ועדת הכספים, כנסת 18, פרוטוקול מספר 1213, 2012-11-14 13:05

משה גפני: כללי המים.

משה גפני: מי מציג את כללי המים?

משה גפני: אני מבקש לדעת כמה דברים – איפה קושניר?

משה גפני: הוא לא פה?

משה גפני: איפה הוא, בחוץ?

משה גפני: הוא לא הגיע.

משה גפני: אני מבקש לדעת האם יש התקדמות עם כללי המים מכיוון שבמכתב ששלח לי מנהל הרשות הוא כותב שהכללים מתואמים עם התאחדות חקלאי ישראל ועם מזכ"ל ההתאחדות, מר אבשלום וילן.

משה גפני: אני רוצה לדעת האם אכן, בהמשך לישיבה הקודמת, באמת זה המצב?

משה גפני: הדבר השני שאני רוצה לדעת: האם נערכתם ברשות המים לאחר חקיקת החוק לפני שבוע וחצי, ב-5 בנובמבר, ששר האוצר מוסמך באישור ועדת הכספים לאשר את ההנחות לנכים ולתושבים - - -

שגית אפיק: סוגי זכאים בהתחשב בשיקולים סוציאליים.

משה גפני: בשיקולים סוציאליים.

משה גפני: וממילא הייתה תוספת של כסף לפי הכללים הללו.

משה גפני: אם אנחנו סיכמנון במהל השנה על 42 מיליון, לפי הכללים הללו אנחנו עומדים על כ-60 מיליון.

משה גפני: אני פניתי למנהל רשות המים וביקשתי להוסיף את נכי צה"ל לתוך הרשימה הזאת והכסף יכול להספיק.

משה גפני: האם אתם נערכים לעניין הזה?

משה גפני: הדבר השלישי שאני רוצה לדעת: אם הולכים להעלות את תעריפי המים?

משה גפני: אם כן, אני מציע להגיד את זה לפני הפריימריז במפלגות.

שגית אפיק: אפשר, ברשותך, להתחיל עם כללי המים?

משה גפני: בוודאי.

משה גפני: מתחילים עם כללי המים.

משה גפני: בבקשה.

ניר וילנר: הכללים אושרו על-ידי הוועדה ואז הוגשה הרביזיה על-ידי חבר הכנסת שי חרמש.

ניר וילנר: השאלה היא אם אתם רוצים שאנחנו נסביר מחדש את כל הרציונל של הכללים?

אורי אריאל: לא, הם הסבירו.

ניר וילנר: הם הוסברו כבר פעמיים או שלוש פעמים.

משה גפני: אני שואל אם הייתה התקדמות.

אבשלום וילן: הכלל האחרון בזמנו לא אושר.

ניר וילנר: הכללים אושרו על-ידי הוועדה כמו שהם, כאשר כלל מספר 2, היטל הפקה חורגת, נדחתה תחילתו ל-1.1.15.

משה גפני: אתם אמרתם שהייתה התקדמות מכיוון שאנחנו שלחנו אתכם אז, בשביל זה הייתה הרביזיה, לשבת עם החקלאים ולהגיע להסכמות.

משה גפני: האם יש הסכמות?

שכיב מוראד שנאן: הקמת אפילו ועדת משנה של שלושה ח"כים שיישבו וידונו אבל הוועדה לא קיימה אפילו דיון אחד ולא היה שום המשך ושום דבר.

משה גפני: טוב, תיכף נראה ונשמע.

משה גפני: אבו, בבקשה.

אבשלום וילן: הייתה לנו הסכמה, גם בכתב, בעיקר בכל התחום של הורדת המחיר למים תעשייתיים ולמים הביתיים מהפקה פרטית.

אבשלום וילן: על זה הסכמנו.

אבשלום וילן: לפני הדיון הקודם דרשנו מרשות המים להצהיר שקנסות על חריגת הפקה פרטית יהיו רק לאחר שבודקים את כל המערכת האזורית והייתה התחייבות של מר אחיפז אצלנו בישיבה – ואני מבקש שהיא תינתן פה גם כאן – שקנסות על חריגות יהיו רק אם כלל האזור אכן חרג.

אבשלום וילן: זה היה הסיכום.

