הוועדה המיוחדת לפניות הציבור, כנסת 18, פרוטוקול מספר 185, 2012-10-17 09:00

דוד אזולאי: רבותי, אני פותח את הישיבה של הוועדה לפניות הציבור.

דוד אזולאי: כפי שאמר כאן, הרב יוסי שוינגר, מנהל המחלקה למקומות קדושים בחברה הממשלתית.

דוד אזולאי: אנחנו משתדלים מידי שנה לקיים דיון לקראת אירועים מרכזיים כמו ההילולה במירון, או בציון שמואל הנביא ובקבר רחל.

דוד אזולאי: וגם השנה, למרות האירועים הפוליטיים האחרונים, החלטנו לא לבטל את הדיון הזה, ואכן לקיים אותו.

דוד אזולאי: רק כדי לשתף אתכם, כדי לקיים את הדיון הזה היום, קיבלנו אישור של ועדת ההסכמות של הכנסת על מנת שנוכל לקיים את הדיון הזה.

דוד אזולאי: לשמחתי הרבה, אנחנו פה מקיימים את הדיון.

דוד אזולאי: עיניכם הרואות כאן – מי שביקר לפני שנה ולפני שנתיים – אין ספק שאי-אפשר להכיר את המקום.

דוד אזולאי: יש פה תנופת פיתוח אדירה במקום הזה.

דוד אזולאי: אני חושב שכל אזרח שמגיע למקום כדי להתפלל פשוט נהנה להיות במקום כאן.

דוד אזולאי: בוודאי שלקראת יום ההילולה, שמגיעים לכאן מאות אלפים – זה 100,000, אז נגיד עשרות אלפי איש שמגיעים לכאן ביום.

דוד אזולאי: אנחנו נמצאים כאן כדי לשמוע על ההיערכות של כל הגורמים, אם זה תחבורה, אם זה בריאות, אם זה משטרה, ביטחון, וכל הגורמים שנמצאים אתנו כאן.

דוד אזולאי: בוודאי כל אחד מהם יסקור לנו לקראת ההילולה.

דוד אזולאי: עלתה פה נקודה אחת, ואותה אני רוצה להציג.

דוד אזולאי: בניגוד לשנים קודמות, ההילולה השנה תתפרס על כמעט שלושה ימים.

דוד אזולאי: זה חמישי בלילה, יום שישי ומוצאי שבת.

דוד אזולאי: יכול להיות שזה אפילו יימשך ליום ראשון עד השקיעה.

דוד אזולאי: אני חושב, מהיכרותי, חלק גדול של הציבור לא עובדים ביום שישי.

דוד אזולאי: וסביר להניח שייבחרו לעצמם דווקא את יום שישי.

דוד אזולאי: לכן צריך גם על זה לחשוב.

דוד אזולאי: שאלתי מה קורה עם האתר ביום שבת.

דוד אזולאי: נאמר לי שביום שבת האתר סגור.

דוד אזולאי: אני חושב שטוב שיהיה סגור, כי אחרת זה ידרוש היערכות ביטחונית, והיערכות של אנשי הבריאות וכל הגורמים האחרים.

דוד אזולאי: בכל אופן, בעניין הזה אני מציע להוריד את הנושא הזה מסדר-היום.

דוד אזולאי: פשוט לנהוג כפי שנהגנו כל השנים.

דוד אזולאי: כפי שבשבת האתר סגור, גם השנה הוא צריך להיות סגור.

דוד אזולאי: אני אבקש אחר כך את נציגי הביטחון, את נציגי הבריאות, להביע דעה בנושא הזה.

דוד אזולאי: הייתי רוצה לשמוע גם את דעתם, מה הם אומרים על העניין הזה.

דוד אזולאי: אני אבקש גם לשמוע גם מאנשי "אגד".

דוד אזולאי: אנחנו נעשה סדר, ואני אבקש לשמוע אחד לאחד – אני אאפשר לחברי הכנסת להתבטא גם כן, אבל אני אבקש בשלב ראשון לשמוע קודם כל את אנשי "אגד" ואת אנשי משרד התחבורה, כי אני חושב שהם הגורם המרכזי כאן.

דוד אזולאי: ואחר כך אני רוצה לשמוע גם את אנשי המקומות הקדושים, איך אתם עושים על מנת שלא ייווצר לחץ בתוך הציון עצמו, כי זו אחת הבעיות.

דוד אזולאי: כפי שאמרת, נשים באות, גברים באים, פשוט לשפוך שיח.

דוד אזולאי: אני מציע שנתחיל קודם כל עם משרד התחבורה.

דרור גנון: דרור גנון.

דרור גנון: אני הייתי מעדיף שבשלב הראשון "אגד" ייתן סקירה מהירה על הפריסה של התחבורה הציבורית בהיערכות שלנו לקראת האירוע.

דרור גנון: בסך הכול אנחנו הפקנו לקחים משנה שעברה לגבי המסלול.

דרור גנון: בשתי מילים, השנה אנחנו נעשה את המסלול המלא של קו 163, ונעשה שאטלים מכיוון מלחה לכל הבאים עם הרכב הפרטי.

דרור גנון: זה עבד יפה מאוד, זה הצליח מאוד.

דרור גנון: להקטנת העומסים, אנחנו נעשה את המסלול הרגיל, כי בשנה שעברה עשינו את נקודות היציאה הבודדות.

דרור גנון: אני מקווה שכל ההיערכות כאן תהיה טובה, ככה שהסירקולציה של האוטובוסים תהיה טובה, ולא נתקע עם הרבה אוטובוסים כאן, ולא נוכל לקחת נוסעים - - -

דוד אזולאי: אתם נערכים ליום חמישי?

דרור גנון: ההיערכות היא לימים חמישי, שישי ומוצ"ש, כאשר לשישי "אגד" בנה תכנית ואנחנו אישרנו, של דילול מסוים של התחבורה הציבורית בירושלים.

דרור גנון: כי מדובר פה במשאבים אדירים שאמורים להגיע לכאן, ואין משהו שהוא לא על חשבון משהו אחר.

דרור גנון: אבל עשינו את זה בחוכמה רבה, ככה שזה לא ייפגע בנוסעים.

קריאה: כל הלילה תהיה הסעה?

חגי יציב: תיכף אני אגע - - -

דרור גנון: הוא ייתן את הנקודות.

אורי מקלב: בואו נתייחס לנושא של המחיר.

אורי מקלב: את המחיר משרד התחבורה קובע.

אורי מקלב: המחירים של הנוסעים – היו לנו הרי על זה פניות גם בוועדה בנושא המחירים.

חגי יציב: יש שינוי בכך, חבר הכנסת מקלב.

דוד אזולאי: אני מיד אאפשר לך.

קריאה: אני יכול לענות לו.

דוד אזולאי: אתה מדבר אחריו.

דרור גנון: אני לא אכביר במילים.

דרור גנון: אני אתן לחגי שיסקור.

דוד אזולאי: השאלה שלי היא לגבי יום שישי – אתה תדלל את התחבורה בעיר על חשבון - - -

ישראל אייכלר: לא ביום שישי, בחמישי בלילה.

קריאה: גם בשישי.

דרור גנון: בשישי בבוקר יהיה דילול מסוים בתחבורה הציבורית העירונית בתוך ירושלים.

דרור גנון: יהיה דילול מסוים, יהיה דילול מינורי.

דרור גנון: אנחנו השתדלנו שהתכנית שתיתן מענה ביום שישי תקטין בצורה משמעותית את הפגיעה.

דרור גנון: אנחנו לא צופים פגיעה.

דרור גנון: בכל זאת, מדובר ביום שישי, זה יום שהוא פחות לחוץ מבחינת תחבורה ציבורית בכלל.

דרור גנון: אבל אנחנו כן מפנים את כל המשאבים שיש לנו לטובת האירוע הזה.

אורי מקלב: אבל דרור, למה צריך להוריד את הלחץ?

דוד אזולאי: מה עם מוצאי שבת?

דרור גנון: מדובר בכמות אוטובוסים מאוד גדולה שאמורה להגיע לכאן.

דרור גנון: מאחר ומדובר לא רק בהורדה ובחזרה, אלא בטור אל אוטובוסים שצריך להיכנס לתוך המעגל - - -

אורי מקלב: אבל למה צריך לפגוע בעיר?

אורי מקלב: יש מערך תחבורה בעיר שצריך לתפקד, למה צריך לפגוע?

דרור גנון: המערך - - -

אורי מקלב: לא ייפגע.

דרור גנון: לא ייפגע המערך.

אורי מקלב: בשנה שעברה היתה בעיה ב"אגד" – משרד התחבורה ציינו את זה, אם זכרוני אינו מטעה אותי – שבאותו היום היתה פתיחת שנת הלימודים האוניברסיטאית האקדמאית והיה לחץ.

אורי מקלב: היה גם חג הקורבן.

דרור גנון: גם השנה אותו הדבר.

אורי מקלב: אבל מהבחינה הזאת אנחנו יותר רגועים.

אורי מקלב: אין לנו היערכות מיוחדת, חוץ מחג הקורבן.

דרור גנון: חג הקורבן זה ארבעה ימים.

דרור גנון: הבעיה עם חג הקורבן היא אחרת, שיש לנו נהגים מהמגזר הערבי, ואז הם בחופש.

דרור גנון: הם לא עובדים, אז יש פחות נהגים שיכולים לתפקד במערך.

דרור גנון: אז אנחנו מנסים לנתב את הכול בצורה נכונה, ולשמור על האיזונים כמובן.

דרור גנון: וגם תוך כדי האירוע יהיה - - -

דוד אזולאי: מה לגבי מוצאי שבת?

דרור גנון: במוצאי שבת יהיה תגבור מלא.

דרור גנון: התחבורה תפעל כסדרה בירושלים.

דרור גנון: וגם יינתן מענה מלא לקבר רחל.

דוד אזולאי: תודה רבה.

דוד אזולאי: "אגד", בבקשה.

דוד אזולאי: שם, לפרוטוקול.

חגי יציב: בוקר טוב, חגי יציב, מנהל התנועה של אגד.

חגי יציב: אנחנו נערכים למבצע הזה על-פי מסקנות שיש לנו מהשנתיים-שלוש שנים האחרונות, שלא תמיד במהלך אותן שלוש שנים המבצע הזה עבר כמו שצריך.

חגי יציב: אנחנו מפיקים את הלקחים העיקריים הטובים שהיו בשנה שעברה, ונשפר אותם עוד יותר.

חגי יציב: למה כוונתי?

חגי יציב: אנחנו מתחילים את המבצע מיום חמישי מ-16:00.

חגי יציב: אנחנו נעשה נקודת יציאה אחת, שהוכיחה את עצמה, והיא בחניון "טדי".

חגי יציב: מי שירצה להגיע עם רכבים פרטיים או אוטובוסים פרטיים – החל מ-16:00 ועד 00:00 יהיה שירות מ"טדי" ועד לקבר, עד לפה.

חגי יציב: ביום חמישי בלילה האוטובוס האחרון שייצא מקבר רחל לאזור "טדי" יהיה בשעה 02:00.

חגי יציב: אחרי 02:00 האוטובוס האחרון שייצא מפה לכיוון "טדי" – אנחנו נפעיל פה שני אוטובוסים שייסעו מפה, מתוך המתחם החוצה עד לאוטובוס הראשון, שזה בשעה 05:10 בבוקר.

חגי יציב: אנחנו נפעיל את כל מערך הפקחים שלנו לכל אורך הציר.

ישראל אייכלר: לאיפה ייקח האוטובוס הזה את האנשים, אחרי - - -

חגי יציב: מפה עד לצומת הרוזמרין, זו הצומת של גילה למעלה, לכל מי שיגיע יותר מאוחר.

חגי יציב: אם יהיה צורך, ויהיו כמויות אנשים, יישארו עוד אנשים, אנחנו לא נשאיר שום בן-אדם פה.

חגי יציב: זה עד שעה 02:00.

דרור גנון: עד שכולם יתפנו.

ישראל אייכלר: למה רק ב-16:00 אתה מתחיל?

ישראל אייכלר: יש הרבה אנשים מחוץ לעיר שאולי ירצו לבוא לקראת תפילת ערבית של ליל שישי, אז יכול להיות - - -

חגי יציב: אני מדבר כרגע על יום חמישי.

קריאה: הרב אייכלר, הוא אמר מ-16:00 ביום חמישי.

חגי יציב: 16:00 בצהריים.

ישראל אייכלר: זה מספיק?

חגי יציב: זה מספיק, כן.

ישראל אייכלר: חשבתי שלפני אולי.

ישראל אייכלר: אוטובוס אחד אפילו.

דרור גנון: על זה לא ייפול דבר.

אורי מקלב: ב-17:00 השקיעה כבר.

ישראל אייכלר: ב-17:00 אתה כבר בשקיעה, אז יכול להיות שב-15:00 - - -

דרור גנון: אם יהיו אנשים, אנחנו לא נשאיר אף אחד בתחנות.

חגי יציב: כפי שאמרתי, לגבי המסלול, בשנה שעברה, במהלך השנים הקודמות היתה לנו נקודת יציאה אחת מאזור רוז'ין-מלכי ישראל, וזה גרם לנו לעומסים רבים.

חגי יציב: הגיעו עשרות ומאות אנשים בו זמנית לקראת מועדי התפילות.

חגי יציב: השנה אנחנו עובדים במקביל.

חגי יציב: גם את "טדי" וגם מסלול הציר, שיעבוד לכל אורכו, על מנת לא לטרטר אנשים שמגיעים משכונות הצפון בעיר, או מדרום העיר לנקודה אחת, ונצמצם עומסים.

חגי יציב: לגבי המחיר, הרב מקלב - - -

ישראל אייכלר: שאני אבין עוד פעם, התחנה ברוז'ין תישאר?

דרור גנון: התחנה ברוז'ין תישאר.

ישראל אייכלר: רק מי שבא מחוץ לעיר ל"טדי" עם הרכב הפרטי שלו - - -

דרור גנון: כן, רכב או אוטובוסים פרטיים שיגיעו.

אורי מקלב: הוא אומר שהם יעלו לכל האורך.

דרור גנון: לכל אורך המסלול.

חגי יציב: לכל אורך המסלול.

חגי יציב: מקו 163.

חגי יציב: לגבי המחיר, הסוגיה הזאת - - -

אורי מקלב: - - - בשנה שעברה כבר.

אורי מקלב: לפני שנתיים לקחו מהשכונות - - -

חגי יציב: אני תיכף אגיע גם לשכונות.

חגי יציב: לגבי המחיר – השנה, בזכות משרד התחבורה, המחיר ירד לנסיעה עירונית בירושלים ל-6.60 שקלים.

חגי יציב: מי שיש לו "רב-קו", או שיש לו אמצעי כירטוס שקיימים היום יכול להשתמש בהם ללא שום בעיה.

חגי יציב: אנחנו נמצאים בנושא הכירטוס סביב ההמתנות שקיימות בירושלים.

חגי יציב: זאת אומרת שגבר או אישה שרוצים להגיע למתחם הקבר, יש להם זמן של שעה וחצי.

חגי יציב: עלייה לאוטובוס, תפילה קצרה וחזרה לאזור ממנו הגיעו – אם זה למלחה או לתחנה שממנה הגיעו.

חגי יציב: אני מאמין שמהבחינה הזאת אנחנו מסודרים.

דוד אזולאי: 6.60 - -

חגי יציב: 6.60 הלוך-חזור.

דוד אזולאי: - - יספיק לו לבוא מהבית עד לאתר, הלוך ושוב?

דרור גנון: לא בטוח.

אורי מקלב: עד האתר כן.

דוד אזולאי: השאלה שלי היא למה אתם מגבילים לשעה וחצי?

דוד אזולאי: מי שקצת מכיר את המציאות יודע ששעה וחצי זה זמן שלא יספיק.

חגי יציב: אנחנו לא נעמוד עם סטופר.

דרור גנון: לא, זה לא העניין.

דרור גנון: קודם כל, בוא נבהיר את הנקודה הזאת.

דרור גנון: היום בתחבורה הציבורית בירושלים נסיעה בעיר היא למשך שעה וחצי, וזה כלל שלא נשבור.

דרור גנון: זאת אומרת, זה לא קשור כרגע לאירוע ולא לשום דבר אחר.

ישראל אייכלר: אין שום אירוע אחר ששברתם את הכלל הזה?

דרור גנון: לא.

דרור גנון: אי-אפשר לשבור את הכלל הזה, כי אז אנחנו נכנסים פה להתחשבנויות מורכבות, ואנחנו לא יודעים לעשות אותן מחד.

דרור גנון: ומצד שני, יש פה בכל זאת נסיעה, שהות, וחזרה.

דרור גנון: זה כמו שאתה נוסע לכל מקום אחר, ולאו דווקא באירוע.

דוד אזולאי: יש הבדל בין אדם הולך לערוך קנייה בשוק, והוא יודע את לוח הזמנים, והוא יודע לתכנן לעצמו את הזמן, פה הוא לא מסוגל לתכנן לעצמו את הזמן.

דוד אזולאי: כשהוא מגיע לפה, יכול לקחת לו חמש דקות, אבל יכול לקחת לו גם שעה.

דוד אזולאי: ולכן אני מצפה לגמישות מצד משרד התחבורה בעניין הזה.

דוד אזולאי: אני מבין את הבעיות שלכם בנושא הזה.

דוד אזולאי: אבל צריך גם להתחשב.

ישראל אייכלר: אפשר לעשות שזה יהיה כפול פשוט.

דוד אזולאי: זה אירוע חד-פעמי.

דרור גנון: ההתחשבות שלנו היא שהורדנו את התעריף ל-6.60.

דרור גנון: קודם כל, היום, מי שמחזיק חופשי-חודשי לא משלם.

דרור גנון: מי ששילם את החופשי-חודשי יכול להגיע ולחזור.

דרור גנון: אין לו מגבלה של 90 דקות ואין לו שום מגבלה אחרת.

דרור גנון: מי שמשלם נסיעה בודדת, לכאורה הוא צריך אולי לרכוש כרטיס בחזור.

