היה לא עשות שום שינוי דרמטי אלא להיצמד למה שדובר בזמנו בדיונים בוועדה כאן, ורק – איך אומרים – מתיחה של הקצה קדימה.

יהודה מירון: אני אציג את זה כאן על הלוח.

יהודה מירון: יש לי פה שתי שקופיות, הראשונה מציגה לנו את לוחות הזמנים עבור מי שאחראי על הנגשת עד ארבעה בניינים.

יהודה מירון: נקרא לזה הקבוצה הראשונה בתקנות הנגישות לבניינים קיימים – מי שאחראי להנגשת עד ארבעה בניינים במגזר הפרטי.

יהודה מירון: אני אראה לכם בקצרה מה יש ומה השינוי אם בכלל.

יהודה מירון: בתקנות היום יש כבר הבחנה, זה כבר אושר כאן בזמנו, בין בניינים לאכסון – שהם בניינים יותר מסובכים: מלונות, אכסניות וכדומה, לבין שאר הבניינים.

יהודה מירון: יש שינוי יחיד שנוגע לבניינים לאכסון והוא מאריך לאותם בניינים לאכסון שיצטרכו להתקין בעיקר מעליות או מעלונים, או להתקין מה שנקרא יחידה מיוחדת, יחידה נגישה, הוא מאריך להם את המועד האפשרי הסופי מ-1 בנובמבר 2015 ל-1 בנובמבר 2017 וכל השאר נשאר ללא שינוי כי שם לא התגלתה בעיה.

יהודה מירון: זה נושא אחד, מי שאחראי עד ארבעה בניינים.

יהודה מירון: החלק השני של התיקון עוסק באותם גורמים שנקרא להם מרובי נכסים, גורמים שיש להם לפחות חמישה בניינים שהם צריכים להנגיש אותם.

יהודה מירון: שם הייתה תקלה יותר בעייתית והנה הפתרון: בטבלה אתם רואים בטור א' את ההצעה שדומה להצעה המקורית שכבר לפני שנים הוגשה לוועדה, איך לחלק – אני מזכיר – את מנות הביצוע כי אותם גורמים שאחרים שאחראיים על חמישה בניינים לפחות, יש להם מנות ביצוע שבהן הם צריכים לעמוד: 20%, 40%, 65% ו-100%.

יהודה מירון: אתם רואים שהמועד הסופי של המנה של ה-20% יהיה עד - - -

אילן גילאון: יהודה, מה זה "ללא שינוי"?

יהודה מירון: "ללא שינוי" אומר שמה שיש היום נשאר ואין צורך לגעת בו, בסדר?

יהודה מירון: אני אעשה את זה לאט-לאט וכבר אני אסכם את הטבלה.

יהודה מירון: תהיה להם מנה ראשונה של הנגשת 20% מהבניינים שלהם והם יצטרכו לסיים את ההנגשה עד סוף יוני 2014; תהיה להם מנה של סיום 40% מהבניינים עד סוף יוני 2015, את זה כבר יש היום; תהיה להם המנה הבאה של סיום 65% - זה דבר שלא מופיע היום וזה חידוש – זה יקרה עד 22 ביוני 2016; המנה האחרונה, כלומר הנגשת 100% מהבניינים תסתיים ב-1.11.2017.

יהודה מירון: זה הסיפור, זה לעשות סדר נכון יותר, כמו שהיה במקור אבל התקלקל לנו בדרך.

אילן גילאון: מישהו רוצה להעיר?

אילן גילאון: מר אלי דלל, סגן וממלא ראש עיריית נתניה, בבקשה.

אלי אפללו: שלום.

אלי אפללו: אנחנו מברכים על החוק.

אלי אפללו: אני חושב שזה חוק חשוב, ראוי - - -

אחיה קמארה: מי המדבר?

אלי אפללו: אני מייצג פה גם את פורום ה-15 וגם את מרכז השלטון המקומי.