משה גפני: בבקשה, אפשר להצביע על מה שהוא אמר?

דובי אמיתי: לא, לא.

דובי אמיתי: אי אפשר להצביע על זה מכיוון שאין הסכמה - - -

משה גפני: רגע, כדי להגיד לא אתה צריך לקבל רשות דיבור.

משה גפני: אני קודם שאלתי את רשות המים.

זאב אחיפז: האמירה שלי בדיונים הייתה ספציפית לגבי אזור מסוים, הגליל העליון, שם היה חשש מהנושא הזה של היחס בין ההיטל על הכמות החורגת להיטל הרגיל.

זאב אחיפז: שם אנחנו הולכים לרישיון אזורי וכשיש חריגה מכלל הרישיון – על זה יהיה תשלום חריגה.

שכיב מוראד שנאן: מה שונה אצבע הגליל מהגליל העליון?

זאב אחיפז: לא, לא.

זאב אחיפז: בכל מקום שיהיה רישיון אזורי, שהאזור יתאחד ויתארגן לרישיון אזורי לפי כללים של רשות המים.

דובי אמיתי: אני נשיא התאחדות האיכרים וגם במקרה אני עומד בראש ההתאגדות הגדולה ביותר בגליל עליה דיבר מר אחיפז.

דובי אמיתי: אנחנו לא הסכמנו לכל המהלך הזה, לא בהסכמה אזורית, לא בהסכמה מקומית, בשום פנים ואופן.

דובי אמיתי: הוקמה ועדה או צוות לבקשתך, עם חבר הכנסת שי חרמש, יושב-ראש הלובי החקלאי, חבר הכנסת שכיב שנאן, חבר הכנסת וקנין אבל לא הגענו להסכמות.

דובי אמיתי: לכן התפלאתי מאוד שהגיעה לפה דרישה – אני לא יודע מטעם מי – להעלות את זה שוב.

משה גפני: ממנהל רשות המים.

דובי אמיתי: אז מנהל רשות המים קבע את מה שקבע.

דובי אמיתי: עם כל הכבוד, מי שעומד בראש הגופים שמייצג גם את הסקטור הערבי המפיקים הפרטיים ובכלל את המפיקים הפרטיים בכל הארץ זה אני, עם כל הכבוד.

דובי אמיתי: ולכן החלטה שלא בסמכות - - -

משה גפני: אני יכול לדבר בוועדה הזאת?

משה גפני: עם כל הכבוד אני לא איכר, אני בסך הכול חבר כנסת.

דובי אמיתי: אני לשירותך.

אורי אריאל: התחלת להיסחף.

משה גפני: אני רוצה לדבר על הפרוצדורה.

משה גפני: עם כל הכבוד להתאחדות האיכרים וארגון החקלאים וכולם, עם כל הכבוד, מי שמחליט על סדר היום זה יושב-ראש הוועדה.

משה גפני: ברגע שגוף כמו מנהל רשות המים אומר לי שהגיע להסכמה ומבקש להביא את זה לדיון – אני מביא את זה לדיון.

גאלב מג'אדלה: מתברר לך שאין הסכמה.

משה גפני: יפה.

משה גפני: מה שאני רוצה לדעת ממך זה לא הפרוצדורה.

שכיב מוראד שנאן: והוא ברח מלשבת בוועדת המשנה שאתה הקמת – אז תוריד את זה מסדר היום.

משה גפני: בבקשה.

גאלב מג'אדלה: מסתבר שאין הסכמה.

משה גפני: מר אמיתי, עזוב את הפרוצדורה – דבר על העניין.

דובי אמיתי: בימים טרופים כאלו, כשאנחנו בעיצומו של משבר מזון עולמי שמתקרב אלינו, לפני כשעה דברתם על מצב ביטחוני, הקטיושות ששי דיבר עליהן, דיברתם על לחזק את הפריפריה.

דובי אמיתי: מי זה בפריפריה?

דובי אמיתי: ההייטק בפריפריה?

דובי אמיתי: החקלאים בפריפריה.

דובי אמיתי: מי מחזיק את הגבולות במדינה?

דובי אמיתי: החקלאים.