דרור גנון: אבל צריך להבין, זה 90 דקות מהרגע שעליתי לאוטובוס, ו-90 דקות עד שאני עולה לאוטובוס חזרה.

דרור גנון: זאת אומרת, אם עליתי בדקה ה-89 לכיוון ירושלים, אני עדיין ב-90 דקות, למרות שאת כל הדרך חזרה אני עושה באוטובוס.

דרור גנון: זה מספיק זמן.

דרור גנון: אנחנו צופים שרוב הציבור - - -

דרור גנון: אני הבנתי מה אתה אומר.

דוד אזולאי: לא, אני מציע לך, תנסה להיות אזרח מן השורה באותו יום, ותגיע לפה.

דוד אזולאי: אתה יודע מה?

דוד אזולאי: אני לא כל כך בטוח – אני מדבר אתך מניסיון, אני אחד שלא אוהב לנצל את המעמד שלו, ואני מגיע בתחבורה הציבורית לפה.

דוד אזולאי: אני אומר לך שזה לא פשוט.

דוד אזולאי: שעה וחצי זה זמן מאוד קצר.

דוד אזולאי: אני מציע לבדוק את הנושא הזה.

דרור גנון: הזמן לא נמדד פר האירוע.

דרור גנון: הזמן הוא בכלל בתחבורה הציבורית.

דוד אזולאי: הבנתי.

דרור גנון: זה העניין.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לשאול שאלה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מעבר למחיר, אם אנחנו מדברים על 100,000 אנשים שמבקרים, האם הזמן שאתה רוצה לתת – אני אחרי זה אדבר על החומות פה, על כל הדברים האלה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם יש פה כזה המון, של 100,000 איש שרוצים להגיע לפה, האם בשביל להוריד את מחיר הכרטיס אתה לא תגרום למצב שאנשים גם יישארו פה יותר זמן, ואז לא תהיה אפשרות לאחרים לבוא?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אולי עצם העובדה שאתה עושה את זה שעה וחצי – הוא בא, עשה תפילה קצרה, והוא נוסע.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הוא נותן לאחרים להגיע.

מרים עדני: בשעה וחצי אי-אפשר אפילו להיכנס לקבר רחל.

מרים עדני: שעה וחצי זה לא זמן סביר ולא זמן הגיוני שבו מישהו נכנס לציון של רחל אמנו.

מרים עדני: צריך לתת לזה לפחות שלוש שעות.

מרים עדני: זה לא הגיוני, זה לא מעשי.

דוד אזולאי: תודה רבה.

אורי מקלב: - - - כרטיס מעבר.

אורי מקלב: אי-אפשר להתעלם מהשיפור, אנחנו - - -

דרור גנון: יש גבול כמה אפשר לשחק עם זה.

קריאות: - - -

דרור גנון: אנחנו תוקפים את השיפור.

דרור גנון: שעה וחצי זה בונוס שלא היה.

אורי מקלב: זה בונוס שלא היה.

חגי יציב: גם לא היה 6.60.

אורי מקלב: היום המצב הוא שאדם יכול להגיע לקבר רחל ולחזור ב-6.60.

אורי מקלב: זה שיפור, אי-אפשר להתעלם מזה.

אורי מקלב: אנחנו אוהבים להגיד משהו על משרד התחבורה.

אורי מקלב: במקרה הזה - - -

דרור גנון: - - - לפני שנתיים הוא היה - - - ב-6.60, ויש לו שעה וחצי סתם.

דרור גנון: זה בונוס שאנחנו - - -

קריאות: - - -

דוד אזולאי: רבותי, אני מבקש – בנושא הזה, אני חושב שיש בו הרבה מן ההיגיון.

דוד אזולאי: אמנם אנחנו מאוד מעריכים את זה שהמחיר ירד מהשנה שעברה לשנה הזאת.

דוד אזולאי: אבל יחד עם זאת, צריכים להיות מציאותיים.

דוד אזולאי: אני מציע לך לבוא לפה ביום האירוע, בעזרת ה'.

דוד אזולאי: אתה תראה שקשה מאוד.

דוד אזולאי: נכון שיש פה גם את השיקול שאמרה חברת הכנסת יוליה שמאלוב-ברקוביץ.

דוד אזולאי: היא אומרת נכון, יכול להיות שדווקא זה יזרז את הציבור - - -

ישראל אייכלר: חצי שעה לא - - - לקבר רחל.

ישראל אייכלר: זה לא יזרז אף אחד.

דוד אזולאי: אנחנו מבקשים שהנושא הזה בכל זאת ייבדק, בסדר?

דוד אזולאי: "אגד", בבקשה תמשיך.

חגי יציב: כפי שאמרתי, אני סיימתי בכך שאת השירות ביום חמישי בלילה אנחנו מסיימים ב-02:00.

חגי יציב: מהקבר יהיה פה אוטובוס, או שני אוטובוסים – תלוי בכמות האנשים שיישארו פה – שייתנו שירות לאנשים שיגיעו בשעות המאוחרות של הלילה, או לפנות בוקר.

חגי יציב: למחרת בבוקר אנחנו עובדים באותה שיטה – מתגברים את השירות לפה במסלול הציר של קו 163.

דוד אזולאי: באיזה שעה מתחילים?

חגי יציב: מ-06:00 בבוקר אנחנו מתחילים מ"טדי", 06:30 מתחילים ממסלול קו 163.

דוד אזולאי: אין אפשרות ליותר מוקדם?

חגי יציב: יש אפשרות.

חגי יציב: מהניסיון שלנו, אנשים לא מגיעים בשעות האלה.

חגי יציב: אנחנו ערוכים כל הלילה, למחרת בבוקר, אם תהיה בעיה - - -

קריאה: יש קו קבוע בשעה 05:00.

קריאה: הוא יוצא מ"אגד" ב-05:00 ומגיע לפה - -

חגי יציב: 05:10.

קריאה: - - ב-05:45.

ישראל אייכלר: הקו הזה יעבוד?

חגי יציב: עובד.

דרור גנון: הנסיעה הזאת עובדת, לא הקו.

חגי יציב: הנסיעה תעבוד, לא תהיה בעיה.

חגי יציב: כנ"ל לגבי יום שישי, אנחנו נעבוד משתי הנקודות.

חגי יציב: ביום שישי מ"טדי", ב-13:30, קו השירות הרגיל ייצא בשעה 13:00.

חגי יציב: האוטובוס האחרון ביום שישי יהיה בשעה 14:30 בצהריים.

דוד אזולאי: הציבור יידע על כך באמצעות - - -

חגי יציב: הציבור יידע על-ידי פרסום שלנו ועל-ידי - - -

דרור גנון: במקומות הקדושים נפרסם - - -

דוד אזולאי: לפחות שיהיה איזשהו שילוט, שהציבור יידע, חוץ מאלה שלא מגיעים - - -

שחר פיירמן: אני שם שילוט ברחבי העיר.

שחר פיירמן: יש לי שילוט מוכן משנה שעברה כבר, על-פי בקשת המשטרה.

שחר פיירמן: הכנתי אותו.

שחר פיירמן: מה שביקשו השנה, אני מכין עוד.

שחר פיירמן: אני תולה ברחבי העיר במקומות נקודתיים שאני מכוון אותם לשיאים - - -

דוד אזולאי: למשל באצטדיון "טדי", יש שם הודעה שהאוטובוס האחרון ייצא בשעה - - -

שחר פיירמן: לא, אני מכוון אותם למקום.

שחר פיירמן: יש את העניין הכללי - - -

יוסף שוינגר: יש לוח מודעות ש"אגד" תצטרך להשים במסגרת ה-6.60 שהיא גובה מהקהל.

יוסף שוינגר: היא צריכה להקדיש פרוטה אחת לשלטים גם.

חגי יציב: אנחנו נעדכן בחניון "טדי" את שעת האוטובוס האחרון שיוצא מהקבר, שכל מי שיעלה בשירות שלנו, יידע מתי ייצא האוטובוס האחרון מהקבר.

חגי יציב: נשים שילוט על האוטובוסים.

חגי יציב: אנחנו מגיעים למוצאי-שבת.

חגי יציב: אנחנו עובדים באותו מסלול, באותה מתכונת.

חגי יציב: במוצאי-שבת – לפי ההערכות שלנו, מאחר וההילולה הזאת לא נפלה ביום שבת 14 שנים, אנחנו מאמינים שביום שבת תגיע הכמות הרצינית של האנשים.

ישראל אייכלר: במוצאי-שבת.

חגי יציב: במוצאי-שבת, סליחה.

חגי יציב: תגיע הכמות הגדולה ביותר של האנשים.

חגי יציב: ולשאלתך, אורי, אנחנו במוצאי-שבת מפעילים גם אוטובוסים לחמש השכונות החרדיות בירושלים בשעה 18:30.

חגי יציב: כל שכונה חרדית תקבל שני אוטובוסים.

חגי יציב: ולאחר מכן - - -

קריאה: איזה שכונות חרדיות?

חגי יציב: אני מדבר על רמות, רמת שלמה, קמיניץ והר-נוף.

אורי מקלב: תעשה את זה יותר מוקדם.

חגי יציב: אני עושה את זה בכוונה ב-18:30.

אורי מקלב: לא, תעשה את זה יותר מוקדם - - - את כל האירוע - - -

חגי יציב: זה העניין, שאני לא רוצה לגרום עומס בתוך הקבר.

קריאה: כמה אוטובוסים יהיו?

חגי יציב: שתי נסיעות.

דרור גנון: שתי נסיעות בכל שכונה.

אורי מקלב: מתי יוצאת שבת?

קריאה: בערך ב-17:50.

אורי מקלב: לא, זה מוקדם מאוד.

קריאה: קמיניץ זה נווה-יעקב.

קריאות: - - - לבקשת חבר הכנס אורי מקלב, אנחנו נפעיל את השירות מהשכונות משעה 19:00.

קריאות: מקובל.

אורי מקלב: ב-17:45 יוצאת שבת.

קריאות: - - -

קריאה: אז זה שניים מכל שכונה, וזה תוספת.

חגי יציב: חברים, במוצאי שבת אנחנו מפעילים את המתכונת כפי שאמרנו לכם עד עכשיו.

חגי יציב: זה המסלול, קו 163, וגם נקודת יציאה מ"טדי".

חגי יציב: אוטובוס אחרון מירושלים ומ"טדי" ב-00:00.

חגי יציב: בשעה 02:00 אוטובוס אחרון - - -

דוד אזולאי: במוצאי שבת מתי מתחילות ההסעות?

חגי יציב: ב-18:30, 18:45.

חגי יציב: תלוי באיזה - - -

דוד אזולאי: אני חושב שזה מוקדם מידי.

חגי יציב: אנחנו נערכים - - -

קריאה: זה לא מפריע.

קריאה: מי שיבוא ב-18:30, יגיע ב-18:30.

דוד אזולאי: אני לא דואג מההיערכות שלכם, אני דואג מההיערכות של כוחות הביטחון.

חגי יציב: אנחנו כבר לפני.

קריאה: זה בתיאום איתם.

אורי מקלב: אבל אנחנו נגרום לחילול שבת.

ישראל אייכלר: זה לא גורם כלום - - -

דוד אזולאי: חשוב לי לדעת מתי אתם מתחילים את ההיערכות שלכם ביום שבת.

עופר גנון: אני מסביר.

עופר גנון: אנחנו הגענו לאיזשהו – לי קוראים עופר, אני מפקד התחנה.

דוד אזולאי: אז אני מיד אאפשר לך.

חגי יציב: אנחנו עשינו מספר ישיבות, עם המשטרה, עם עופר, משטרת "מוריה", לגבי כל ההסדר, שיעבוד כמו בשנה שעברה.

חגי יציב: אנחנו ביקשנו – ונענינו – שטח סטרילי פה, במתחם הקבר.

חגי יציב: שום אוטובוס או רכב לא ייכנס, פרט לאותם אנשים שיש להם אישורים מיוחדים, הם ייכנסו למתחם הקבר.

חגי יציב: הגענו איתם להבנות, להסכמות בנודע לשטח הסטרילי שנמצא פה.

חגי יציב: הדבר הכי חשוב, חבר הכנסת אזולאי, סביב המבצע הזה זו הסירקולציה שקיימת פה בקבר.

חגי יציב: המבצע הזה ייפול ויקום על הבסיס הזה.

חגי יציב: אם מתעכבים פה אנשים, או נשים יותר מידי זמן – ואני נותן סיטואציה שקרתה לנו לפני שנתיים – נוצר הלחץ באזור המחסום, ליד הכיכר הצהובה שם, ואז מתחיל בלגן.

דוד אזולאי: מי אחראי על הקטע הזה?

קריאה: משטרה, מג"ב.

דוד אזולאי: בתוך הקבר, משטרה ומג"ב?

חגי יציב: בתוך הקבר, כן.

חגי יציב: במקומות הקדושים.

חגי יציב: זה עקב אכילס של המבצע הזה.

חגי יציב: את האוטובוסים אנחנו נביא, את הנוסעים אנחנו נסיע.

חגי יציב: למחיר נדאג, הכול יהיה בסדר.

חגי יציב: הקטע הכי חשוב של המבצע הזה הוא הסירקולציה בתוך הקבר.

חגי יציב: לא תהיה סירקולציה, אנחנו נחזור למראות של לפני שנתיים.

דוד אזולאי: תודה רבה.

דוד אזולאי: אני מודה לך, אדוני.

דוד אזולאי: אני בכל זאת ארצה לבקש ולפנות גם למשרד התחבורה וגם ל"אגד", לשקול את הנושא של לתת יותר זמן.

דוד אזולאי: תבדקו את זה בבקשה.

דוד אזולאי: אדוני, נציג המשטרה, בבקשה.

עופר גנון: קוראים לי עופר, ואני מפקד התחנה הנוגעת.

עופר גנון: אני גם מייצג את מרחב "מוריה".

עופר גנון: אני יכול להגיד - - -

דוד אזולאי: סליחה, עופר, אני אבקש גם את התייחסותך - - -

עופר גנון: אני אתייחס לכל.

אורי מקלב: שם התחנה?

עופר גנון: תחנת "עוז".

עופר גנון: לגבי התאריכים – הגענו לישיבה הזאת אחרי שעשינו כבר סיור שטח ותיאום ציפיות גם עם "אגד", גם עם מג"ב, עם חטיבת "עציון", וכל הגורמים שקשורים לאירוע הזה.

עופר גנון: אני יכול להגיד שהשעות שדובר עליהן פה על-ידי חגי, אלו השעות שמתואמות גם אתנו.

עופר גנון: אנחנו נערכים גם ב"טדי", גם במבוא למתחם פה, גם בצומת הרוזמרין-דרך חברון, וגם במתחם, כמו ששמעת קודם, בעזרת נשים, עזרת גברים, כל השרוולים.

עופר גנון: לגבי האבטחה, עוד מעט ידבר פה המג"ד, שהוא אמון על האבטחה.

עופר גנון: הוא ייתן לכם דגשים, אם מעניין אתכם.

עופר גנון: לגבי מוצאי-שבת, ששאלתם מקודם, אם הוא דיבר על 18:30, 18:45, אנחנו כבר ב-18:00 נערכים בכל המתחמים שאמרנו, כולל "טדי", כולל רוזמרין, כולל המתחם עצמו.

עופר גנון: אני מדגיש שגם המתחם סגור.

דוד אזולאי: ב-18:00 אתה נמצא שם, אבל לפני כן אתה צריך להביא את הכוחות שלך.

עופר גנון: אני פורס את הכוחות שלי.

עופר גנון: אנחנו נערכים לזה.

עופר גנון: ב-18:00 כבר אנחנו פרוסים פה.

קריאה: זה בשבת.

עופר גנון: זה בשבת, אבל אין מה לעשות.

עופר גנון: זה ביטחון, ואנחנו צריכים להיערך.

אורי מקלב: אנחנו מוכנים לדחות את האירוע ליותר מאוחר כדי שלא תצטרכו לחלל שבת.

עופר גנון: אני רוצה להגיד משהו, המקום פה סגור.

עופר גנון: אין כניסה לפה לפני שאנחנו מגיעים לפה.

עופר גנון: וזה מתואם עם שח"ם.

שחר פיירמן: אין סיבה – עכשיו אני אומר את זה גם לו – שהוא יחלל שבת.

שחר פיירמן: מבחינתו המקום סגור, הם לא יכולים להיכנס.

אורי מקלב: אבל כמה שנאחר את הפתיחה כדי שהם לא יחללו - - -

שחר פיירמן: אפשר שמג"ב – המג"ד נמצא פה.

שחר פיירמן: בסך הכול הוא ישים גדרות – יש גדרות, הם קיימים – יראו רק שעדיין לא נכנסים מרוזמרין, שהמקום סגור.

שחר פיירמן: החבר'ה יגיעו ב-18:30.

דוד אזולאי: אני אשים את הדברים על השולחן.

דוד אזולאי: אני מוטרד מכך שברגע שהאוטובוס הראשון ייצא ב-19:00 – אני שומע פה מעופר ששעה לפני כן הם כבר - - -

שחר פיירמן: הם כבר פה.

שחר פיירמן: הוא לא יגיע לפני - - -

דוד אזולאי: הם כבר פה.

דוד אזולאי: המשמעות היא אם אנחנו יוזמים את חילול השבת - - -

אורי מקלב: לא.

דוד אזולאי: למה אתה אומר לי לא?

דוד אזולאי: אתה אומר לו לא, אני אומר לך שכן.

דוד אזולאי: כדי שהמשטרה – הם צריכים לזמן את הכוחות שלהם.

דוד אזולאי: כדי להיות פה ב-19:00 הם צריכים להיות מוכנים כבר ב-18:00-17:30 כדי להביא את האנשים שלהם.

דוד אזולאי: המשמעות היא חילול שבת, מה יש פה לדבר?

אורי מקלב: מצווה הבאה בעבירה – זה גם אירוע של המרכז למקומות הקדושים, שאחראי.