אלי אפללו: היה דיון לפני כשבועיים יחד עם שר המשפטים ושר הפנים בנושא הזה של נגישות.

אלי אפללו: קודם כל, אנחנו מברכים על החוק.

אלי אפללו: אני חושב שהחוק הזה הוא חוק חשוב, הוא חוק שאם אנחנו רוצים להיות חברה נאורה אזה זה החוק.

אלי אפללו: בנתניה, אני חייב לציין פה, יש לנו ראש עיר מאד-מאוד רגישה.

אלי אפללו: אתמול היא קיבלה את פרס קרן שלם.

אלי אפללו: זה פרס שבאמת מראה את מה שנעשה בעיר נתניה, הן על ידי ראש העיר כמובילת מדיניות והן על ידי העיר במשך עשרות שנים.

אלי אפללו: קידמנו הרבה מאד דברים, כמו "בית גיא" שהוא מעון לילדים מוגבלים.

אלי אפללו: לא יאומן מה שנעשה בנתניה, כולל רמפות וגישה לים ומעלית לים.

אלי אפללו: באמת, הרבה מאוד דברים ואני לא לפרט אותם אחד לאחד.

אלי אפללו: יש לנו רגישות ואני אומר שהחוק הזה חשוב ורצוי ואנחנו מברכים עליו.

אלי אפללו: אבל לא נקבע פה נושא של מימון.

אלי אפללו: לא הגיוני שיטילו פה משימה ברמה לאומית, ברמה של ממשלה, בה אנחנו מדברים ועיריית נתניה היא מן הרשויות - - -

אילן גילאון: אני אתן לך לסיים אבל שתדע לך שבדיון הזה, אתה אולי האיש המאה שאומר את זה.

אילן גילאון: אנחנו לא דנים בתקציב – אנחנו קובעים את התקנות.

אילן גילאון: יש כאן מדינה, יש ריבון - - -

אלי אפללו: אני חייב לומר את זה כדי שנבין בדיוק.

אילן גילאון: את זה אפשר להגיד על כל דבר – גם כדי שלא ירצחו אנשים צריך תקציב.

אלי אפללו: בסדר אבל אי אפשר להטיל דבר כזה על הרשויות.

אלי אפללו: העירייה עשתה תכנית אב לנושא הזה, זאת אומרת שאנחנו יודעים בדיוק איפה ומה על כל בניין ועל כל מדרכה - - -

אילן גילאון: יקר שלי, אנחנו לא הכתובת לפנייה שלך.

אילן גילאון: אני מוכן, יחד אתך, להגיד לממשלה: תני לנו תקציב - - -

אלי אפללו: תנו לי רגע לסיים, אלה שתי ההערות שלי.

אלי אפללו: אני ממש אתן את זה בקצרה.

אלי אפללו: עשינו תכנית אב ב-2010.

אלי אפללו: התכנית הזאת מדברת על 114 מיליון שקל.

אלי אפללו: אין לני בעיה לבצע את זה גם בחמש שנים, גם בארבע שנים – אבלך תנו את המימון.

אלי אפללו: יתרה מזו, ברגע שאין מימון – יש פה סנקציות פליליות, ועם זה יש לנו בעיה.

אלי אפללו: אלה שתי ההערות שלנו.

אלי אפללו: אני חושב שצריך להביא אותן, לתקן אותן, להסביר אותן.

אלי אפללו: כדי שנוכל להבין, אני רוצה לצטט פה איזשהו משפט אחד: "תבן אין ניתן לעבדיך ולבנים אומרים לנו עשו והנה עבדיך מוכים וחטאת עמך".

אלי אפללו: בזה אני רוצה לסיים.

אלי אפללו: תודה.

אילן גילאון: אני מודה לך.

אילן גילאון: תפנו למקומות הנכונים ותבקשו את הכסף, אנחנו לא בעניין.