דובי אמיתי: אז בימים כאלו, בבקשתה של רשות המים כתוב לקחת את המפיקים הפרטיים, שהם יעילים, ולהשוות אותם – באותה הצעה שמונחת בפניכם – להשוות אותם למקורות.

דובי אמיתי: אולי נעשה משהו יותר חכם: נגיד למקורות שיורידו הם את ההיטלים וישוו אותם ליעילות של המפיקים הפרטיים?

דובי אמיתי: אולי ככה צריך לנהוג?

דובי אמיתי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, החקלאות עוברת היום את אחד המשברים הקשים ביותר שקמו במדינת ישראל.

דובי אמיתי: אתם מדברים מצד אחד על העלאת שעורי המזון, כולם מדברים על מחאת הקוטג', המחאות האחרות וביד השנייה, בהינף יד, מישהו רוצה להעלות לנו את מחירי המים.

משה גפני: תודה.

דובי אמיתי: עוד משפט אחד אחרון.

דובי אמיתי: בסופו של עניין אי אפשר שרשות המים תהיה גם הרשות המחוקקת, גם הרשות השופטת וגם הרשות שתולה.

דובי אמיתי: לצערי, אני מחזיק ביד מסמכים של רשות המים שקבעה, לצערי, לפני ארבעה חודשים כשאדוני שלח אותנו לוועדת משנה, כתבה לקיבוץ עין גב – אני לא מייצג את קיבוץ עין גב אבל לצערי הם נתלים ביכולות שלנו – שהם סוגרים לקיבוץ את המים.

דובי אמיתי: סוגרים את המים לקיבוץ עין גב ולקיבוצים ומושבים אחרים כי התאחדות האיכרים באמצעות המחוקק מנעה את העלאת היטל ההפקה.

דובי אמיתי: חברה, אנחנו הגזמנו, חצינו פה קו אדום שאנחנו מאפשרים לעשות דברים כאלו בימינו בו בזמן שאין מחסור מים.

דובי אמיתי: קיבלנו הודעה של מנהל רשות המים, אני אישית, לשנה הבאה תוספת של עוד 25 מיליון.

דובי אמיתי: אז על הליך כזה נכתב פה שסוגרים את המים - - -

משה גפני: למה סוגרים את המים?

דובי אמיתי: סגרו את המים.

משה גפני: למה?

דובי אמיתי: סגרו.

דובי אמיתי: היום יש דיון בבית הדין הארצי שעוסק בענייני מים, היושב בבית המשפט המחוזי בחיפה.

דובי אמיתי: חקלאים מפגינים שם - - -

משה גפני: למה סגרו את המים?

דובי אמיתי: סגרו כי היא לא מאפשרת לנו את החריגה של 10% כמו שמאפשרים למקורות שמאפשרת לחקלאים לחרוג 10%.

דובי אמיתי: שחור על גבי לבן, ברשותך, אני אגיש לך את המכתב כדי שיונח לפניך.

דובי אמיתי: תודה על הזמן.

משה גפני: כן, בבקשה.

תמי שור: מכיוון שאני חתומה על המכתב שיוגש לפניך, לפחות אני אסביר מה כתוב שם.

תמי שור: אנחנו לא חשבנו שבדיון הזה אנחנו נכנס בחזרה להסברים של ההיטלים אלא שמדובר פה על פרוצדורה, אבל מכיוון שחזרנו למצב הזה אני מבקשת רגע ליישר את הקו, לקחת את הזמן של הוועדה פה ובכל זאת להסביר מהם הכללים שמונחים פה ומה הקשר בינם לבין המכתב שמונח כאן.

תמי שור: ראשית, משבר המים, לצערנו, לא נגמר.

תמי שור: זה מאוד יפה להגיד שבימים האלה שאנחנו נמצאים 60 ס"מ מעל הקו האדום התחתון בכינרת – לא זה שמשחררים ממנו מים לים המלח, אלא זה שמתחתיו, לפני כמה שנים, זה כבר היה התחתית של החבית.

תמי שור: זה מאוד יפה שנותנים לזה פרשנות שהמים כבר גולשים בנהרות ואין בעיה, אבל אנחנו עדיין תחת אותה סיטואציה של מחסור במים.