אורי מקלב: נפתח את זה יותר מאוחר כדי שלא יהיה חילול שבת.

אורי מקלב: אנחנו לא נגרום חילול שבת.

אורי מקלב: זאת אומרת, אנחנו צריכים מספיק זמן, כמו שאומר היושב-ראש, שאנחנו מכריזים על פתיחת האירוע כדי שהמשטרה תוכל להיערך קודם, שאנחנו גורמים בידיים לחילול שבת.

אורי מקלב: אני לא - - -

דוד אזולאי: אם נקבע את השעה 19:30 או 20:00 - - -

אורי מקלב: שהוא יגיד כמה זמן הוא צריך קודם.

עופר גנון: אדוני, אני אגיד לך משהו, ואני אגיד את זה עם כל הכבוד.

עופר גנון: אתם מתעסקים עם הקטע של ההגעה.

עופר גנון: אתם פותרים בעיה ויוצרים בעיה אחרת.

עופר גנון: אני אסביר למה אני מתכוון.

עופר גנון: אם אנחנו נתחיל ב-19:30, אנחנו יוצרים בעיה הרבה יותר חמורה, שאני רואה אותה כסכנה לחיים.

עופר גנון: כי אם כולם יגיעו ב"פיק" אחד ב-19:30 מכיוון שאנחנו נתחיל רק ב-19:30 - -

קריאה: כל האתר יקרוס.

עופר גנון: - - הסירקולציה שדיבר עליה חגי תהיה כמעט בלתי אפשרית.

עופר גנון: מכיוון שאנחנו, כוחות הביטחון, צריכים להיערך פה לפני כן, נערך לפני כן כדי שאנשים יוכלו להגיע בצורה מדורגת, בצורה בטוחה, בסירקולציה, בדיוק על מה שהוא דיבר.

עופר גנון: הוא יהיה פה איתי.

עופר גנון: אנחנו נתזמן אוטובוסים.

עופר גנון: אנחנו נהיה בתוך הקבר על מנת לזרז אנשים.

עופר גנון: אם אנחנו נפתור את הבעיה – שהיא חשובה, ואני מבין מה שאתה אומר לגבי חילול שבת – אנחנו ניצור סכנה אמתית במוצאי-שבת.

עופר גנון: אז אני אומר, בואו נתעסק עם הדברים של האנשים.

עופר גנון: אתה ביטחון תשאירו לנו.

עופר גנון: אנחנו נעשה מה שצריך מתי שצריך.

עופר גנון: איך אומרים?

עופר גנון: פיקוח נפש דוחה שבת, ואני אומר את זה.

עופר גנון: תנו לנו להיערך בשעות שלנו.

אורי מקלב: אבל שבת לא נדחית מפני להגיע לקבר רחל, עם כל הכבוד.

דוד אזולאי: אני מבין את השיקולים שלכם.

דוד אזולאי: אני מוכן לקבל את מה שאתה אומר.

דוד אזולאי: יחד עם זאת – רבותי, אני מבקש – כשאני שומע מהאחראי על המקום כאן שהמקום סגור ואין תנועה עד לפתיחה, או הוראה של המג"ד – ואני תיכף אשמע אותך אדוני – מה שאני מבקש בכל זאת מהמשטרה ומכוחות הביטחון, לעשות הכול על מנת להימנע מחילולי שבת.

עופר גנון: נעשה את זה.

דוד אזולאי: תודה רבה.

דוד אזולאי: יש לך עוד משהו להוסיף?

דוד אזולאי: ההתייחסות שלך לגבי פתיחת האתר בשבת.

עופר גנון: לא, לגבי פתיחת האתר בשבת, נכון לעכשיו, המרחב והתחנה במגמה שלא צריך לשנות סטאטוס-קוו, שהמקום צריך להיות סגור.

עופר גנון: אבל אני מדגיש, הממ"ז ביום רביעי בשבוע הבא יחליט.

עופר גנון: הוא למעשה היחיד שיחליט בסופו של דבר מה הוא ממליץ.

עופר גנון: זה עובר לשיקול דעתו, והוא יחליט.

עופר גנון: אנחנו רק ממליצים - - -

דוד אזולאי: אנחנו כוועדה ממליצים – ונפנה אליו.

דוד אזולאי: אנחנו נפנה לממ"ז לבקש שהסטאטוס-קוו לא ישתנה, ולא לפתוח את המקום בשבת.

עופר גנון: אני אדאג להעביר לו את זה.

ישראל אייכלר: זו החלטת ועדה או שנעשה על זה דיון?

דוד אזולאי: לא, אנחנו נעשה את זה כהחלטת ועדה.

אורי מקלב: זו בקשה של הרב של המקומות הקדושים.

אורי מקלב: הוא לא בארץ.

אורי מקלב: אני צריך לדבר אתו.

דוד אזולאי: רבותי, אנחנו נחליט ונעביר את זה כהחלטה לממ"ז.

דוד אזולאי: רבותי, אנא מכם.

אורי מקלב: אבל צריך לשאול את הרב של המקומות הקדושים.

אורי מקלב: הוא לא בארץ כדי שאני אוכל לברר.

אורי מקלב: רציתי לברר את זה אתמול, על סמך מה הוא ביקש את זה.

אורי מקלב: אני מתפלא מכיוון שההיערכות - - -

דוד אזולאי: סליחה, אם הוא לא נמצא פה בארץ, הוא יכול היה לשלוח את הנציג שלו, והיה מנחה אותו מה להגיד.

דוד אזולאי: הנציגות שלו הוזמנה.

דוד אזולאי: היות והוא לא בא, אני חושב שמותר לנו כוועדה להחליט, ואנחנו מחליטים, זה הכול.

אורי מקלב: נכון.

אורי מקלב: אנחנו חושבים שאי-אפשר לחלל שבת.

אורי מקלב: עם כל הכבוד.

אורי מקלב: זה לא הכותל המערבי.

דוד אזולאי: אנחנו נפנה לממ"ז ונבקש ממנו לקבל את ההמלצה של הוועדה.

דוד אזולאי: תודה.

עופר גנון: זה לגבי שבת.

עופר גנון: במוצאי-שבת, כמו שחגי אמר, בסביבות 02:00-01:00 אנחנו נעשה הערכת מצב לגבי יום ראשון.

עופר גנון: אנחנו נערכים וערוכים גם ביום ראשון על-פי הצורך, משעה 06:00 בבוקר עד רדת החשיכה לאותו מערך – "טדי"-רוזמרין-מתחם הקבר.

עופר גנון: שוב פעם, על-פי הכמויות.

עופר גנון: מכיוון ש-14 שנה לא היה פה – אף אחד לא יכול להגיד לי בבטחה, גם לא שחר, ולא אף אחד מהיושבים פה על השולחן איך האירוע הזה יהיה מבחינת לו"ז, אז אנחנו ניערך לזה.

עופר גנון: אני מאמין שמכיוון שזה מתחיל מיום חמישי, תהיה פה חלוקה מסוימת.

עופר גנון: אנשים שבאים חמישי ושישי, מן הסתם לא יבואו במוצאי-שבת וביום ראשון.

עופר גנון: אני מאמין ככה, אלא אם כן תגידו לי שאני טועה.

דוד אזולאי: לא, אתה לא טועה.

ישראל אייכלר: לא יבואו פעמיים, אבל במוצאי-שבת יהיו פה המון אנשים.

ישראל אייכלר: עד הבוקר.

עופר גנון: יהיו אנשים, בוודאי.

עופר גנון: אנחנו נערכים לזה.

עופר גנון: אנחנו ניערך, נעשה הערכת מצב.

עופר גנון: ואני יכול להבטיח לך שיהיה פה גם מערך שלנו.

דוד אזולאי: תודה רבה עופר.

דוד אזולאי: אני מודה לך.

דוד אזולאי: אני מבקש מנציג המשרד לביטחון פנים, סנ"צ רוני פארס.

דוד אזולאי: בבקשה אדוני.

רוני פארס: שלום לכולם.

רוני פארס: אני אנצל את ההזדמנות קודם כל להגיד מילת תודה והערכה לשחר, מנהל המקום, שעושה פה עבודת קודש לאורך כל השנה.

רוני פארס: אני חושב שהוא עושה עבודה מצוינת.

רוני פארס: זה המקום להגיד את זה.

רוני פארס: אחד, צריך לזכור שהאירוע בשנה קודמת, אנחנו מדברים על סדר גודל של כמעט 70,000 איש.

רוני פארס: זה אירוע לא פשוט, אירוע בקנה מידה מאוד גדול.

רוני פארס: צריך לזכור שהאירוע הזה מתאפיין בעיקרו בנושא של סדר ציבורי, ובעיקר בנושא תחבורה.

רוני פארס: כרגע אני מוציא את סוגית הביטחון, שזה משהו בנפרד.

רוני פארס: אבל צריך לזכור את זה.

רוני פארס: אם שני המערכים האלה לא יעבדו בצורה סבירה, אנחנו יכולים למצוא את עצמנו פה במצב לא נעים בכלל.

רוני פארס: צריך לזכור שתחומי האחריות – השנה המבצע בכללותו הוא באחריות מרחב "מוריה".

רוני פארס: אנחנו כמג"ב עוטף ירושלים, גדוד דרומי, אחראים בתוך המכלול הזה על נושא האבטחה בצד הכחול, מהחומות פנימה.

רוני פארס: נקודה מאוד חשובה, יש פה הרבה בעלי תפקידים חדשים השנה, וזה יכול להיות מבחינתנו יתרון כי האנשים לא מקובעים.

רוני פארס: אני חוזר על הנקודה האחרונה.

רוני פארס: יש פה הרבה בעלי תפקידים חדשים בצד הביטחוני, בין אם זה במשטרה הכחולה, בין אם זה במג"ב, בין אם זה בחטמ"ר עציון.

רוני פארס: זו נקודה שצריך לנצל אותה השנה.

רוני פארס: אנשים לא מקובעים, מסוגלים ומוכנים לעשות ולבחון כל דבר שאנחנו נידרש בשביל שהדבר הזה ייעשה בצורה יותר טובה.

רוני פארס: נקודה מאוד חשובה, צריך לזכור שחג הקורבן נופל באותו יום שישי.

רוני פארס: בצמוד לקבר רחל יש פה את מעבר רחל שמשמש את כל אזור בית-לחם-חברון.

רוני פארס: אני מאמין שניתנו היתרים כאלה ואחרים לכניסה של ביקורים בארץ, או בכלל דברים שקשורים לתקופת החג.

רוני פארס: צריך לקחת את זה בחשבון, איך אנחנו מתייחסים לציר בחוץ, עם רמת החיכוך שתיווצר בין פלסטינים ליהודים בציר.

רוני פארס: זו נקודה מאוד חשובה, האם אנחנו סוגרים את מעבר רחל לאותה שבת, או לפרקי זמן מסוימים, ומפנים תנועה לכיוון ציר המנהרות.

דוד אזולאי: מעבר רחל בדרך כלל סגור בשבת?

קריאה: לא, הוא עובד.

רוני פארס: הוא עובד רגיל.

רוני פארס: השאלה הספציפית לגבי השאלה של ההילולה, איך אנחנו מתייחסים לסוגיה הזאת.

ישראל אייכלר: מה היה בעבר, היו סוגרים את המעבר ביום ההילולה?

רוני פארס: אף פעם הוא לא נסגר.

רוני פארס: זה כמו שקבר רחל אף פעם לא נפתח בשבת.

רוני פארס: זה על אותו משקל.

קריאה: לא, צריך להסביר להם שאנחנו נותנים להם לצאת, אבל להיכנס הם - - -

רוני פארס: החזרה שלהם היא דרך מחסום המנהרות.

רוני פארס: אבל היציאה שלהם היא דרך המעבר.

רוני פארס: השאלה מה אנחנו רוצים בסופו של דבר.

רוני פארס: זו נקודה ששווה להתייחס אליה.

אורי מקלב: זה משמש היום כמעבר חירום, נכון?

אורי מקלב: המעבר הזה משמש כמעבר חירום לאירוע בקבר רחל.

רוני פארס: לא, מעבר רחל משמש לשגרת חיים.

אורי מקלב: שגרה רגילה שלהם?

רוני פארס: שגרה רגילה שלהם לכל דבר ועניין.

דוד אזולאי: וביום כזה, כשיש חג אצלם, אבל התנועה כוללת תנועת הולכי רגל, או תנועת - - -

רוני פארס: אני דווקא מסתכל על זה מנקודת המבט שלנו.

רוני פארס: בגלל שיהיו פה הרבה מאוד יהודים שיבואו להתפלל, הכמות של הצד הפלסטיני, כמה יכנסו, היא פחות מעניינת כרגע.

רוני פארס: השאלה מה זה יכול ליצור.

רוני פארס: האם אני רוצה את החיכוך הזה, כן או לא.

קריאה: אי-אפשר שיעברו דרך המנהרות?

רוני פארס: אפשר.

רוני פארס: צריך רק להחליט.

דוד אזולאי: מי אמור להחליט בעניין הזה?

דוד אזולאי: הביטחון?

רוני פארס: אני לא בטוח שזה ברמה שלנו, של המג"ב המקומי.

רוני פארס: לטעמי יש לזה השלכות קצת יותר גדולות.

רוני פארס: אני מעריך שזו החלטה אולי ברמת הוועדה, אולי ברמת מחוז ירושלים.

דוד אזולאי: אנחנו לא ניכנס לקטע הזה.

דוד אזולאי: זה נושא ביטחוני.

דוד אזולאי: בעניין הזה אני מציע לכולם – אנחנו לא נתייחס לנושא הזה.

דוד אזולאי: שמענו את הדברים.

דוד אזולאי: אני חושב שכדאי להשאיר את זה לכוחות הביטחון, זאת תהיה החלטה שלהם.

ישראל אייכלר: אני רוצה לשמוע עוד משהו מהמפקד, אדוני.

ישראל אייכלר: אולי תתייחס לאסקלציה, להבדל בין השנה לשנים קודמות, כי בשנים הקודמות ידענו שבין החומות אין שום בעיה ביטחונית.

ישראל אייכלר: אני שומע בזמן האחרון שיש הרבה זריקות אבנים מעבר לכביש.

רוני פארס: לתוך החומות?

ישראל אייכלר: לתוך החומות, על הכיכר פה.

ישראל אייכלר: שחר יגיד לך מה קורה.

ישראל אייכלר: השאלה היא האם יש שינוי בהיערכות בגלל הדבר הזה?

רוני פארס: קודם כל, המצב לא שונה בהרבה משנה שעברה.

רוני פארס: יש לי פה את סיכום הישיבה של השנה הקודמת.

רוני פארס: אנחנו מדברים על אותם מספר אירועים, פחות או יותר.

רוני פארס: לא שזה צריך להיות כך, אבל בסך הכול, מבחינת כמות האירועים, אנחנו מדברים על אותה כמות אירועים, פחות או יותר, פלוס-מינוס אחד או שניים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: וביחס לזה שלא היתה חומה?

רוני פארס: אני לא יודע להגיד לך לגבי החומות.

רוני פארס: החומות האלה פה כבר הרבה שנים.

רוני פארס: לא הייתי פה, אני לא מכיר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מצטערת, הרבה אייכלר, שאני – אני הגעתי לפה ופשוט הזדעזעתי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זאת אומרת, הירידה מהאוטובוס - -

ישראל אייכלר: זה קורה לכל אחד.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: - - ולראות את החומות האלה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה אי-אפשר לעשות חומות שקופות?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: חומות חסינות אש?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא יודעת מה, אבל בכלל חושבים על זה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתם מדברים על זה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה היה לפני החומות?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כמה זה הציל נפשות?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: רק להסתכל על זה, אתה כבר נפגע חרדה.

שחר פיירמן: היו פה יריות, נהרגו אנשים וחיילים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא אומרת לא לעשות חומה, אבל השאלה היא - - -

ישראל אייכלר: זה היה בתקופת האינתיפאדה.

ישראל אייכלר: זה היה בהסכמי אוסלו - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בסדר, זה כבר היה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו עכשיו - - -

ישראל אייכלר: - - היו הרבה הרוגים.

ישראל אייכלר: חיל נהרג פה מהכניסה לקבר, מהבית שממול.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בוודאי שאני מעדיפה שלא יהיו חומות בכלל.

שחר פיירמן: היה שיקול בין להשאיר את המקום בצורה כזאת שיכולים להגיע אליו פעם בכמה חודשים בגלל שהביטחון לא מרשה לך להיכנס, או שתעשה חומות ותוכל להיכנס כל יום.

שחר פיירמן: אז עדיף חומה ולהיכנס כל יום.

ישראל אייכלר: אבל גם חומות וגם אבנים - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל למה שאני לא אעשה חומות חסינות אש שקופות, ואז אני גם אכנס וגם יש חומות?

קריאה: אין כזה דבר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה?

קריאה: אין חומות שקופות חסינות אש.

קריאה: זה לא ישנה עכשיו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו יכולים לקבל החלטה פה.

קריאות: - - -

דוד אזולאי: אנחנו לא נקבל החלטה, זה לא יעזור שום דבר.

קריאה: זה כבר נתון, זה כבר פה.

דוד אזולאי: שחר, השאלה שלי היא האם לאחרונה נזרקו אבנים מעבר לחומה לתוך האתר?

שחר פיירמן: כשנזרקות אבנים – לאחרונה מה שקורה, נזרקות אבנים מהכיכר הראשית.

שחר פיירמן: הפעולה של מג"ב, שהם אחראים על המקום מבחינה ביטחונית מכניסים את הציבור פנימה.

שחר פיירמן: אפילו כבר לא עוצרים את הכניסה של הרכבים.

שחר פיירמן: קיבלו הוראה מממ"ר ירושלים, פוני, שגם אם נזרקות אבנים, הרכבים נכנסים עדיין.

שחר פיירמן: הם בסך הכול דואגים שמבחינה ביטחונית אנשים לא יפגעו.

שחר פיירמן: זו הדאגה שלהם.

שחר פיירמן: וכמובן, הם מגיבים מיד.