אילן גילאון: יש פתרון אבל אני לא אדון בו על השולחן הזה.

אילן גילאון: מי עוד רוצה להעיר איזושהי הערה?

אילן גילאון: אם לא – אני ממשיך.

מירב גת: אני רוצה להבין, יהודה, מה שחדש מבחינתנו, מעבר לדחייה, יש את החלוקה לאחוזים?

יהודה מירון: רק לסקטור הפרטי, בדיוק.

מירב גת: זה מה שאנחנו צריכים לדעת, כן?

מירב גת: תודה.

אילן גילאון: תודה רבה.

שרון מרקוביץ: העליתי את זה גם בפעם הקודמת ואני מצטרף לדברים של מר אלי דלל – לא יכול להיות שהוועדה - - -

אילן גילאון: מתעלמת ממקורות המימון?

שרון מרקוביץ: נכון.

אילן גילאון: קודם צירפתי אתכם לדואר – עכשיו אני אצרף אתכם לעיריות.

שרון מרקוביץ: או לכל הפחות להעלות את זה יחד אתנו או עם גורמים אחרים, למשרד האוצר - - -

אילן גילאון: נשמה יקרה, מותק שלי, תאמין לי – תגרום לכך שאני אהיה שר האוצר ואני אתן לך פתרון.

אילן גילאון: זאת התשובה.

אילן גילאון: מה אתה רוצה שאני אגיד לך?

אילן גילאון: אני מבטיח לך: תן לי שלוש שנים להיות - - -

שרון מרקוביץ: מבחינת המשטרה, מר גלאון - -

אילן גילאון: אמרת גלאון?

שרון מרקוביץ: - - מבחינת המשטרה, הצענו לנציבות – אני מבקש שהדברים ירשמו, אני מבקש שהדברים ירשמו שוב פעם – באנו והצענו שבמקום להכשיר את כל הבניינים הקיימים, הטיגרטים משנות ה-30 של המאה הקודמת, שאי אפשר להכשיר אותם, שנכשיר רק את מתן השירות לאזרח.

שרון מרקוביץ: זכינו להתעלמות.

שרון מרקוביץ: אני חושב שאתם מביאים אותנו למצב - - -

אילן גילאון: התעלמות ממי?

שרון מרקוביץ: התעלמות מהוועדה הזאת - -

אילן גילאון: אותנו לא מעניינים הטיגרטים, אתה לא מבין?

שרון מרקוביץ: - - התעלמות של הנציבות.

שרון מרקוביץ: לא יכול להיות - - -

אילן גילאון: אתם מבלבלים את הדיון, תסלח לי.

אילן גילאון: מה שאמרתי לו – אני אומר לך.

אילן גילאון: כבר הערתי לך על זה – אנחנו עוסקים בדבר אחד: בקביעת תקנון הנגישות בישראל.

אילן גילאון: שירות ציבורי צריך לתת את הנגישות הזאת.

אילן גילאון: מצדי, תגור בבית של אהוד ברק במגדל.

אילן גילאון: זה לא הנושא שלי, תבין.

שרון מרקוביץ: אבל אי אפשר להתעלם - - -

אילן גילאון: לא, אני לא קובע את זה.

שרון מרקוביץ: אי אפשר להתעלם מהמסגרת הנורמטיבית שבה אנחנו חיים.

שרון מרקוביץ: לא יכול להיות שאתה מצפה שמבנה מהמאה הקודמת – עכשיו יקימו עליו מעליות.

שרון מרקוביץ: אם אתה מצפה שזה מה שיקרה - - -

אילן גילאון: בסדר, הבנו.

אילן גילאון: הבקשה שלך נרשמה ואנחנו נעביר אותה למקומות הנכונים.

אילן גילאון: אני לא קובע את תקציב המדינה.

אילן גילאון: תנו לי, ביקשתי, תנו לי לקבוע את תקציב המדינה – אתם לא תתלוננו – אבל אני לא קובע, זאת הבעיה.