תמי שור: גם בעקבות הרבה הליכים שהיו במשק המים וגם בעקבות מסקנותיה של ועדת החקירה של משק המים - - -

גאלב מג'אדלה: יש פה שאלה, כבוד היושב-ראש, למה שופכים מים לים?

תמי שור: אני יכולה בבקשה לסיים את הדברים?

שכיב מוראד שנאן: גאלב, לתמי לא מפריעים.

משה גפני: כן, תמשיכי בבקשה.

תמי שור: אבל נקטע לי חוט המחשבה.

גאלב מג'אדלה: בגלל ששופכים מים לים.

תמי שור: בעקבות ועדת החקירה, נציבות המים בזמנו ורשות המים בתחילת דרכה, קיבלה ביקורת די גבוהה על העובדה שידינו לא הייתה מספיק חזקה בשמירה על המשאב הציבורי – הוא המים של תושבי מדינת ישראל.

תמי שור: אחת האמירות החזקות שהיו היא שברגע שמדינת ישראל מחליטה שהיא מקצה מים לשימושים שונים, ואנחנו בוודאי חושבים שחקלאות היא שימוש חשוב וצריך להקצות בשבילו מים, ותעשייה היא שימוש חשוב וחשוב להקצות לה מים.

תמי שור: אבל כל אחד מהגורמים האלה, אושרה הקצאה לרשותו שהוא רשאי להשתמש בה – זו הכמות שבה הוא ישתמש ומעבר לה הוא לא ישתמש כי מעבר לה הוא לוקח מתוך המשאב הציורי של אזרחי מדינת ישראל על משהו שלא אושר לו.

עתניאל שנלר: בלי קשר למקור?

תמי שור: בלי קשר למקור המים.

תמי שור: לכן, לצערי, בשלוש השנים האחרונות, אני יושבת ברשות המים בתפקיד שאני לא מאחלת לאף אחד מהיושבים כאן:

תמי שור: אני האחראית על הנושא של סגירת המים לחקלאים שעברו את המכסה שלהם.

שכיב מוראד שנאן: גם אם שייכים לאגודה שלא חרגה מהמכסה הכללים?

תמי שור: אנחנו עוסקים בבעלי רישיונות ברשות המים.

תמי שור: אם האגודה היא בעלת הרישיון והאגודה היא זאת שחרגה – היא זאת שצריך להפסיק את צריכת המים שלה.

תמי שור: אני רוצה לשים את הדברים בקונוטציה הנכונה: המצב שממנו אנחנו מתחיל את כל הדיון הזה הוא שחקלאי שמסיים את מכסת המים שלו – נסגר.

תמי שור: אחרי שנתיים, 2009 ו-2010, עם מראות שבאמת קשה לי לתאר אותם, שהיו אצלנו במשרד עם חקלאי שבא לקראת סוף הגידול שלו, נשארה לו עוד כמות לא גדולה של מים שהוא צריך לצרוך אותה בשביל סיום הגידול שלו.

תמי שור: הוא יכול לעמוד בפני נזק כספי עצום שכל היבול שלו ילך.

תמי שור: הוא עמד בסיום ההקצאה ולנו אין כלים.

תמי שור: אנחנו אומרים: אדוני היקר, אנחנו מצטערים, זה החוק – אנחנו חייבים לסגור את המים.

תמי שור: הכלי הזה הוא משהו נורא ואיום.

עתניאל שנלר: זה חוק?

תמי שור: חוק, חוק.

תמי שור: הקצאת מים היא בחקיקה ראשית - - -

שכיב מוראד שנאן: אין לכם כל שיקול דעת?

תמי שור: ברגע שניתן רישיון – החריגה של ההקצאה ממנו היא פשוט עבירה, אסור להרשות אותה.

עתניאל שנלר: זה נכון שלמקורות יש שפיל של 10%?

תמי שור: רגע, רגע, אני אסביר - - -

משה גפני: רבותי, באמת, אנחנו עושים פה יום לימודים ארוך.

משה גפני: בבקשה.

תמי שור: לפני שנה וחצי הגענו למועצת הרשות עם הצעה ואמרנו שזאת כמעט גזירה שאנחנו לא יכולים לעמוד בה.