יוסף שוינגר: שחר, אני מציע – אנחנו מאוד מבינים בביטחון, אנחנו מומחים.

יוסף שוינגר: אבל אולי ניתן לכוחות הביטחון, אחרת הם יתחילו לנהל לנו את הקבר.

שחר פיירמן: בוודאי הוא ידבר.

שחר פיירמן: הוא שאל את האזרחי, אני עניתי לו באזרחית.

יוסף שוינגר: זה הפחד שלי.

דוד אזולאי: יוסי, אני שאלתי ואני רוציתי לדעת האם יש מצב שיש זריקת אבנים למרות החומה, והתשובה היא כן.

יוסף שוינגר: ברור.

יוסף שוינגר: יש באופן קבוע.

דוד אזולאי: זה מה שרציתי לשמוע.

ישראל אייכלר: יותר ממה שהיה בשנה שעברה?

יוסף שוינגר: יותר, חד-משמעי אני אומר את זה.

דוד אזולאי: רוני, בבקשה, אתה יכול להמשיך.

רוני פארס: לגבי הסוגיה של זריקת אבנים, אנחנו עדים – מ-10 בספטמבר, פחות או יותר, יש זריקות אבנים מידי פעם, אפשר להגיד כמעט על בסיס יומיומי.

רוני פארס: בשני מקרים נזרקו שלושה בקבוקי תבערה שהתפוצצו בתוך השטח האדום, בפנים, בתוך השטח הפלסטיני.

רוני פארס: במקרה אחד, כשנזרקו לכאן בקבוקים עם נפצים בתוכו, לשמחתנו, לא היו נפגעים.

רוני פארס: התרגולת שהצלחנו לפתח כאן, קודם כל מבחינת שלום הציבור, להכניס את המתפללים פנימה – מי שקרוב לחלקת הקבר, ומי שקרוב לאזור החניון העליון.

רוני פארס: אנחנו מפרידים ומכניסים את האנשים פנימה.

רוני פארס: קודם כל, צריכים לוודא שאנשים לא נפגעים.

רוני פארס: מבחינת דפוס הפעולה, מבחינתנו אנחנו מתואמים גם מול חטמ"ר עציון וגם מול מת"ק בית-לחם בתגובה, בצד השני.

רוני פארס: יש תיאום מלא מול החטיבה ומול המת"ק.

רוני פארס: דרך אגב, אנחנו מדברים על ילדים מאוד קטנים שזורקים את האבנים.

רוני פארס: לדוגמה, ביום חמישי שעבר היו לנו פה, בפריצה פנימה, שני עצורים ילדים בני 10.

רוני פארס: יש פה בעיה חוקית בכלל להמשך הטיפול.

דוד אזולאי: מאיפה הם נכנסו?

רוני פארס: אנחנו נכנסנו מהשער.

רוני פארס: פרצנו פנימה.

דוד אזולאי: מאיפה הם נכנסו?

רוני פארס: הם לא נכנסים, הם זורקים את האבנים.

קריאה: "אל-עאידה" – יש פה מחנה פליטים.

רוני פארס: מחנה פליטים אל-עאידה".

רוני פארס: הגילאים הם בני תשע- עשר, שיש פה אפילו בעיה חוקית מבחינת המשך הטיפול.

רוני פארס: החוק בכלל לא מאפשר מעצר.

קריאה: הוא קטין.

רוני פארס: בדיוק, הוא נחשב קטין, אז יש פה קצת בעיה.

רוני פארס: קיימת עבודה – אני מאמין שחטמ"ר עציון גם יתייחסו לזה וגם המת"ק, כי אתמול היינו בפגישה עם המנגנונים הפלסטינים.

רוני פארס: המסר של המח"ט היה מאוד תקיף, מאוד לא משתמע לשני פנים, בעניין הזה שהם צריכים לעצור את זה, ובאופן מידי.

רוני פארס: המח"ט אמר בצורה מאוד מפורשת שהם עברו את גבול הטעם הטוב, בשפה הכי פשוטה.

רוני פארס: ואם זה לא ייפסק באופן מידי, הצבא ייכנס לשם לפעולה.

רוני פארס: זה הסיכום, נכון לעכשיו.

דוד אזולאי: חטמ"ר עציון, בבקשה רונן.

רונן מידם: רונן מידם, מקצין אג"ם, עציון.

רונן מידם: אני אעשה קצת סדר והערכת מצב למה שקורה פה בקבר, כי נאמרות אמירות בחדר.

רונן מידם: מבחינת כמות האירועים, אין שינוי בכמות האירועים.

רונן מידם: צריך להגיד שהעסק עולה כי הוא בסמיכות לאירוע של הילולת רחל אימנו.

רונן מידם: ב-2001 היו פה 14 אירועים.

רונן מידם: ב-2012 כמעט ולא היו פה אירועים של זריקות אבנים.

רונן מידם: רוב האירועים קרו בסמיכות לימי אזכור כאלה ואחרים, כמו יום הנכבה, יום הנכסה, יום האסיר, שיצרו לנו פה אירועים סביב המעבר.

רונן מידם: לכן מבחינתנו, מבחינה ביטחונית, יש פה שינוי שהוא מקומי.

רונן מידם: מבחינתנו אין שום בעיה לקיים את ההילולה, ואנחנו גם נדע לתת את המענה.

רונן מידם: אנחנו נפגשנו עם המנגנונים.

רונן מידם: עשינו תיאום ביטחוני, והעברנו בדיוק את הקווים האדומים מבחינתנו לדבר הזה.

רונן מידם: כרגע, בצד של בית-לחם, אנחנו נותנים למנגנונים לעבוד.

רונן מידם: וזה עובד יפה.

רונן מידם: זה עובד יפה כל השנה.

רונן מידם: בסך הכול אנחנו מאוד מתואמים מולם.

רונן מידם: אנחנו רוצים שהמענה הראשונה יהיה כרגע על בסיסם.

רונן מידם: אפשר לעלות לקבר ולראות שיש 20 שוטרים פלסטינים כרגע במחנה הפליטים "אל-עאידה".

רונן מידם: צריך להגיד שיש פה בעיה של סמיכות, ולכן אין בעיה לעבור פה את החומות בזריקות אבנים, זה לא כזה מורכב.

רונן מידם: אנחנו נמשיך לעשות הערכת מצב בהקשר של אופי הפעלת הכוחות הצה"ליים, בהתאם למה שאנחנו נראה בשבוע הקרוב.

רונן מידם: יש לנו עוד שבוע לבחון את זה.

רונן מידם: אנחנו דיברנו איתם אתמול, עשינו תיאום.

רונן מידם: כרגע אנחנו ניתן להם כמה ימים לעבוד בשטח, ונראה מה המצב.

רונן מידם: בהתאם לזה אנחנו גם נוכל לשנות את התוכנית שעשינו.

רונן מידם: צריך להגיד שגם עם היערכות כוחות שלנו בפנים יכולה להיזרק אבן לפה.

רונן מידם: יש פה סמיכות קרובה מאוד לבתים, יש פה סמיכות קרובה מאוד למחנה פליטים.

רונן מידם: זה יכול לקרות.

רונן מידם: חלק מהעניין של אופי הפעולה, האם להיכנס פנימה, כניסה שלנו פנימה תייצר חיכוך.

רונן מידם: אני חושב שזה לא נכון.

רונן מידם: בגלל זה אני אומר, כולם רוצים כל הזמן לרוץ קדימה.

רונן מידם: חלק מהעניין של - - -

דוד אזולאי: את זה אנחנו משאירים לשיקול דעתכם.

רונן מידם: אני אומר, חלק מהעניין של לצאת קדימה יכול להוביל לחיכוך ולהרבה יותר בעיות ביטחוניות, כשיש פה 100,000 מתפללים.

רונן מידם: את זה אנחנו נדע בהערכת מצב, לתת את המענה בזמן אמת.

רונן מידם: בסך הכול יש מספיק כוחות, גם של הגדוד, גם של החטיבה, גם כוח כוננות שיידע לתת את המענה בזמן אמת, אם צריך.

רונן מידם: כשאנחנו נבין שהעסק בצד של בית-לחם לא עובד, אנחנו נדע להכניס כוחות פנימה, ונייצר איזשהו - - -

דוד אזולאי: רונן, - - - אנשי מג"ב, שנמצאים פה, בתוכו, מידית, אונליין, על דברים חריגים כאלה?

רונן מידם: בוודאי.

רונן מידם: בתיאום הביטחוני - - -

דוד אזולאי: השאלה שלי היא – ברגע שאתם מעדכנים את אנשי המקומות הקדושים, שהם אחראיים פה על המקום - - -

רונן מידם: כל פעולה שאנחנו עושים – אם אני צריך לעבור לצד השני, כל פעולה מתואמת עם חיילי מג"ב.

רונן מידם: אנחנו מתאמים את זה עם הקבר.

רונן מידם: כולל שימוש באמצעים כאלה או אחרים.

דוד אזולאי: תודה.

ישראל אייכלר: בשנה שעברה לקחתם בחשבון אם, חלילה, לא זורקים אבן, אלא פיגוע – לקחתם בחשבון לפתוח את הציר למקרי חירום, כדי שתוכלו לעשות פינוי?

ישראל אייכלר: השאלה אם אתם ערוכים בעניין הזה.

רונן מידם: זה היה מול מג"ב עוטף.

רונן מידם: גם אנחנו יכולים להיות ערוכים לפתיחת הציר.

רונן מידם: אנחנו עושים את זה.

רונן מידם: אנחנו מאוד מתורגלים בזה, אנחנו עושים את זה בחגי המולד, כשאנחנו פותחים את שני הצירים.

רונן מידם: הם נקראים שערים 23 ו-24.

רונן מידם: אנחנו מתואמים עם מג"ב עוטף.

רונן מידם: לתת את המענה הזה בזמן אמת, לא תהיה בעיה.

דוד אזולאי: תודה רבה.

דוד אזולאי: משרד התיירות, את רוצה להתייחס?

אהובה זקן: אהובה זקן, סמנכ"ל מוצר תיירותי.

אהובה זקן: אין לי הרבה למה להתייחס, למעט העובדה שאני יודעת שאנחנו בידיים טובות, ידיים של אנשים עם ניסיון ועם מקצועיות שיידעו להיערך לאירוע מהסוג הזה.

אהובה זקן: זו לא פעם ראשונה.

אהובה זקן: להם יש את הניסיון.

אהובה זקן: אנחנו סומכים את ידינו לחלוטין על כוחות הביטחון וכל שאר הגורמים הרלוונטיים, כמובן, המרכז למקומות קדושים.

אהובה זקן: אנחנו רואים במבקרים האלה תיירים לכל דבר, כך שהשירות שניתן להם חשוב לנו.

אהובה זקן: ולכן אנחנו מברכים על היוזמה ומקווים שזה יעבור בהצלחה, כמו שאר האירועים בשנים קודמות.

דוד אזולאי: תודה רבה.

דוד אזולאי: שלמה רוזנשטיין, עיריית ירושלים.

דוד אזולאי: יש פה עוד כמה נושאים - - -

קריאה: לא התייחסת לכוחות הצלה – הצלה ומד"א.

דוד אזולאי: מיד אני אאפשר גם להם.

דוד אזולאי: לא שכחתי אותם.

דוד אזולאי: יש פה גם את מרכז הקרן למורשת קבר רחל, שבוודאי גם הם ירצו להתייחס.

דוד אזולאי: אבל תחילה אני אעבור לחברי הכנסת.

דוד אזולאי: בבקשה, חבר הכנסת אורי מקלב.

אורי מקלב: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש.

דוד אזולאי: אני רוצה רק לציין, לפני שאני נותן לך את רשות הדיבור, שאת המסורת לבקר במקום הזה התחיל חברי, חבר הכנסת אורי מקלב, עוד בהיותו יושב-ראש.

דוד אזולאי: אני משתדל להמשיך את המסורת הזו.

דוד אזולאי: כדי שנדע – בתקופתו של חבר הכנסת אורי מקלב כיושב-ראש הוועדה, הוא ביקר כאן.

דוד אזולאי: היו כאן שתי ישיבות.

אורי מקלב: תודה רבה, אבל מעשיי מתגמדים למול מעשיך.

אורי מקלב: זה היה ביום רגיל שעשינו, ביום פעילות של הכנסת.

קריאה: תגיד את זה עוד פעם בשביל תשדיר הבחירות.

אורי מקלב: אין פה קליטה של פלאפונים.

אורי מקלב: אני יודע שאין פה קליטה.

אורי מקלב: לקחתי בחשבון את הכול.

אורי מקלב: אנחנו לוקחים בחשבון שהדברים האלה לא ייצאו החוצה, זה נשאר רק בתוך המשפחה.

אורי מקלב: אבל אין לי בעיה שזה גם ייצא החוצה, אנחנו אומרים את זה בהרבה הזדמנויות, זו לא פעם ראשונה.

אורי מקלב: אני מחמיא – אני אומר את זה במיוחד.

אורי מקלב: אני מאחל בכל המשרדים המקצועיים, הממשלתיים, לא הפוליטיים, שיתוף פעולה כמו שיש לנו, ולא כמו הדימוי שיש לנו בעניין של שיתוף הפעולה בין חברי הכנסת ובין סיעות מפלגתיות.

אורי מקלב: והנה, נמצאים כאן לא רק מסיעת ש"ס, גם סיעת קדימה לשעבר וסיעת ליכוד לעתיד.

אורי מקלב: דרך אגב, חברים, לאחר שאני אצא מפה, אני מתכונן להגיד פרק תהילים להצלחתה של חברת הכנסת יוליה שמאלוב-ברקוביץ בהתמודדות שלה עכשיו לקראת הבחירות.

דוד אזולאי: אני מצטרף אליך.

אורי מקלב: אדוני, למה אני חושב שמעשי מתגמדים מול מעשיך?

אורי מקלב: אני רוצה לציין את הישיבה היום, היא לא דבר שהיה מובן מאליו.

אורי מקלב: הפעילות של הכנסת נפסקה.

אורי מקלב: הפעילות של הוועדות נפסקו, גם דברים חשובים מאוד.

אורי מקלב: נעשה מאמץ על-ידי היושב-ראש וצוות הוועדה כדי לקיים בכל אופן את הסיור הזה.

אורי מקלב: וזה גם מוכיח שהפעילות שהיתה בעבר היא לא פעילות שתלויה בדבר, אלא פעילות בגלל דאגה וחשיבה כדי שהאירוע הזה יצליח.

אורי מקלב: אנחנו באמת מדברים על אירוע, כפי שאמר את זה בפעם הקודמת חברי, חבר הכנסת אייכלר, אני חושב שהשלישי או הרביעי בגודלו בציבור הדתי במשך השנה, כך הגדרת את זה.

אורי מקלב: אינו דומה האירוע הזה אפילו לאירוע במירון, שהוא אירוע יותר גדול, אבל הוא אירוע במקום ידידותי בתוך מדינת ישראל.

אורי מקלב: ומקום כזה כמו קבר רחל, הגם שהוא שלוש דקות מירושלים, הוא במקום עוין, עם מורכבות.

אורי מקלב: המתחם מוגדר מאוד, החומות הגדולות שיש.

אורי מקלב: אבל אי-אפשר להתעלם גם מהשיפורים הרבים שנעשו פה בקבר רחל.

אורי מקלב: מתרשמים מיד בכניסה, זה לא רק לכבודנו.

אורי מקלב: חוץ מהיופי, והבנייה וההרחבה, גם מתחזקים את זה מאוד טוב, ושומרים על הסדר פה.

אורי מקלב: אני מקבל גם מפעם לפעם כל מיני פניות של אנשים שאני מבין מזה שהפעילות נעשית במשך כל השנה.

אורי מקלב: זה מתלונן שסילקו אותו, זה אומר שלא נתנו לו כאן.

אורי מקלב: אז אני מבין ששומרים על הסדר פה.

אורי מקלב: אז אמרתי, אם ככה עובדים, זה בסדר.

אורי מקלב: דרך אגב, גם קבלת הפנים היפה הזאת.

אורי מקלב: אבל אנחנו יודעים שהישיבה הזאת, כפי שאמר את זה היושב-ראש, היא גם היערכות.

אורי מקלב: וגם יש תמיד ממד של איזו הפקת לקחים, איזו חזרה גנרלית.

אורי מקלב: כולם מתכנסים יחד, גם אם אתם עושים את הסיורים המקצועיים שלכם.

אורי מקלב: בסופו של דבר, מכל ההיבטים – הציבוריים, התחבורתיים, הביטחוניים ושירותי ההצלה – כשכולם מתכנסים יחד ושומעים דברים גם מבחינה ציבורית.

אורי מקלב: יש שינוי בכינוס הזה, השנה, אדוני היושב-ראש, משנה שעברה, או גם לפני שנתיים.

אורי מקלב: בשנה שעברה, כשהתיישבנו, היתה לנו תקווה, והיתה לנו גם דאגה הרבה יותר גדולה.

אורי מקלב: בכל אופן, היתה לנו את הטראומה לפני שנתיים, שאנשים היו כלואים באוטובוס במשך שעה-שעה וחצי.

אורי מקלב: אנשים שעברו מהחלונות של האוטובוסים כדי לצאת.

אורי מקלב: אלו היו דברים שלא הורגלנו ולא חשבנו שיהיו, ולא היתה היערכות.

אורי מקלב: היו כל מיני סיבות – הגיעו לכאן הרבה יותר ממה שמשוער.

אורי מקלב: אבל בשנה שעברה אנחנו ידענו.

אורי מקלב: ברוך ה', כל האירוע הזה עבר בהצלחה ראויה לציון.

אורי מקלב: אנחנו חשבנו אולי היתה היערכות ליותר אנשים ובאו פחות בגלל שחששו.

אורי מקלב: כפי שאתה אמרת את זה בסיור, אחרי שבשנה שעברה היה טוב, ההיערכות צריכה להיות יותר.

אורי מקלב: אנשים לומדים מה היה בשנה שעברה – הכול בסדר, השנה אפשר להגיע.

אורי מקלב: נכון שזה גם מתפרס לשלושה ימים.