אילן גילאון: אני קובע את התקנות, אתם קובעים את התקנות.

אילן גילאון: זה הכול.

אילן גילאון: את השאר המדינה תעשה.

אילן גילאון: בכל נושא אחר אתם לא שואלים את השאלה הזאת, למה בנגישות כן?

אילן גילאון: כל עניין אחר שצריך, אם זה חינוך או בריאות או פלילי או דבר אחר, אתם יכולים לשאול אותה שאלה.

אילן גילאון: כל הדברים האלו עולים כסף.

אילן גילאון: אני מסכם את זה.

אילן גילאון: מדינת ישראל, בהווייתה, היא עסק שעולה הרבה מאוד כסף, וגם הנגישות.

אילן גילאון: אבל אני אמסור למקורות הנכונים שאתם רוצים טיגרטים ואנחנו רוצים טיגריסים והכול בסדר.

אילן גילאון: תודה רבה לכם.

אילן גילאון: אנחנו יכולים להצביע על זה עכשיו?

אייל לב-ארי: קוראים, קוראים.

אילן גילאון: קוראים ומצביעים.

אייל לב-ארי: "תקנות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (התאמות נגישות למקום ציבורי שהוא בניין קיים) (תיקון), התשע"ג–2012 בתוקף סמכותי לפי סעיף 19ט לחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, התשנ"ח–1998 (להלן – החוק), ולאחר התייעצות עם נציב שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות ועם ארגונים העוסקים בקידום זכויותיהם של אנשים עם מוגבלות, בהסכמת שר האוצר לפי סעיף 19סז לחוק, ובאישור ועדת העבודה הרווחה והבריאות של הכנסת, אני מתקין תקנות אלה: תיקון תקנה 7 1.

אייל לב-ארי: בתקנה 7 לתקנות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (התאמות נגישות למקום ציבורי שהוא בניין קיים), התשע"ב–2011 – (1) בתקנת משנה (ב) – (ב) בטבלה, בפרט משנה (1)(א), בטור ב', במקום "י"ט בחשוון התשע"ו (1 בנובמבר 2015)" יבוא "י"ב בחשוון התשע"ח (1 בנובמבר 2017)"; (ג) בפסקה שמתחת לטבלה, המילים "ובלבד שפרק הזמן הכולל לא יהיה לאחר יום י"ט בחשוון התשע"ו (1 בנובמבר 2015)" – יימחקו; (2) בתקנת משנה (ג)(1) – (ב) במקום פסקאות (א) ו-(ב) יבוא: "(א) לא יאוחר מיום כ"ד בסיוון התשע"ד (22 ביוני 2014) – ב-20 אחוזים לפחות מהבניינים הקיימים ולא פחות מבניין קיים אחד; (ב) לא יאוחר מיום ה' בתמוז התשע"ה (22 ביוני 2015) – ב-40 אחוזים לפחות מהבניינים הקיימים; (ג) לא יאוחר מיום ט"ז בסיוון התשע"ו (22 ביוני 2016) – ב-65 אחוזים לפחות מהבניינים הקיימים; (ד) לא יאוחר מיום י"ב בחשוון התשע"ח (1 בנובמבר 2017) – ב-100 אחוזים מהבניינים הקיימים;".

אייל לב-ארי: תחילה 2.

אייל לב-ארי: תחילתן של תקנות אלה ביום פרסומן.

אייל לב-ארי: ".

אילן גילאון: זהו?

אילן גילאון: מי בעד?

אילן גילאון: מי נגד?

אילן גילאון: אין.

אילן גילאון: מי מבקש רביזיה?

אילן גילאון: אין.

אילן גילאון: בעד התקנות – פה אחד

אילן גילאון: נמנעים – אין

אילן גילאון: ההצעה התקבלה.

אילן גילאון: מזל טוב.

אילן גילאון: הישיבה נעולה.