תמי שור: באמת, בתור הפקידים שצריכים לבוא עם היד על השיבר ולסגור את המים לחקלאי, זה כמעט לא ניתן, אי אפשר לעמוד בפני המקרים האלה, תאפשרו לנו להגדיר כלי כלכלי והוא יגדיר תעריף שאנחנו יודעים שאף חקלאי לא מסוגל לשאת אותו בעלות המים השוטפת שלו.

תמי שור: שלא יחשוב פה מישהו אחרת: התעריף שצריך להופיע שם הוא בשום אופן לא תעריף שחקלאי יודע לשלם בתשלום החקלאי השוטף שלו.

תמי שור: אבל תנו לשים שם תעריף שמצד אחד הוא מאוד גבוה, כדי שאף חקלאי לא יתכנן על כמות המים הזאת, אבל מצד שני, אם הוא הגיע לסיום ההקצאה שלו והוא יודע שמול העיניים שלו עומד נזק של מאות אלפים או מיליונים או עשרות מיליונים אם היישוב גדול, הוא ייקח את ההחלטה ויעשה את השיקולים שלו.

תמי שור: נאפשר לו לקחת כמות מים מצומצמת נוספת, לא יותר ממה שהוא צריך, כי המים האלה מאוד יקרים, כדי למנוע את הנזק העצום והבלתי מידתי שבסיום ההקצאה.

תמי שור: את ההחלטה הזאת העברנו בתעריפי המים.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חבר הכנסת וקנין, בבקשה.

יצחק וקנין: כל התיאור הזה הוא תיאור מצוין אבל בואו לא נשכח רבותי שאנחנו תלויים בחסדי שמים.

יצחק וקנין: יכול להיות מצב שבנובמבר אין גשם והחקלאי צריך להשקות.

יצחק וקנין: כי אם יורד גשם בנובמבר והוא לא צריך להשקות ולקחת מים דרך המאגרים או דרך מקוות, אז אין לו ברירה ואז בסוף השנה הוא נכנס לחריגה.

יצחק וקנין: מה אנחנו ביקשנו כשישבנו איתם?

יצחק וקנין: הרי הטלתם עלינו, ישבנו אתכם יחד ואמרנו שדבר ראשון נעשה את זה פול אזורי.

יצחק וקנין: ניקח את הפול הארצי ונוריד אותו למטה לכל הצרכנים על מנת שאם תהיה חריגה ארצית – מקובל עלינו איך להשית את זה על מי שחרג.

יצחק וקנין: אבל אתם לא יכולים לתפוס את המקל בשני הקצוות ולהגיד: אם יורד גשם אז הכול טוב ויפה ואם לא יורד גשם, החקלאי צריך להיות תלוי בחסדי שמים, ואז הוא מקבל את הקנסות.

יצחק וקנין: אתם יודעים אל אילו קנסות מדובר?

יצחק וקנין: מי שיבין באיזה סדר גודל החקלאים נתבעי יבין שיש חקלאים שצריכים לפשוט את המכנסיים ואת הבגדים ואת כל מה שיש להם כדי לשלם וגם מהתוצרת שיש להם הם לא מרוויחים כלום.

יצחק וקנין: עכשיו תראו, רבותי, אתם לא יכולים להתכסות בשום סמיכה.

יצחק וקנין: בשורה התחתונה אתם רוצים יותר כסף.

יצחק וקנין: כל מה שאתם עושים, בסופם של הדברים בחישובים שלכם, זה איך אתם תיקחו יותר כסף מהחקלאים.

יצחק וקנין: אתם שמים לב שזה הולך וחוזר, הולך ובא וזה לא נגמר.

יצחק וקנין: גם היום זה לא ייגמר אם לא תהיה החלטה ברורה.

יצחק וקנין: הרי אתם אמרתם לנו שאתם רוצים לתת תוספת של 25 מיליון השנה.

יצחק וקנין: יותר מזה אמרתם לי: אמרתם לי שבשנה הבאה 25 מיליון ואמרתם שאתם רוצים להגיע לרמה שבכלל לא יהיו מכסות מים.

יצחק וקנין: אתה אמרת לי, אם אני לא טועה או היושב-ראש, אחד משניכם כשישבנו אתכם.

יצחק וקנין: אם זה הכיוון שלכם, אז ממה נפשך?