אורי מקלב: אבל אסור שניכנס לשאננות.

אורי מקלב: צריך לדעת שהגם שאנחנו יושבים בצורה אחרת, יותר רגועים, אנחנו רוצים לשמר את המצב, לשמר את מה שהיה בשנה שעברה, אבל אסור להיכנס לשאננות.

אורי מקלב: ולכן אנחנו מתכנסים פה היום.

אורי מקלב: ואנחנו גם מתרשמים שהדברים האלה מובנים אצל כל האחראים לכך, כל מי שלוקח אחריות, האנשים מכל המשרדים והגופים האחרים.

אורי מקלב: אבל האירוע, מבחינת ההיערכות, מתחלק לשניים.

אורי מקלב: הדבר הראשון בתוך תחום המתחם – ההגעה של האוטובוסים, היציאה של האוטובוסים, הגישה של האנשים למתחם הקבר, השהות שלהם בתוכו, שירותי ההצלה שצריכים להיות, וכדומה, מה שצריך בתוך מתחם הקבר.

אורי מקלב: אנחנו נמצאים פה ומתרשמים.

אורי מקלב: אבל יש דבר שאנחנו לא יכולים להתרשם ואנחנו לא יכולים לקבל, זו ההגעה למקום, שזה מורכב יותר, בין אם מגיעים בתחבורה הציבורית הישירה מהשכונות ומהעיר, ובין בתחבורה ציבורית מחוץ לעיר, שהם מחליפים אוטובוסים.

אורי מקלב: צריך לזכור שהם מחליפים אוטובוסים באצטדיון בחניון "טדי" ועולים לאוטובוסים אחרים.

אורי מקלב: אוטובוס שלם שמגיע מחוץ לעיר – או מתוך העיר אם מישהו מתארגן וחונה – האוטובוס הזה לא מגיע לפה, הוא מגיע לאצטדיון "טדי" ונוסע.

אורי מקלב: וכמובן, הרבים שמגיעים ברכב הפרטי.

אורי מקלב: באצטדיון "טדי" בשנה שעברה, חלק עבד וחלק פחות.

אורי מקלב: היה צריך להשים טיפה יותר דגש בחלק הזה.

אורי מקלב: "אגד" עבד בסדר, אבל בהעברה היו דברים שצריך – אפילו דבר פעוט, אנשים שהגיעו מחוץ לעיר, היו צריכים שירותים, אוכל.

אורי מקלב: התלוננו שאנשים לא הגיעו, לא ידעו איפה זה נמצא.

אורי מקלב: ואלו דברים שכשמדברים על אירוע צריך גם להשים לב לדברים אחרים.

אורי מקלב: הנושא של ההגעה בתוך ירושלים – כמובן, תחבורה ציבורית, המחיר שאנשים דיברו עליו, תחנות ההגעה.

אורי מקלב: אלו דברים מורכבים מאוד.

אורי מקלב: המסקנה של כל ההיערכות הזאת צריכה להיות – כמה שאנחנו מאריכים את האירוע, שהוא מתפרס יותר זמן, ככה אנחנו יודעים שיש יותר סיכוי שהוא יצליח.

אורי מקלב: וגם לכוון אנשים ולקרוא לאנשים להגיע לא בשעות העומס.

אורי מקלב: אנחנו כולנו יודעים שבמוצאי שבת – לא יקרה שום דבר.

אורי מקלב: גם בהודעה לעיתונות שלנו, הודעה של היושב-ראש, הודעה של הוועדה, גם בגופים המקצועיים, לבקש מאנשים להגיע – בתוך הכתבות שאתם כותבים לכתוב שצפוי עומס במוצאי-שבת, במיוחד בשעות הראשונות.

אורי מקלב: אתה כותב צפוי עומס, יש אנשים שיגידו שאם צפוי עומס, אולי נקדים את זה.

אורי מקלב: ואנשים רבים יקדימו את זה לליל שישי, מה שנקרא יום חמישי בלילה, אנחנו קוראים לזה ליל שישי.

אורי מקלב: ליל שישי ויום שישי.

אורי מקלב: ואחרי זה ביום ראשון – גם ביום ראשון אפשר להגיע, לא קרה שום דבר.

אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, יש מסר – חוץ מזה שאנחנו מדווחים הכול, אנחנו גם קוראים לציבור.

אורי מקלב: אנחנו גם צריכים לדבר לציבור בדברים האלה.

אורי מקלב: אנשים מאמינים ושומעים לדברים שאנחנו מפרסמים.

אורי מקלב: ואני אסיים.

אורי מקלב: חוץ מהתודות, אני רוצה לסיים שחילול השבת חשוב לנו מאוד.

אורי מקלב: האחראיים מהמשטרה ומשמר הגבול – מאוד חשוב לנו שלא ייגרם חילול שבת בגלל האירוע.

אורי מקלב: אנחנו קוראים לאנשים לבוא, אנחנו נמצאים פה.

אורי מקלב: להגיע לקבר רחל ביום השנה של קבר רחל לא דוחה שבת.

אורי מקלב: אנשים שבאים לפה לא רוצים להגיע למצב של מצווה הבאה בעבירה.

אורי מקלב: אתה צריך להגיד לנו כמה זמן אתה צריך לפני האירוע כדי להיערך, שמשם זה נקרא שהאירוע נפתח.

אורי מקלב: אם צריך שעה – אני לא יודע מתי יוצאת שבת, ב-17:40 – אז ב-18:40, ב-19:00, 17:50.

אורי מקלב: אני חושב שכבר היה שבת ב-17:45.

אורי מקלב: כבר השבת היה.

אורי מקלב: עוד שבוע אנחנו מדברים – לא על השבת הזו שבאה.

אורי מקלב: עכשיו הקפיצות הן גדולות.

אורי מקלב: לפי דעתי, ב-17:35 כבר יוצאת שבת.

אורי מקלב: השקיעה היא כבר ב-17:00 – גם אם אתה לוקח שעה של היערכות, אז האירוע מתחיל ב-19:00, 18:50, זה עוד מספיק זמן.

אורי מקלב: מהשכונות אנחנו נצא ב-19:00.

אורי מקלב: זה לא קשור.

אורי מקלב: האוטובוס ייצא ב-19:00, עד שהוא מגיע לפה לוקח זמן.

דוד אזולאי: הרב מקלב, סליחה, ממילא הוא אמר שהוא מתכוון להגיע בסביבות 18:00.

אורי מקלב: יש הבדל שאני יודע אותו.

אורי מקלב: אם הוא מגיע כשאני לא צריך אותו – אני לא אחראי על כל מה שהוא עושה, לא בחיים הפרטיים שלו וגם – זה לא בעקבות האירוע.

אורי מקלב: ועוד מילה אחת, אדוני היושב-ראש, אתה הרי מקיים ישיבות גם על אירועים כמו מירון ועוד.

אורי מקלב: הבעיה בכוחות ההצלה שיש, אנחנו לא רוצים שזה יעלה עוד פעם.

אורי מקלב: אני חושב שאפשר להגיע – הוכחתם שאפשר להגיע להבנות.

אורי מקלב: זה זמן שצריך להגיע להבנות בדברים האלה.

אורי מקלב: אין מלכות אחת נוגעת בחברתה.

אורי מקלב: לתת לכולם להשתתף בו, שבחלק הזה אנחנו גם נוכל להגיד שזה עבר בשלום, אנחנו נגיד כמו בשנה שעברה.

אורי מקלב: שנוכל להגיד על שנה הבאה, כמו בשנה שעברה.

אורי מקלב: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש.

דוד אזולאי: תודה רבה לך.

דוד אזולאי: אני מודה לך.

דוד אזולאי: חברת הכנסת יוליה שמאלוב-ברקוביץ, בבקשה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תודה רבה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה להגיד לכם שאני שכנה של קבר רחל.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עליתי להר הזה – אנחנו גרנו בגילה, עכשיו אומנם אני בהרצליה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: חייבת לומר שמאוד קשה לי לראות, כמו שאמרתי קודם, את החומות האלה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אין לי ספק שכוחות הביטחון עושים הכול כדי לתת את ההזדמנות לקהל שרוצה להגיע לכאן, והחומה הזאת היא מה שנקרא "הרע במיעוטו".

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני כמישהי שעלתה למדינה יהודית, ועדיין במדינה היהודית אני יודעת שלמקומות קדושים קשה לי להגיע בצורה חופשית, זה לא בדיוק מראה מלבב נכון לעכשיו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני יושבת כאן, ואני מסתכלת על מנהלת האתר, על גברת עדני, שעשתה ושיפצה את המקום הזה.

מרים עדני: אני לא שיפצתי - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא, אני מתכוונת שאספת תרומות כדי לשפר את החזות של המקום.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: וזה בוודאי הופך להיות לאתר מאוד תיירותי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ואני ממש מתרגשת פה, אני חייבת להגיד לכם, כי אני מסתכלת על כוחות הביטחון שלנו, על המשטרה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני ממש מתרגשת לשבת כאן היום.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: באמת, כמו שאמר חבר הכנסת אורי מקלב, להבדיל מרוב חברי הכנסת שנמצאים כאן, שיודעים את השתייכות מקומם, אני אישית מחפשת כרגע בית פוליטי כדי להמשיך להביא תועלת לציבור במדינת ישראל, כי הבית שאני נמצאת בו הוא מבחינתי כבר - - -

קריאה: עומד להריסה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כן.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה להגיד שציבורים רחבים מאוד במדינת ישראל בכלל לא מבינים את הזיקה של אנשים רבים שיושבים פה כרגע וחושבים איך יבוא "אגד", כמה יעלה האוטובוס, איך ייערכו כוחות הביטחון.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הם פשוט לא מבינים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זאת אומרת, לא ברור להם מה זה קבר רחל, למה זה כל כך מושך.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ואני חושבת שזאת הסיבה שיש פה חומות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שאם הציבור במדינת ישראל יתחיל לחזור לשורשים שלו, ויבין מהי היהדות, אז החומות שלנו נהיה אנחנו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ולכן מאוד קשה לי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: באמת, ממש קשה לי לרדת מהאוטובוס ופתאום - - -

קריאה: רחל מבכה על בניה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הציניקנים יגידו שאני מתרגשת בגלל מערכת הבחירות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל אני ממש לא.

דוד אזולאי: ניכרים דברי אמת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: טוב, אני רוצה לעבור ל"מוד" עבודה, סליחה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למרות שזה גם חלק מהעבודה שלנו, לנסות לקרב את עם ישראל לשורשים שלו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו לא דיברנו על "איחוד הצלה" ומד"א כי על זה אנחנו לא מדברים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לדעתי זה דבר מאוד חשוב בהיערכות, לא פחות מכל מה שדיברנו עד עכשיו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ואני מקווה מאוד שכשאנחנו נפתח את הדיון – כי נראה לי שאתה לא סתם לא מדבר על ההיערכות המשותפת של ארגון "איחוד הצלה" ומד"א, כי נראה לי שאת הדברים הקשים אתה שם בצד.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל אני חושבת ש - - -

דוד אזולאי: אני לא מתכוון להתעלם מכך.

דוד אזולאי: אני קיבלתי פניות.

דוד אזולאי: ההיפך, אני רוצה להתייחס לזה בצורה ראויה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה אני אגיד לכם?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני עדיין רוצה לפנות – דרור ממשרד התחבורה כבר הלך - - -

דוד אזולאי: יש לו עוד ישיבה בשעה 11:30.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תמיד, דרך אגב.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש לו הקצבה לוועדה לפניות הציבור.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שיעור, 45 דקות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אחרי זה הוא נעלם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זהו, מה אני אגיד לכם?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מקווה שההחלטות שאנחנו נקבל פה יבוצעו וההילולה תעבור בלי - - -

קריאה: - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שלומית רוצה להגיד שאני צריכה להתנצל על האיחור, כי אני איחרתי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני פה, בקיצור.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני פה, ואני מקווה שנמשיך לעשות את זה גם בעוד שלושה חודשים.

דוד אזולאי: תודה רבה.

דוד אזולאי: אני רוצה לאחל לחברת הכנסת יוליה שמאלוב-ברקוביץ – באמת, היא מלווה את הוועדה כמעט בכל הדיונים.

דוד אזולאי: מכל הלב אני אומר, אחת מחברות הכנסת שפעילה בוועדה.

דוד אזולאי: כשהיא אומרת את הדברים היא מדברת מכל הלב.

דוד אזולאי: הדברים ניכרים כדברי אמת.

דוד אזולאי: נאחל לך הצלחה, בעזרת ה'.

דוד אזולאי: בוודאי זכותה של רחל אימנו תעמוד לך, וכל הזכויות הטובות שאת עושה בוודאי שיעמדו לזכותך.

דוד אזולאי: אני לא מתכוון להתעלם מנושא שירותי מד"א, או השירותים הרפואיים באתר הזה.

דוד אזולאי: עשינו את זה במירון.

דוד אזולאי: עשינו את זה אשתקד גם פה.

דוד אזולאי: וגם השנה נעשה את זה.

דוד אזולאי: אני לא מתכוון לטאטא את הדברים מתחת לשטיח.

דוד אזולאי: כולם מכירים, ישנו איזשהו ויכוח בין מד"א לבין "איחוד הצלה".

דוד אזולאי: וכאן הייתי מבקש לדעת – אני שואל את מנהל האתר – מי אחראי על שירותי הגשת עזרה ראשונה לציבור הרחב שנמצא כאן?

דוד אזולאי: מדובר בסך הכול באירוע שהוא מקיף עשרות אלפי אנשים, אם לא יותר מכך.

דוד אזולאי: מישהו צריך לתת על כך את הדעת.

דוד אזולאי: מי קובע את מי - - - מה צריך, וכל מה שקשור לכך?

יוסף שוינגר: בשנה שעברה מי שהחליט בעניין היה הממ"ז דאז, ניסו שחם.

יוסף שוינגר: הוא לא בתפקידו.

יוסף שוינגר: לפי המידע שקיבלנו, השנה ממ"ר "מוריה", שהוא המפקד האחראי על האזור כולו, שתחתיו פועלת תחנת "עוז", הודיע שהוא לא מתכוון להתערב.

יוסף שוינגר: מה עושה המרכז הארצי בכל ספק שנותן שירותים?

יוסף שוינגר: זה יכול להיות משירותי אבטחה, סדרנות, ניקיון וכדומה, וכלה בשירותי כב"ה, מד"א וכדומה.

יוסף שוינגר: אנחנו פונים לגופים ומבקשים מהם הצעות, כמה לפי דעתם יעלה האירוע מבחינת סדרי הכוחות שאנחנו מבקשים.

דוד אזולאי: מי קובע את סדרי הכוחות?

יוסף שוינגר: סדרי הכוחות נקבעים בהתאם לכמויות האנשים.

יוסף שוינגר: יש לזה כללים ברורים.

דוד אזולאי: מי קובע את סדרי הכוחות, אתם?

יוסף שוינגר: לא, יש כללים ברורים כשיש צפי – למשל, אם יש 1,000 בזמן נתון, צריך כך וכך.

יוסף שוינגר: אם יש 1,500 – אלו כללים ברורים של עזרה ראשונה.

דוד אזולאי: יש לכם את הצפי הזה השנה?

יוסף שוינגר: יש את הצפי הזה.

יוסף שוינגר: בדרך כלל היו שני אמבולנסים עם עוד מספר מתנדבים, עם חפ"ק.

יוסף שוינגר: הם יודעים כבר.

יוסף שוינגר: כל ארגון יודע, כי כל ארגון היה כבר במקום.

יוסף שוינגר: אנחנו ניקח הצעות משני הארגונים.

יוסף שוינגר: מי שיהיה הכי זול הוא זה שיזכה בתפקיד.

יוסף שוינגר: זה מאוד פשוט.

דוד אזולאי: זה מכרז?

דוד אזולאי: זה קנייה?

יוסף שוינגר: לא, אין 30 גופים.

יוסף שוינגר: יש את "איחוד הצלה" ויש את מד"א.

יוסף שוינגר: אנחנו פונים לשני הארגונים, נותנים להם את הצפי, גם של כמויות האנשים, גם של הזמנים, מקבלים מהם הערכת מחיר.

יוסף שוינגר: הם יודעים בדיוק - - -

דוד אזולאי: הם יודעים להגיד לך כל אחד - - -

שלומית אבינוח: מתי - - -

יוסף שוינגר: מי שואל?

דוד אזולאי: מנהלת הוועדה.

יוסף שוינגר: עוד שעה זה יקרה.

יוסף שוינגר: תתקשרי אלי ב-13:30, אני מקווה שיהיה לי - - -

שלומית אבינוח: אז צריך לכתוב את זה בפרוטוקול.

יוסף שוינגר: תכתבי שב-13:30 אני מחכה לתשובות.

דוד אזולאי: כלומר, מה שאתה אומר שאתם פונים אליהם והם יוצרים את כוח - - -

יוסף שוינגר: בהתאם.

יוסף שוינגר: בדיוק.

יוסף שוינגר: הם שואלים צפי והערכה.

יוסף שוינגר: יש לזה כללים מאוד ברורים.

יוסף שוינגר: אנחנו לא ממציאים את הגלגל.

יוסף שוינגר: אנחנו עושים אירועים במהלך כל השנה – רשב"י.

יוסף שוינגר: יש כללים - - -

דוד אזולאי: מי מחליט מי נותן את השירות?

יוסף שוינגר: המשטרה.

יוסף שוינגר: אני אומר עוד פעם, בשנה שעברה המשטרה רצתה שנעבוד עם מד"א.

יוסף שוינגר: השנה המשטרה לא מתערבת.

יוסף שוינגר: היא רוצה גוף רפואי מוסמך.

יוסף שוינגר: אנחנו פונים לשני הארגונים.

יוסף שוינגר: מי שייתן את ההצעה הזולה שעונה על הדרישות - - -

דוד אזולאי: אדוני נציג המשטרה, אני רוצה את ההתייחסות שלך לעניין הזה.

עופר גנון: אני לא גורם מחליט בזה.

עופר גנון: הוא אמר משהו לגבי – צריך לבדוק את זה.

עופר גנון: אין לי תשובה שאני יכול לתת לך.

עופר גנון: בדרך כלל יש לנו גורמים שמוסמכים.

עופר גנון: אם זה מוסמך על-פי חוק, אז מבחינתנו אין בעיה כל עוד שיש לו - - - על-פי חוק.

עופר גנון: מי שמוסמך על-פי חוק, זה עניין של המארגנים את מי הם רוצים להביא.

אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, אנחנו גם נכריז שאם העניינים יתנהלו ככה, אנחנו גם לא מתערבים.

אורי מקלב: אם העניינים מתנהלים לפי הצעות מחיר, כפי שמתנהלים - - - אז אנחנו גם לא בעניין.

אורי מקלב: אנחנו התערבנו רק כדי לדעת את העובדות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל השאלה אם הצבא - - - יכולים בכלל לתת הצעה.

יוסף שוינגר: חברת הכנסת – אני לא קורא לה חברת כנסת, אני קורא לה "הרבנית יוליה".

יוסף שוינגר: יש פה את מנכ"ל "הצלה".

יוסף שוינגר: יש פה גם את מנכ"ל מד"א בירושלים.

יוסף שוינגר: הם ייתנו לך – תסביר, אם אתה מוסמך.

דוד אזולאי: אנחנו מיד נשמע את ההתייחסות שלהם.

דוד אזולאי: אני בהחלט מסכים עם ההערה של חבר הכנסת אורי מקלב.

דוד אזולאי: אם אכן הדברים מתנהלים על-ידי מכרז, אנחנו בוודאי לא הגוף.

דוד אזולאי: אנחנו לא ניגע בזה ולא נדון בכך.

דוד אזולאי: אם זה מתנהל כפי שצריך – וזה מה שצריך, זה באמת הנוהל התקין.

דוד אזולאי: אם זה ככה, אין לנו בעיה.

יוסף שוינגר: אני עובד ככה עם עשרות ספקים.

יוסף שוינגר: זה לא שונה.

יוסף שוינגר: חשבתי, על כל אמבולנס שלוקחים מפתחות ל"איחוד", ניקח מפתחות גם לאמבולנס של מד"א, שיהיה קיזוז.

דוד אזולאי: הרב אייכלר.

דוד אזולאי: בבקשה, הרב אייכלר.

דוד אזולאי: אני חוזר לסדר.

ישראל אייכלר: אני רוצה קודם כל – אני חייב – אני חושב שבמשך השנתיים שאני בכנסת אני כבר זיהיתי אצל חברת הכנסת יוליה שמאלוב-ברקוביץ את הכנות של הזיק היהודי.

ישראל אייכלר: אם יש תקווה לאחריתך, כמו שכתוב פה בקבר רחל, שעם ישראל יחזור לשורשים שלו ויבין מה זה קבר רחל, אני חושב שחברת הכנסת ברקוביץ היא ההוכחה לכך.

ישראל אייכלר: כשראינו את דמעותיה נזכרנו בפסוק: "קול ברמה נשמע, נהי בכי תמרורים.

ישראל אייכלר: רחל מבכה על בניה, מאנה להנחם על בניה כי איננו".

ישראל אייכלר: כל מי שהגיע לקבר רחל במשך שנים רבות, כל הנוסעים, כל רושמי הקורות מהמאות האחרונות, כולם מעידים שכשמגיעים לקבר רחל, העיניים נפתחות והדמעות הולכות.

ישראל אייכלר: כי כאשר יוסף הצדיק נמכר למצרים, כתוב שכשהישמעאלים סחבו אותו, אז הוא עצר פה, בקבר רחל, והוא בכה על קברה.

ישראל אייכלר: וזאת הסיבה שיעקב אבינו לא הכניס אותה לאפרת, אלא בדרך אפרתה, כדי שכשבני ישראל יצאו לגלות, הם בוכים על קברה של רחל, והיא עולה – כך כתוב במדרש – ובוכה לקדוש ברוך הוא ואומרת שהיא לא מוכנה לוותר.

ישראל אייכלר: ועל זה אומר הנביא: "קול ברמה נשמע, נהי בכי תמרורים.

ישראל אייכלר: רחל מבכה על בניה, מאנה להנחם על בניה כי איננו".

ישראל אייכלר: ואז הקדוש ברוך הוא אומר לה: "כה אמר ה', מנעי קולך מבכי ועיניך מדמעה, כי יש שכר לפעולתך", "ושבו בנים לגבולם".

ישראל אייכלר: היו יהודים שחשבו שכבר התקיים "שבו בנים לגבולם", ואנחנו יושבים פה מקלט עם חומות נוראיות.

ישראל אייכלר: תביני, חברת הכנסת ברקוביץ, לא הממשלה עשתה את החומות, ולא הפלסטינים עשו את החומות.

ישראל אייכלר: כנראה שרחל אימנו עדיין בוכה ורוצה חזרה את בית המקדש, חזרה את הגאולה האמתית.

ישראל אייכלר: ובינתיים, כדי שנוכל לבוא ולהתפלל על קברה, אנחנו חייבים להיכנס לחומות כדי להבין שאנחנו עדיין מצפים לגאולה שלמה.

ישראל אייכלר: ולכן המקום הזה, והיום הזה, הוא יום של ישועות לכל עם ישראל.

ישראל אייכלר: הרבה נשים ואנשים שבורי לב מגיעים לפה תמיד.

ישראל אייכלר: לעצם העניין, אני לא בטוח שההחלטה לסגור את המקום טוטאלית לשבת היא נכונה.

ישראל אייכלר: ואני אסביר גם מדוע.

ישראל אייכלר: יום ההילולה הוא בשבת.

ישראל אייכלר: זה שאסור שאנשים יבואו וילכו בשבת מכאן לשם ומשם לכאן, זה ברור, כי אז אנחנו גורמים לחילולי שבת של כוחות הביטחון, שהם צריכים לאבטח את המקום.

ישראל אייכלר: וכמו שאמר הרב מקלב, רחל אימנו לא רוצה שיחללו שבת בשבילה.

ישראל אייכלר: אין דבר כזה.

ישראל אייכלר: אבל אם אפשר היה לקחת מניין אנשים, או משהו כזה, שיבואו לפני שבת ויישארו עד אחרי שבת ולא יצטרכו - - -

יוסף שוינגר: זה יהיה.

יוסף שוינגר: זה קיים, וזה בתוכנית.

יוסף שוינגר: כבר דיברו אתנו.

ישראל אייכלר: זאת אומרת, לא יהיה מצב שביום ההילולה של רחל אימנו לא תהיה תפילה.

דוד אזולאי: ההגעה אולי תהיה סגורה, אבל לא התפילה.

ישראל אייכלר: ההגעה תיסגר.

יוסף שוינגר: יש קבוצה של אנשים שאמורה להיות ב"בית המכולות".

יוסף שוינגר: כבר דיברו עם שחר.

שחר פיירמן: הרב אייכלר, באמת, לפי מה שרבי יוסף - - - לבקש אישור.

שחר פיירמן: צריך לבקש גם אישור מ"בית המכולות".

שחר פיירמן: אנחנו לא רוצים שישנו במקום ויאכלו בו - - -

ישראל אייכלר: לא, רק השבת הזו, שיהיה מצב שיוכלו להתפלל ביום ההילולה על עם ישראל.

שחר פיירמן: לא, אנחנו מדברים על קבוצה של עשרה עד 20 איש.

ישראל אייכלר: אני מאוד שמח.

ישראל אייכלר: אני לא רואה את איש המשטרה.

ישראל אייכלר: הנה הוא.

ישראל אייכלר: ומג"ב.

ישראל אייכלר: מאוד חשובה הסירקולציה, כפי שהסביר מנהל האתר, "אגד", וכולם.

ישראל אייכלר: אבל בשנה שעברה, בגלל הצורך לדחוק בנשים בעיקר לצאת מהר, היו טענות על ברוטאליות בזמן - - -

יוסף שוינגר: מה הרב מציע?

ישראל אייכלר: אני מציע שזה ייעשה בנחישות וברגישות.

ישראל אייכלר: שזה יהיה באופן של כבוד.

יוסף שוינגר: ואם לא יוצאים?

ישראל אייכלר: אמר לי פעם – אני לא רוצה להגיד את שמו פה – תסביר לו שיבין.

ישראל אייכלר: זאת אומרת, כל אדם מבין בצורה אחרת.

ישראל אייכלר: אדם נורמלי מבין.

ישראל אייכלר: כשמכריזים, הוא מבין.

ישראל אייכלר: אם יש איזו מישהי שלא – ואני לא רוצה להרחיב בזה.

ישראל אייכלר: נחישות ורגישות זה מספיק.

ישראל אייכלר: לא בשביל לנתק את האנשים מהקבר, אלא לאפשר להביא אנשים אל תוך קבר רחל כדי שיוכלו להתפלל.

ישראל אייכלר: לגבי חילולי שבת, אני מצטרף למבקשים שלא יהיו חילולי שבת בגלל האירוע.

ישראל אייכלר: אבל מצד שני, אני גם חושב שאם ב-19:00 יהיו אוטובוסים, אז מבחינתנו, מבחינת הנוסע שבא למקום, אף אחד לא צריך לחלל שבת, כפי שאמר הקצין, שב-18:00 הם כבר פה.

ישראל אייכלר: שבת יוצאת כמעט חצי שעה לפני זה.

ישראל אייכלר: מבחינתנו, אני לא רואה שמישהו עושה חילול שבת כשהוא יוצא ב-19:00 מן העיר לקבר רחל.

ישראל אייכלר: אחרת יש גם סיכון שהאוטובוסים יצטרכו לעמוד ליד מחנה הפליטים באמצע הלילה, כפי שהיה לפני שנתיים.

ישראל אייכלר: ההבדל בין הצלחה לכישלון הוא לפעמים כחוט השערה.

ישראל אייכלר: הדבר הכי חשוב – ובזה אני מסיים – שאנשים יוכלו להגיע.

ישראל אייכלר: התפילות של כל כך הרבה יהודים, שמייצגים את כל עם ישראל – כי מי לא היה רוצה להיות ביום ההילולה אצל רחל אימנו?

ישראל אייכלר: – שבאמת, התפילות תגענה לפני כיסא הכבוד.

ישראל אייכלר: ובאמת, בשנה הבאה לא נבוא לקבר רחל, אלא ההיפך, שיתקיים בנו הפסוק "כי יש שכר לפעולתך" "ושבו בנים לגבולם".

ישראל אייכלר: אמן.

ישראל אייכלר: תודה.

דוד אזולאי: תודה רבה.

דוד אזולאי: יישר כוח.

דוד אזולאי: נציג מד"א, בבקשה.

שלמה פטרובר: בוקר טוב לכולם.

שלמה פטרובר: שמענו שמדובר באירוע לא פשוט.

שלמה פטרובר: שמענו שהאירוע בשנה שעברה היה מוצלח.

שלמה פטרובר: אנחנו יכולים לצפות לכמויות קהל שלא יהיו פחותות ממה שהיה בשנה שעברה.

שלמה פטרובר: מדובר במקום רגיש לכל הדעות.

שלמה פטרובר: ראינו שהוא גם אפילו רגיש ללב.

שלמה פטרובר: אין ספק שההתנהלות במקום היא התנהלות שבנויה על בסיס הצפיפות.

שלמה פטרובר: זאת אומרת, הצפיפות היא לא רק משהו שהוא תוצאה במקום, אלא הוא גם משהו שאמור להוביל את הניהול של המקום, כי זה מה שיוצר את הסירקולציה.

שלמה פטרובר: זאת אומרת, אנחנו מדברים על אירוע שיש בו גם צפיפות.

שלמה פטרובר: הצפיפות היא גורם סיכון גם לרפואת שגרה, וכמובן היא מעצימה את החומרה של אירוע שהוא אסון המוני.

שלמה פטרובר: יורשה לי רק לתקן משהו שנאמר כאן מקודם.

שלמה פטרובר: נאמר שיש טבלאות שקובעים, ויש דרך לקבוע מה נדרש מבחינת היקף סיוע רפואי.

שלמה פטרובר: אז אני רוצה רק לתקן ולדייק את העניין הזה.

שלמה פטרובר: בחוק, מגן דוד אדום הוא הגורם שקובע מה נדרש מבחינת היקף סיוע רפואי לאירוע.

שלמה פטרובר: כמובן שהקביעה נעשית - - -

דוד אזולאי: אתם קבעתם את הסד"כ?

שלמה פטרובר: אנחנו אמורים לקבוע את הסד"כ.

שלמה פטרובר: כך היה בשנים קודמות.

שלמה פטרובר: כך היה בשנה שעברה.

שלמה פטרובר: אני מניח כוועדה של הכנסת אתם - - -

דוד אזולאי: ואז אתם גם מתמחרים את זה.

שלמה פטרובר: אני אתייחס.

שלמה פטרובר: מי שקובע מה נדרש מבחינת היקף סיוע רפואי, ומי שיש לו אחריות בעניין לגבי הקביעה זה "מגן דוד אדום".

שלמה פטרובר: כמובן שהקביעה מסתמכת על כמות הקהל, דרגת הסיכון, המיקום של האירוע, וכולי.

שלמה פטרובר: לא אלאה את הציבור בכניסה לפרטים.

שלמה פטרובר: כך שמבחינה מקצועית, לאור מה שאמרתי, אנחנו רואים את היקף הסיוע הרפואי בקבר רחל דומה.

שלמה פטרובר: עוד לא ישבנו בישיבות עבודה מסודרות עם כוחות הביטחון, אבל בגדול, זה המערך שיהיה מבחינתנו גם השנה.

שלמה פטרובר: מערך שבנוי גם לתת מענה רפואי לרפואת שגרה לאנשים שמגיעים לכאן, וגם מערך שכבר מהווה רגל על הקרקע, וראשית ההיערכות, חס ושלום, אם יהיה אסון המוני.

שלמה פטרובר: שלא יהיה כזה דבר, כי אם זה יהיה, זה יהיה מאוד קשה ומורכב.

שלמה פטרובר: אם תרצו אני אגע בכמויות, אבל אני חושב שזה כרגע לא חשוב.

שלמה פטרובר: מד"א הוא ארגון ההצלה הלאומי של מדינת ישראל, בחוק, משנת 1950.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איך אתה מתייחס לזה שב"צלב האדום" אין לכם "מגן דוד אדום"?

שלמה פטרובר: יש לנו סמל חוץ, סמל לאומי של מדינה.

שלמה פטרובר: כל מדינה יש לה את הסמל שלה, שהיא משרתת מחוץ לגבולות מדינת ישראל.

שלמה פטרובר: במדינת ישראל זה הסמל שלנו, ואנחנו הולכים אתו בגאווה.

שלמה פטרובר: הנה, את רואה, אני מסתובב בכל מקום.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה להגיד לך שהתנאי שלכם להתקבל – זה לא קשור כרגע לישיבה.

שלמה פטרובר: אנחנו נשמח להזמין אותך, הרבנית, לסיור.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כבר הייתי אצלכם בסיור.

שלמה פטרובר: גם ביהודה ושומרון, ולראות שיש - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה להגיד לך שהתנאי שלכם להיות חלק מהחברים ב"צלב האדום" הוא להוריד את - - -

שלמה פטרובר: ועובדה שלא הורדנו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא הורדתם?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לראות.

שלמה פטרובר: למרות שזה התנאי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני ישבתי עם מנכ"ל מד"א, ואני יודעת בדיוק שאתם לא - - -

דוד אזולאי: בואו לא נסטה מהנושא.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני אגיד לך למה אני אומרת את זה.

אבי חובב: מנכ"ל מד"א מתנגד בפני ה"צלב האדום" להוריד את - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז אני רוצה לראות למה זה לא קיים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני העליתי את הנקודה הזאת כי אני לא חושבת שאפשר, נכון להיום, על-פי חוק, לבקש הצעת מחיר לדבר כזה מול מד"א ומול "הצלה", כי הוא באמת צודק.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: היום, על-פי חוק, מד"א נותן שירותי החירום של מדינת ישראל.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ולכן, לדעתי, מה שיקרה בסופו של דבר – ומד"א עושים עבודת קודש, אני לא רוצה להגיד, חס וחלילה, שהם ארגון מיותר במדינת ישראל – אתה תצטרך לקחת מד"א.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: השאלה איך אתם גורמים למצב שמשתפים פה פעולה שני הגופים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כי אני לא בטוחה - - -

יוסף שוינגר: אי-אפשר לשתף פעולה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה?

יוסף שוינגר: את רוצה להיכנס עכשיו?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כן, בגלל זה אמרתי שזה נושא מאוד חשוב.

יוסף שוינגר: אז אני אענה לך.

יוסף שוינגר: בשעתו ניסינו את זה כמה פעמים בכמה אירועים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מי חוסם?

יוסף שוינגר: זה משהו מנטלי, פסיכולוגי, עמוק מאוד.

יוסף שוינגר: שני הגופים צריכים ללכת לסדנא סגורה בחדר אחד למשך חצי שנה ולא לצאת ממנו.

יוסף שוינגר: וזה גם לא ייפתר.

יוסף שוינגר: לכן, את כל הבעיות בין אירגוני ההצלה אנחנו לא נפתור בשולחן הזה.

דוד אזולאי: אני לא הולך לפתור את הבעיות האלה, אבל לפחות את הנוהל מותר לנו לדעת.

דוד אזולאי: אנחנו נתייחס לנהלים.

יוסף שוינגר: אז אני אומר שכרגע מי שמנחה אותנו זו משטרת ישראל.

יוסף שוינגר: באירוע ברשב"י המשטרה הנחתה אותנו לעבוד עם שני הגופים, בלי שמלכות אחת תיגע ברעותה, וזה עבד.

ישראל אייכלר: איך זה עבד?

יוסף שוינגר: היתה תחרות על כל פרט, וכל אחד לקח איבר אחר.

יוסף שוינגר: אני מדבר אמתי.