יצחק וקנין: למה להטיל עלינו קנסות כאלו גבוהים שאף לא יכול לעמוד בהם?

יצחק וקנין: בסופו של יום, תראו רבותי, אנחנו בני אדם ויש לנו היגיון בריא לחשוב איך אנחנו פותרים את הבעיות.

יצחק וקנין: אם אנחנו נלך עם החוק ונפרש אותו רק איך שאנחנו רוצים בלי למצוא פתרון לבעיה – אני מודיע לכם, זה ילך ויבוא ולא ייגמר.

יצחק וקנין: צריך לתת פתרון.

יצחק וקנין: חקלאות זה לא דבר מובן מאליו.

יצחק וקנין: אני כבר זועק לשמים ואומר את זה בכל כנס של חקלאים:

יצחק וקנין: החקלאות זה לא דבר מובן מאליו.

יצחק וקנין: זה שיש ירקות על הבאסטה ופירות והחקלאי מקבל עליהם חצי שקל, תסלחו לי, אני אומר לכם את זה באחריות – לכו תראו מה מקבל החקלאי.

יצחק וקנין: רבותי, זאת קטסטרופה מה שקורה היום בחקלאות.

יצחק וקנין: וכולם יושבים בצד וחושבים שהכול טוב ויפה.

יצחק וקנין: רואים את גן העדן של השוטים הזה.

יצחק וקנין: זאת אל המציאות, רבותי.

יצחק וקנין: המציאות היא קשה.

יצחק וקנין: אתמול הייתי בסיור בדרום ואני כל הזמן מסייר – המצב הוא קשה.

יצחק וקנין: חלק מהחקלאים נפלטים, אי אפשר לתכנן את הענף הזה.

יצחק וקנין: גם אם אני נמצא בענף, אני לא יכול לתכנן אותו כי אני מוגבל במים.

יצחק וקנין: יש מגדלים שהיום לא יודעים מה לעשות עם מה שיש להם כי הם פוחדים מהחריגה.

יצחק וקנין: צריך למצוא לזה פתרון והפתרון צריך להיות בפול ארצי שיורד לכל המגזרים.

יצחק וקנין: אין פתרון אחר.

גאלב מג'אדלה: ובהדברות.

משה גפני: אלון מסר, אתם כל הזמן טענתם, ואני מסכים, שצריך לתת מים לחקלאות וגם לסבסד את זה.

משה גפני: אבל אתם טענתם שאדם משלם את העלות של המים כפי שמפיקים את המים, כפי שמוליכים אותם – אתם עכשיו מסבסדים על חשבון האדם הפרטי את החקלאות והתעשייה.

משה גפני: אני העברתי את החוק בשבוע שעבר, כשאתם התנגדתם, אני העברתי שת החוק של מתן הנחות לנכים ולמקרים סוציאליים.

משה גפני: כתוב במפורש בחוק: "סך ההפחתה בתשלום של מחיר שירותי המים ושירותי הביוב ימומן מתקציב המדינה" – ולא על חשבון אחרים.

משה גפני: צריך לממן את החקלאים, צריך לממן את התעשייה אבל למה אני צריך לשלם את זה?

משה גפני: למה אני שגר בשכונת הארגזים בתל אביב צריך לממן את החקלאות?

משה גפני: המדינה צריכה לממן את החקלאות.

משה גפני: אם היא חפצת חיים היא רוצה שתהיה חקלאות.

משה גפני: אי אפשר להמשיך לחיות בצורה כזאת.

משה גפני: אבל למה צריכים לשלם את זה?

משה גפני: הרי אמרתם שמעלים את מחירי המים.

משה גפני: המים, כמו שהם עולים ככה הם צריכים להיות משולמים על-ידי הצרכן ולא משנה מצבו.

משה גפני: למה אנחנו צריכים לממן את החקלאות?

אלון מסר: אשמח להשיב.

משה גפני: אני לא הייתי כל-כך שמח, אבל אם אתה שמח זה בסדר.

אלון מסר: אני שמח בדרך כלל.