יוסף שוינגר: אני לא יודע מה לענות לך.

יוסף שוינגר: אתה באמת רוצה שאני אדבר על זה?

יוסף שוינגר: אני מציע שניתן את זכות הדיבור, הם נמצאים פה.

יוסף שוינגר: אנחנו נפעל לפי החוק.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: החוק אומר שזה מד"א.

קריאה: ממש לא.

קריאה: אני רוצה לדייק.

יוסף שוינגר: אני רק אומר לך, כל שנה באירועים האלה, במקום להתעסק במהות, אנחנו בסופו של דבר נגררים למחוזות שאנחנו כמקומות קדושים לא רוצים.

יוסף שוינגר: אני מקבל הנחיות מהמשטרה.

יוסף שוינגר: אם המשטרה תגיד לי לעבוד עם ה"צלב האדום", אני אעבוד עם ה"צלב באדום".

יוסף שוינגר: אם יגידו לי לעבוד עם אונר"א, אני אעבוד עם אונר"א.

יוסף שוינגר: השנה אמרו לי תעבוד עם מי שאתה מוצא לנכון, בתנאי שזה גוף מוסמך ואחראי.

יוסף שוינגר: יש לנו ניסיון עם "איחוד הצלה".

יוסף שוינגר: עבדנו איתם גם ברשב"י, עבדנו איתם גם בשמואל הנביא, גם בשמעון הצדיק.

יוסף שוינגר: אני מכיר, כמו שאני מכיר את שלמה פטרובר.

יוסף שוינגר: למדנו בתל-אביב ביחד, למען הגילוי הנאות.

יוסף שוינגר: לכן אני ממש לא בנישה הזאת.

יוסף שוינגר: מבחינתנו, הנחייה משפטית שלי, כמקומות קדושים, אתה מגיש את ההצעות לשני הגורמים.

יוסף שוינגר: אתה נותן להם צפי של קהל.

יוסף שוינגר: הם חוזרים אליך עם הצעות.

יוסף שוינגר: יבוא גורם משטרתי ויגיד לי אדוני, לא מקובל, לא מקובל.

יוסף שוינגר: בשנה שעברה עשיתי את זה, אמרו לי לא.

דוד אזולאי: תודה.

שלמה פטרובר: אני רוצה לסיים את דברי.

שלמה פטרובר: כמו שציינתי, "מגן דוד אדום" הוא ארגון ההצלה הלאומי לחירום של מדינת ישראל.

שלמה פטרובר: הוכיח ונבחן פעמים רבות, לא רק בשגרה, גם בחירום.

ישראל אייכלר: מה זה "לאומי"?

ישראל אייכלר: אני לא יודע איזה לאום זה.

ישראל אייכלר: אני שייך ללאום הזה?

דוד אזולאי: בחוק, זאת ההגדרה.

ישראל אייכלר: מה זה "לאומי"?

שלמה פטרובר: מדינת ישראל.

ישראל אייכלר: מדינת ישראל בחוק, אבל לאומי - - -

שלמה פטרובר: מדינת ישראל.

שלמה פטרובר: בסדר.

שלמה פטרובר: באירועים שבצפון, במלחמת של"ג, אחריה, במבצע "דין וחשבון" בדרום.

שלמה פטרובר: בכל ההתמודדות עם השגרה – גם השגרה וגם שגרת החירום – "מגן דוד אדום" הוכיח את עצמו.

שלמה פטרובר: גם באסון הכרמל, אני חושב שהוא קיבל מחמאות על התפקוד שלו.

שלמה פטרובר: אני לא מצליח להבין – ואולי מישהו יצליח להסביר לי – מדברים כאן על ארגון מבחינת היכולות, מבחינת מה שהוא הוכיח, מבחינת כמות כלי הרכב.

שלמה פטרובר: כאן, באסון המוני, צריך להביא לכאן אמבולנסים בשביל לפנות נפגעים.

שלמה פטרובר: אני יכול להביא לכאן מירושלים עצמה 40 אמבולנסים, ומהסביבה – יש לי במרחב שלי עוד 100 רכבי הצלה.

שלמה פטרובר: אני יודע להביא אמבולנסים מכל הארץ אם אני צריך להביא אותם לכאן.

שלמה פטרובר: אלו היכולות שלנו, זה העיסוק שלנו.

שלמה פטרובר: מבחינת הציוד שקיים ב"מגן דוד אדום", האפיון – אמבולנס, תחנת אירוע רב נפגעים, ניידת טיפול נמרץ.

שלמה פטרובר: כל מה שאני אומר קיים בתוך מכלול אחד, כולל מוקד שמקושר לכל כוחות הביטחון, תרגולים משותפים כל הזמן, פקודות, עבודה משותפת כל השנה.

שלמה פטרובר: אני לא מבין - - -

דוד אזולאי: - - -

שלמה פטרובר: אני מנסה להגיד, ארגון – אני לא רוצה להתייחס, כי אני לא מכיר את כל הארגון, אני מכיר חלק מהאנשים כי הם היו פעם עובדי "מגן דוד אדום" – שמחזיק כמות גדולה מאוד של אופנועים שהם יכולים לשגר.

שלמה פטרובר: אני לא רוצה להתייחס כאן לדברים אחרים.

שלמה פטרובר: אני גם לא רוצה להתנגח כי אני לא חושב שזה נכון.

שלמה פטרובר: אבל לארגון הזה אין ניידות טיפול נמרץ, אין לו תחנות אירוע רב נפגעים.

שלמה פטרובר: אין לו את הסד"כ שיש ל"מגן דוד אדום".

שלמה פטרובר: באסון המוני צריך לתת מענה.

שלמה פטרובר: אתה לא יכול לבנות על ארגון שיש לו אופנועים ולהגיד באירוע אסון המוני נקרא ל"מגן דוד אדום".

שלמה פטרובר: החיבור הזה יהיה חיבור לא טוב, הוא יוביל לנפגעים.

שלמה פטרובר: אתם רוצים להיכנס למשהו מקצועי ולקחת עליו אחריות.

דוד אזולאי: אתה מכניס אותנו לנושאים מקצועיים, שאני לא רוצה להיכנס אליהם.

שלמה פטרובר: אבל זה מה שעולה כאן.

שלמה פטרובר: הוועדה דנה במשהו.

שלמה פטרובר: אי-אפשר להתעלם מהדבר הזה.

דוד אזולאי: אני מדבר על נוהל.

דוד אזולאי: אני מפנה אליך שאלה, למה אתם כארגון לאומי, חשוב, גדול, שיש לו את כל הציוד והכול – אתה מקבל פה סיוע מעוד גורם, למה לא תשתפו את אותו גורם יחד אתכם?

ישראל אייכלר: אנחנו רואים פה בצד השני של השולחן שיש את מג"ב שעוסקים - -

דוד אזולאי: מג"ב, משטרה וצבא.

ישראל אייכלר: - - - ויש את החטמ"ר שמסביב.

ישראל אייכלר: הם עובדים ביחד כל כך יפה.

ישראל אייכלר: יש לכם בעיות בינכם?

ישראל אייכלר: לא, נכון?

ישראל אייכלר: אז למה אתה צריך בעיה?

ישראל אייכלר: אם אתה צריך לפנות באירוע פיגוע המוני, אתה באמת צריך הרבה אמבולנסים.

ישראל אייכלר: האם יש אפשרות שישלבו עוד אנשים?

שלמה פטרובר: אני אתייחס לעניין.

שלמה פטרובר: יש סמכות ואחריות.

שלמה פטרובר: מי שמקבל אחריות על האירוע, ובסופו של דבר הוא אחראי מבחינה רפואית על האירוע, והוא גם יידרש לתן דין וחשבון אם תהיה ביקורת כלפיו, אותו גוף יש לו רק מפקד אחד.

שלמה פטרובר: לא יכולים להיות כמה מפקדים.

ישראל אייכלר: הנה, יש לו שני מפקדים.

שלמה פטרובר: לא.

שלמה פטרובר: תמיד בכל אירוע מוגדר מפקד אחד.

שלמה פטרובר: האחרים עובדים תחתיו.

שלמה פטרובר: אבל מפקד יש רק אחד.

שלמה פטרובר: אנחנו לא מכירים שניות.

שלמה פטרובר: אנחנו יודעים שיש אחד.

שלמה פטרובר: מאחר ואנחנו עוסקים ברפואה – ואני יודע ומכיר מה האנשים שלי יודעים.

שלמה פטרובר: האנשים שלי עברו את הקורסים אצלי.

שלמה פטרובר: אני עושה להם בקרות.

שלמה פטרובר: אני יודע מהם ומיהם.

שלמה פטרובר: אני לא מכיר אנשים של ארגונים אחרים.

שלמה פטרובר: מה אני יכול לעשות?

שלמה פטרובר: אני לא מכיר, אין לי מושג איזו הכשרה, במה ניתן לטפל.

שלמה פטרובר: האחריות שלי, אני לא מכיר.

דוד אזולאי: הבנתי.

דוד אזולאי: תודה רבה.

דוד אזולאי: נציג "איחוד הצלה", בבקשה.

שרגא הופמן: שרגא הופמן מהנהלת "איחוד הצלה".

שרגא הופמן: קודם כל אני רוצה לעשות פה סדר בכל הנושא הזה של – ואלו לא הנקודות שרציתי לדבר עליהן, פשוט ראיתי שיש פה אי-הבנה אחת גדולה בכל הנושא הזה.

שרגא הופמן: עשו פה קצת סלט מהדבר הזה.

שרגא הופמן: יש את חוק הבטיחות במדינת ישראל.

שרגא הופמן: בחוק הזה נקבע כבר לפני שנים רבות ש"מגן דוד אדום" הוא הגוף שקובע סדר כוחות לאבטחה אירועית.

שרגא הופמן: אני לא נכנס כרגע לניגוד העניינים שיש היום בדבר הזה, שהוא קובע סדר כוחות כאשר יש מישהו שמתמודד מולו לאבטח את האבטחה הזו.

שרגא הופמן: אני לא נכנס לנושא הזה.

שרגא הופמן: אני רק מדבר על הנושא עצמו.

שרגא הופמן: "מגן דוד אדום" קובע רק את סדר הכוחות.

שרגא הופמן: ותו לא.

שרגא הופמן: זאת אומרת, מי שיאבטח את האירוע הוא מי שיש לו אישור ממשרד הבריאות לאבטח אירועים.

שרגא הופמן: מבחינת "איחוד הצלה", יש לנו את כל האישורים הנדרשים לכך לבצע אבטחות אירועים לבד.

דוד אזולאי: לזכות במכרז.

שרגא הופמן: ברור, לזכות במכרז, כמובן שזה עניין מכרזי, זה עניין כספי.

שרגא הופמן: מבחינה חוקית, אין מונופול בנושא של אבטחת אירועים.

שרגא הופמן: כל גוף חירום שמאושר על-ידי משרד הבריאות לאבטחת אירועים – ויש לנו את האישור הנדרש לכך – יכול לאבטח אירועים לבדו, ובלבד שיציב את סדר הכוחות שנדרש לכך.

קריאה: רק לפני חודש אבטחנו את - - -

שרגא הופמן: בדיוק.

שרגא הופמן: קודם כל, בקבר רחל עצמו, לפני שנתיים אבטחנו כאן לבדנו מבחינה רפואית את המערך כאן, ובהצלחה רבה.

שרגא הופמן: גם לפני מספר חודשים, אבטחנו באצטדיון "טדי", בשיתוף פעולה מעולה עם משטרת ישראל, מרחב "מוריה" את סיום הש"ס.

ישראל אייכלר: אם יש, חלילה, פיגוע, מה אתם עושים?

שרגא הופמן: העלו פה את הנושא הזה, של"מגן דוד אדום" יש אמבולנסים, והם יכולים.

שרגא הופמן: סדר הכוחות הנדרש באירוע, מבחינתנו, אנחנו נעמוד בו.

שרגא הופמן: מה שצריך להביא לאבטחת האירוע, אנחנו נעמוד בו.

שרגא הופמן: גם בעת א"רן, גם "מגן דוד אדום" לא נמצאים פה עם כל 40 האמבולנסים שלהם.

שרגא הופמן: ברגע שיש אירוע רב נפגעים, כמו שהם מזעיקים את הכוחות שלהם, אנחנו יודעים יפה מאוד גם להזעיק את מד"א באותו זמן, ולהגיד בואו, יש אר"ן.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל אתה מזעיק אותם.

שרגא הופמן: בוודאי שנזעיק אותם, איזו שאלה?

שרגא הופמן: מה זאת אומרת?

שרגא הופמן: אם יהיה פה אירוע רב נפגעים, אנחנו לא נזעיק את מד"א?

שרגא הופמן: גם כיום, מוקד "איחוד" - - -

שלמה פטרובר: כרגע אירוע נפגעים ברחוב יפו, אז - - - כרגע ברחוב יפו.

שלמה פטרובר: יש "מוד" לשגרה ו"מוד" לאר"ן.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ואז אם אתה מזמין את מד"א במקרה כזה, הוא עדיין מקבל את הסכום שהוא היה מקבל אילולא הוא היה מאבטח את זה?

שרגא הופמן: אין קשר.

שרגא הופמן: ברגע שיש אירוע רב נפגעים - - -

שלמה פטרובר: אר"ן זה אר"ן, הוא מקבל מהמדינה כסף בדיוק על כל פצוע שהוא מפנה.

שרגא הופמן: אין קשר בין אר"ן לאבטחת האירוע עצמו.

שרגא הופמן: כשמדובר על אבטחת האירוע, מבחינת "איחוד הצלה", אנחנו יכולים לעמוד בסדר הכוחות.

שרגא הופמן: אני רק רוצה כמה נקודות, בשביל למנוע את מה שמדברים עליו, כל שנה יש איזושהי תקרית.

שרגא הופמן: באתי לדבר פה בשביל למנוע את התקריות האלה.

שרגא הופמן: אין לנו שום עניין בתקרית כזו או אחרת, ולכן אנחנו רוצים להיות מסודרים.

שרגא הופמן: בשנה שעברה, מה שקרה שהיו סיורים מתודרכים בכל מה שקשור לאבטחת האירוע, ולא נודע לנו הדבר הזה.

שרגא הופמן: לא ידענו עליו.

שרגא הופמן: מה שאנחנו מבקשים, כיום יש שני גופים שמתמודדים על המכרז הזה.

שרגא הופמן: אם יש תדרוכים, סיורים, צבא, משטרה, הכנות – כל מה שרלוונטי לכוחות ההצלה – לשתף את שני הארגונים, לא רק אותנו, גם את "מגן דוד אדום", כל עוד שלא נקבע מיהו זה שאחראי על מערך האבטחה.

שלמה פטרובר: אתם לא יכולים לייצג אותנו.

שרגא הופמן: כמובן שכמו שאנחנו לא יכולים לייצג אותם, הם לא יכולים לייצג אותנו, ולכן שני הגופים צריכים להיות בכל התדרוכים הללו.

שרגא הופמן: דבר נוסף – וזה הדבר הכי חשוב – בכדי שאפשר יהיה להיערך, את סדר הכוחות, כמו שאמרתי, קובע "מגן דוד אדום".

שרגא הופמן: ולכן אנחנו מבקשים שההנפקה של כמות סדר הכוחות שצריכה להיות השנה באבטחה תונפק כמה שיותר מהר, כדי שאנחנו גם נוכל להיערך, ואז לא ייווצר מצב שברגע האחרון יודיעו לנו שזה סדר הכוחות, ואז אנחנו לא נוכל להיערך כראוי.

שרגא הופמן: תודה.

דוד אזולאי: תודה רבה.

שלמה פטרובר: אני חייב להתייחס, משהו קטן.

דוד אזולאי: סליחה, לא.

דוד אזולאי: תודה.

שלמה פטרובר: נאמר כאן משהו שהוא לא מדויק.

שלמה פטרובר: אני מבקש לדייק אותו.

דוד אזולאי: חבל.

דוד אזולאי: אני לא רוצה להיכנס פה - - -

שלמה פטרובר: אבל נכנסתם, אי-אפשר להשאיר את זה פתוח.

דוד אזולאי: יש פה עוד גורם אחד שאני רוצה לאפשר לו גם כן לדבר.

שלמה פטרובר: אני מבקש להתייחס למשהו - - -

דוד אזולאי: אני אאפשר לך.

שלמה פטרובר: נאמר משהו לא מדויק, ואני חושב שזה לא נכון להשאיר את זה ככה.

דוד אזולאי: גברת עדני, בבקשה.

דוד אזולאי: אני אחר כך אסכם את הנושא הזה.

דוד אזולאי: "הקרן למורשת קבר רחל".

מרים עדני: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, יוסי שוינגר, מנכ"ל המקומות הקדושים, קודם כל, אני באמת רוצה לברך על כך שהישיבה הזאת מתקיימת במקום הזה בפעם הראשונה.

דוד אזולאי: לא נכון.

דוד אזולאי: ערכנו את זה באוהל פעם אחת.

מרים עדני: הדיון הזה, כמו שהוא בהיערכות הזאת, לא זכור לי שהתקיים ממש בקבר רחל.

מרים עדני: אני חושבת שדמעותיה של חברת הכנסת יוליה הביעו את המפגש עם קבר רחל.

מרים עדני: אני חושבת שזה מאוד חשוב שחברי הכנסת והשרים – אני לא זוכרת שראש הממשלה, למשל, היה כאן פעם.

מרים עדני: המפגש הזה כל כך חשוב גם ביום יום.

מרים עדני: אנחנו יודעים שכשרחל ילדה את בנימין היא נקברה כאן על אם הדרך.

מרים עדני: הגיע הזמן שבנימין יגיע לבקר את רחל.

מרים עדני: אבל זה לא הנושא וזה לא הדיון.

מרים עדני: אני רוצה להתייחס לזה שהביקורים במשך השנה - - -

ישראל אייכלר: את רוצה שהוא יקצץ גם כאן?

מרים עדני: אני חושבת שכשהוא יחטוף את השוק שחוטפים פה כל האנשים שמגיעים בפעם הראשונה לאתר, והוא יראה את כל החומות, זה יזכיר לו את מה שקרה בשואה, והוא מהר יבקש להוריד את הגדרות והחומות.

מרים עדני: אבל זה לא הנושא.

דוד אזולאי: למה ללכת למרחקים?

מרים עדני: כל החומות והגדרות האלה מעוררות – אני חושבת שזה מאוד חשוב, ותודה רבה.

מרים עדני: זו גם הזדמנות גם להגיד תודה רבה לכל הגורמים של הצבא והביטחון, וכוחות מג"ב שעושים פה עבודת קודש ביום-יום.

מרים עדני: דיברו פה לפני כמה שניות על ארגוני ההצלה.

מרים עדני: אני חושבת שחשוב מאוד שיהיה כאן איזשהו מוקד שמגיש עזרה ביום-יום.

מרים עדני: יש פה אלפי אנשים שמגיעים יום-יום – תלמידי בתי ספר.

מרים עדני: אנשים מתעלפים בצומות.

דוד אזולאי: אני מציע לך שבעניין הזה תפני אלינו אחרי הבחירות.

מרים עדני: אוקיי, פשוט דיברו פה כל כך הרבה על כל המריבה.

מרים עדני: אני חושבת שרחל אימנו היתה - - -

דוד אזולאי: אני מבטיח לך - - - אם לא, אני אדאג שמישהו אחר יעשה את זה.

מרים עדני: אדוני היושב-ראש, נראה לי שה"צלב האדום" יפתור פה את הבעיה.

מרים עדני: זה יהיה יותר פשוט.

מרים עדני: אבל ביום-יום צריך משהו.

דוד אזולאי: זו הערה נכונה, ואני מקבל אותה.

דוד אזולאי: אני מוכן כבר היום – אנחנו נעשה את זה.

מרים עדני: אני רוצה להתייחס לנקודה ספציפית ליום הזה, וגם באופן כללי.

מרים עדני: חבר הכנסת אייכלר ציין את העניין של הסירקולציה בתוך המתחם, במיוחד בתוך אגף הנשים.

מרים עדני: הבאתי איתי DVD עם מקרן וידאו, אבל התנאים והזמן לא מאפשרים להראות את זה.

מרים עדני: אני הייתי פה עם חברי הכנסת שהגיעו באוטובוס - - - של רחל אימנו.

מרים עדני: אני רק רוצה להגיד שמה שיש לי בווידאו זה צעקות של הסדרניות: "החוצה, החוצה".

מרים עדני: לא יכלו להתפלל.

מרים עדני: אני הייתי רוצה שאתם תראו את זה.

מרים עדני: באמת, קצת יותר רגישות.

מרים עדני: נשים עמדו שם, נשים עשו כברת דרך ארוכה, המתינו כל כך הרבה זמן כדי להגיע עד קבר רחל.

דוד אזולאי: יש לך רעיון איך בכל זאת מזרזים את האנשים?

מרים עדני: שנייה, אני רוצה להגיד שאנשים התחילו לספר את כל הצרות שלהם לשוטרות מג"ב.

מרים עדני: אני חושבת שפרסום קודם בעיתונים, לדבר עם האנשים לפני כן, שישתדלו לא להיות הרבה זמן.

דוד אזולאי: אבל אתה מכיר את עמך ישראל.

קריאה: אבל גם ברוטציה מאוד טובה - - -

דוד אזולאי: אני מבין אותך - - -

מרים עדני: אבל לא איך שאישה עומדת כבר לחטוף אותה.

מרים עדני: קצת יותר ברגישות.

מרים עדני: נשים באות קשות יום, עם המון כאב.

דוד אזולאי: אני מאמין שתמצאו את הנוסחה הנכונה בעניין הזה, ואני חושב שאי-אפשר שהעסק יזרום לבד.

דוד אזולאי: מי שחושב ככה משלה את עצמו, וזה לא עובד.

מרים עדני: ודאי.

מרים עדני: עם קצת יותר רגישות.

דוד אזולאי: אני מסכים אתך שאותן קריאות במגפון מפריעות.

דוד אזולאי: אבל מה לעשות?

דוד אזולאי: יש לך עצה לפתרון?

דוד אזולאי: נשתמש בה.

דוד אזולאי: תגידי לי, אם יש לך עצה – יושבים פה אנשים, אני מוכן - - -

מרים עדני: אני לא שמעתי את זה בברכת כוהנים, ולא כשהייתי ברשב"י.

דוד אזולאי: מה יש להשוות לברכת כוהנים ולקבר רשב"י?

דוד אזולאי: עם כל הכבוד, המרחב שם הוא ענק.

מרים עדני: אוקיי.

מרים עדני: אפשר למצוא מילים קצת יותר עדינות ורגישות.

דוד אזולאי: תודה.

דוד אזולאי: שלמה, באמת משפט קצר, אני מבקש.

דוד אזולאי: אני רוצה לסיים.

שלמה פטרובר: אני חושב שהוועדה נכנסה לנושא חשוב מאוד.

שלמה פטרובר: הנושא המקצועי, שיש בו אחריות מאוד כבדה לגבי איוש הפעילות הרפואית במקום והאבטחה שלו, כאשר צריך לקחת בחשבון שזה נכון שבסופו של דבר גוף יכול להגיש הצלה, ואם יש לו אישור של משרד הבריאות אז הוא יכול להתמודד.

שלמה פטרובר: צריך לקחת בחשבון שיש הבדל בין גוף שאוסף מן הגורן ומן היקב – טיפול נמרץ מכאן ועוד שני אמבולנסים מכאן, ועוד כמה חובשים מכאן, ומחבר - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל ככה הוא נותן אפשרות לפרנסה לעוד הרבה משפחות במדינת ישראל.

שלמה פטרובר: בסדר, אבל בסופו של דבר, בקרות אירוע, הדבר הזה צריך גם לעבוד.

שלמה פטרובר: ובסופו של דבר, לא רק הכסף משחק כאן.

שלמה פטרובר: זה הכול, ואני מאחל שיהיה לכולם בהצלחה.

דוד אזולאי: רבותי, אני רוצה לגשת לסיכום הדיון.

דוד אזולאי: ראשית, אני רוצה להודות לכל אלה שהשתתפו אתנו בדיון, לכולם, ללא יוצא מן הכלל.

דוד אזולאי: לא אזכיר שמות כרגע.

ישראל אייכלר: הערה לסדר, אני רוצה לציין שמכל ועדות הכנסת – מוועדת חוץ וביטחון, כספים, כלכלה – שהיו אמורות להיות ישיבות השבוע והיום, אף אחד לא קיים את הישיבה.

ישראל אייכלר: אין ישיבות ועדה.

ישראל אייכלר: הוועדה היחידה בכנסת – לכן אמרתי תמיד שזו הוועדה הכי חשובה.

ישראל אייכלר: ולזכות היושב-ראש שלנו, המנהלת, שלומית אבינוח – כשאני שאלתי השבוע על ועדה לתחבורה ציבורית שרציתי להיות בה, לא שייך, אין.

ישראל אייכלר: והוועדה הזאת, תודה רבה לך שהצלחת לעשות.

דוד אזולאי: אם כבר אתה מזכיר את הנושא הזה, אני רוצה בהזדמנות הזאת להודות למנהלת הוועדה ולמרב, מזכירת הוועדה, שאתמול לא נתנו לי מנוח וכל היום היינו בקשר טלפוני כדי להשיג את חברי הכנסת – את חבר הכנסת זאב אלקין ואת חבר הכנסת יואל חסון, שהם היו אמורים לאשר.

דוד אזולאי: יאמר לזכותן, זאת ההזדמנות גם להודות להן.

דוד אזולאי: כשהבינו שמדובר בקבר רחל והנושא החשוב, קיבלתי אישור.

דוד אזולאי: אני אומר לכם, לולא צוות הוועדה, אני מסופק אם היום הדיון הזה היה יוצא לפועל.

דוד אזולאי: אני רוצה לסכם את הדיון הזה.

דוד אזולאי: בפתיחת דברי אני פונה ל"איחוד הצלה" ולמד"א.

דוד אזולאי: אני חושב שצריך להתנהל תהליך תקין של מכרז.

דוד אזולאי: אני סומך על הנוגעים בדבר שהם יודעים לעשות אותו.

דוד אזולאי: יחד עם זאת, אני פונה בשם חברי הוועדה למד"א ול"איחוד הצלה" למצוא את הדרך לעבוד בשיתוף פעולה, בדיוק כפי שעשיתם את זה במירון.

דוד אזולאי: אני חושב שבסך הכול זה לתועלת הציבור.

דוד אזולאי: גם אתם כמד"א – אני לא מבין איך אתם יכולים לוותר על שירות שאתם יכולים לקבל כמעט חינם אין כסף.

דוד אזולאי: אתה מקבל הכול.

דוד אזולאי: לכן אני פונה ומבקש מכם למצוא את הדרך.

דוד אזולאי: אתם לא צריכים את המשטרה, אתם לא צריכים את המקומות הקדושים.

דוד אזולאי: קצת רצון טוב, קצת נכונות, ותאמינו לי שתמצאו את הדרך לשיתוף פעולה.

דוד אזולאי: מפני שאני אגיד לך מה שיקרה, אם חס ושלום – ואני לא רוצה להעלות את זה על דל שפתיי אפילו – יקרה אסון, הרי ברור לכולנו שמישהו ייתן על כך את הדין.

דוד אזולאי: איך אתם יכולים לוותר על כוח שנמצא בחינם, ללא תמורה, אתם אומרים אנחנו לא רוצים אותו?

דוד אזולאי: איך אומרים?

דוד אזולאי: קחו את זה על עצמכם, תמצאו את הדרך.

דוד אזולאי: אני מודיע לך, אני חושב שבכל דיון אנחנו חוזרים על הדבר הזה חזור וחזור וחזור.

דוד אזולאי: חבל מאוד.

דוד אזולאי: זה לא כבוד לא לכם ולא לוועדה.

דוד אזולאי: בזה אני סוגר את הנושא הזה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה בלתי נמנע.

שלמה פטרובר: ניתנו הצעות ל"איחוד הצלה" והן נענו בשלילה.

זאב קשש: זה לא נכון.

קריאות: - - -

דוד אזולאי: רבותי, אני מבקש, תודה רבה.

דוד אזולאי: אני רוצה להמשיך.

דוד אזולאי: רבותי, תנו לי לסכם את הנושא.

דוד אזולאי: הוועדה תפנה ל"אגד" ולמשרד התחבורה להאריך את הזמן של השהייה משעה וחצי לשעתיים לפחות כדי לאפשר לכל אחד גם להגיע, גם לנצל את הכרטיס עד תום.

דוד אזולאי: הוועדה תפנה למפקד המחוז בירושלים לבקש ממנו לא להפעיל את האתר בשבת, למרות שזו דרישה של גורמים אחרים.

ישראל אייכלר: אתה מדבר על הגעה ויציאה.

דוד אזולאי: אני מדבר על יום השבת, שהאתר יפעל כפי שהוא פועל כל השנה, מבלי לשנות את הסטאטוס-קוו.

דוד אזולאי: זו תהיה פנייה שלנו למפקד המחוז.

דוד אזולאי: אנחנו נעשה את זה עוד היום.

קריאה: הרב אייכלר, לגבי הקבוצה - - -

ישראל אייכלר: יש פה עניין שיהיה מניין.

דוד אזולאי: מכובדי, חבר הכנסת אייכלר, יש פה פנייה לפתוח את האתר בשבת למי שירצה.

דוד אזולאי: את המשמעויות אנחנו מבינים.

דוד אזולאי: זה להחזיק כוחות ביטחון, זה להחזיק כוחות הצלה - -

ישראל אייכלר: בזה אני מסכים אתך.

דוד אזולאי: - - ולכן אני אפנה למפקד המחוז לא לאפשר את הדבר הזה בשום אופן.

דוד אזולאי: זה הכול.

דוד אזולאי: אני מנצל את ההזדמנות הזאת, כפי שעשיתי בעבר, ואני פונה למשטרה ולמשמר הגבול – שבמירון משמר הגבול לא משתתפים - - -

קריאה: משתתפים.

דוד אזולאי: במירון?

קריאה: בטח.

דוד אזולאי: אז אני פונה, כפי שנהוג לעשות, גם השנה אני פונה אליכם ומבקש לשמור על קדושת השבת, להימנע מחילולי שבת במסגרת האפשרויות.

דוד אזולאי: השתדלנו לתת את הזמנים על מנת למנוע חילולי שבת.

דוד אזולאי: אפשר לעמוד בזה, זאת לא תהיה הבעיה.

דוד אזולאי: לגבי הנושא של הסירקולציה בתוך הקבר – עלתה כאן איזושהי הערה שיכול להיות שאנחנו נעשה אותה נוסח קריאה.

דוד אזולאי: אבל יחד עם זאת, אני אומר, מי שהיה פה ביום ההילולה מבין שזה בלתי נמנע.

דוד אזולאי: אתה לא יכול לא לקרוא לאותם אנשים לפנות את המקום.

דוד אזולאי: אין אפשרות.

דוד אזולאי: זה מפריע.

דוד אזולאי: לי אישית זה הפריע כשהייתי פה.

דוד אזולאי: מצד שני, חשבתי, מה אפשר לעשות?

דוד אזולאי: אז למי שיש רעיונות, בבקשה.

דוד אזולאי: יושבים פה אנשי מקצוע, תנו להם רעיונות, הם יעשו את זה.

דוד אזולאי: אי-אפשר להגיד אל תעשו ככה.

דוד אזולאי: מה כן?

דוד אזולאי: סור מרע ועשה טוב.

דוד אזולאי: ולכן, אם צריך לעדן את זה, תמצאו את הדרך.

דוד אזולאי: אבל אי-אפשר בלי זה.

דוד אזולאי: אי-אפשר.

מרים עדני: אבל זה לא הגיוני לגרור נשים שעומדות שנייה אחת - - -

דוד אזולאי: אני לא ראיתי שום גרירת אנשים.

מרים עדני: אני אראה לך בצילום וידאו.

מרים עדני: יש לי פה צילום.

דוד אזולאי: אני פונה ל"אגד" ולמשרד התחבורה לתת פרסום נאות, לפני הזמן על לוחות הזמנים, על התחנות, על החניות.

דוד אזולאי: כל הדברים הללו.

דוד אזולאי: מן הראוי שכבר בשבוע הבא – שזה השבוע האחרון – שתהיה פרסומת נאותה בכל התקשורת, על מנת שהציבור הרחב יידע איך להגיע.

דוד אזולאי: אני רוצה בהזדמנות הזאת גם להודות לכל אלה שהפיקו את הלקחים מאשתקד לשנה זו.

דוד אזולאי: באמת רואים שינויים מהותיים.

דוד אזולאי: ועל כך יבואו כולם על הברכה.

דוד אזולאי: אני מציע שגם אנחנו כוועדה נפנה לציבור לא להגיע בשעות שיש לחץ במקום פה.

דוד אזולאי: האתר יהיה פתוח, כפי ששמענו כאן, גם ביום חמישי בלילה, גם ביום שישי עד כמעט כניסת השבת, ובמוצאי-שבת מצאת השבת לפי הדרישה, כל הלילה.

דוד אזולאי: ואם יצטרכו, גם ביום ראשון.

דוד אזולאי: חשוב שהדברים האלה יבואו לידיעת הציבור כדי שתהיה פריסה של הציבור הרחב, ובכך נמנע את הלחץ.

דוד אזולאי: וזאת התרומה שלנו.

ישראל אייכלר: אני חושב ששעה 15:00 זה מספיק מוקדם - - -

דוד אזולאי: אני לא אכנס לשעות.

דוד אזולאי: אני חושב שהדברים נאמרו פה.

ישראל אייכלר: לא, לפעמים איזה שוטר יכול לסגור אותך ב-14:00 ויהודי יבוא מחוץ לעיר ביום שישי, ב-14:30 הוא לא יכול להיכנס.

דוד אזולאי: אני לא אכנס לדברים האלה.

דוד אזולאי: רבותי, בהזדמנות הזאת אנחנו נפנה לשר הבריאות ולשר התיירות לדרוש שאכן תהיה פה נקודת עזרה ראשונה במקום גם בשגרה, ולא רק בימי ההילולה, כי זה מאוד חשוב.

יוסף שוינגר: יש פה את הארון, אבל אני מסכים להצטרף.

דוד אזולאי: אנחנו נפנה לארגונים הנוגעים בדבר הזה ונבקש לפעול בעניין הזה, שאכן תהיה נקודת הגשת עזרה ראשונה.

דוד אזולאי: לסיום, אני רוצה להודות לכוחות הביטחון, למשטרה.

דוד אזולאי: אני מאוד מקווה שבעזרת ה' זה יעבור ללא תקלות.

דוד אזולאי: ובוודאי שהזכות של רחל אימנו תהיה המגנה על כולם ועל כולנו.

דוד אזולאי: אני רוצה להודות למנהל המקומות הקדושים, יוסי שוינגר - -

ישראל אייכלר: אני מצטרף לברכות.

דוד אזולאי: - - שביחד עם מנהל האתר עושים עבודת קודש במסירות נפש במשך כל השנה, ולפני האירוע בוודאי שהם נדרשים להרבה יותר שעות.

דוד אזולאי: יש לכם הפסקה בין אירוע לאירוע – שמואל הנביא, רחל אימנו, שמעון הצדיק?

קריאה: רק אתמול הסתיים שמעון הצדיק.

קריאה: עבודה קשה לאורך כל השנה.

דוד אזולאי: איך אומרים?

דוד אזולאי: אין לי ספק, כשאני רואה את הפעילות הנמרצת שלכם, כל מנהל אתר ואתר, זה ודאי בזכות הצדיקים האלה שאתם נמצאים פה.

דוד אזולאי: רבותי, יהי רצון שכל התפילות שלנו יתקבלו.

דוד אזולאי: אני מבקש מכולם לגשת עכשיו לקבר רחל, כפי שהבטחנו ליוליה, להתפלל.