אלון מסר: לגבי מחיר המים לחקלאים: מחיר המים לחקלאים לאורך השנים, במסגרת הסכם שנחתם בין המדינה לבין החקלאים, עולה בהדרגה ובסופו של דבר יגיע בעוד כ-5 שנים למחיר המים שמשלמים האזרחים במגזר העירוני.

אלון מסר: יושב-ראש הוועדה, כפי שהסברתי, המחיר של המים - - -

משה גפני: לא, זה רק בקשר לפריימריז שלי, זה הכול.

אלון מסר: זה חשוב.

אלון מסר: עם השינוי שנעשה בתעריפי המים בהסכם עם החקלאים שבתוך 5 שנים ישווה את מחיר המים שהחקלאים משלמים למחיר שמשלמים שאר אזרחי המדינה - - -

קריאה: ואז תהיה חקלאות יותר גדולה.

קריאה: כן, נהדר.

קריאה: מדינת ישראל.

יצחק וקנין: תביא את המלפפונים מירדן.

משה גפני: שנייה, שנייה - - -

יצחק וקנין: המדינה היחידה שלא מסבסדת את החקלאות זו מדינת ישראל.

יצחק וקנין: המדינה היחידה.

אבשלום וילן: - - - יש שתיים ומשהו - - -

משה גפני: אפשר לנהל פה ישיבה או שאנחנו נהפוך את להייד פארק?

דובי אמיתי: לא צריך למגן כבר, לא תהיה פריפריה.

דובי אמיתי: לא צריך למגן.

דובי אמיתי: חבל לבזבז כסף.

גאלב מג'אדלה: כבוד היושב-ראש, עכשיו אתה מבין למה כבודו שמח?

משה גפני: למה הוא שמח?

גאלב מג'אדלה: על מה שהודיע.

אלון מסר: אני לא שמח על מה שהודעתי.

אבשלום וילן: גם בעוד חמש שנים המחיר שלנו עולה ב-12 אגורות לשנה?

אבשלום וילן: יעלה בעוד 60 אגורות?

אבשלום וילן: אתה משלם היום 9 שקלים לבית, המחיר שלנו יהיה קצת יותר משני שקלים וזה מאוד-מאוד גבוה לחקלאות.

משה גפני: אבו, דקה, אתה תכף תקבל רשות דיבור.

אלון מסר: המחיר של החקלאים בהדרגה עולה - - -

שכיב מוראד שנאן: מה ההבדל - - -

משה גפני: רגע, שנייה.

אלון מסר: תנו לי לסיים רק להגיב.

משה גפני: תגיד, למה אני צריך לממן את זה?

משה גפני: למה לא תקציב המדינה?

אלון מסר: עבור כל פעימה של עלייה במחיר המים של החקלאים עד שיושווה התעריף, המדינה משמת לחקלאים במסגרת מה שנקרא בהסכם - - -

קריאות: - - - מה אתה מדבר - - - מי משלם - - -

אלון מסר: משרד החקלאות יחד עם - - -

קריאה: מי משלם?

משה גפני: אני פשוט אוציא אנשים.

משה גפני: מספיק.

משה גפני: אני נורא מצטער, אם אתה מפריע לא תקבל רשות דיבור.

משה גפני: אלון, בבקשה.

אלון מסר: המדינה מממנת מתקציב המדינה את הפיצוי בגין הייקור שמיועד לעזור לחקלאים להסתגל למחיר מים יותר יקר, להשתמש בציוד שחוסך מים וכדומה על מנת שיוכלו להתרגל לתעריף שבסופו של דבר יגיעו אליו.

משה גפני: כל הכבוד.

משה גפני: זאת אומרת שהצרכנים הפרטיים לא מממנים את המים של החקלאות?

אבשלום וילן: מממנים.

אלון מסר: הצרכנים הפרטיים, בסופו של דבר - - -

משה גפני: אז למה אתה עובד עלי?

משה גפני: למה אתה אומר – אני גם יודע להגיד את זה אבל אני לא איש מקצוע, אני פוליטיקאי.

משה גפני: האזרחים מממנים את החקלאות במקום שאתם תיקחו את זה מתקציב המדינה, נכון?

אלון מסר: לא בהכרח.

משה גפני: לא אמרתי בהכרח.

משה גפני: שאלתי כן או לא? אני מממן?

משה גפני: אני תושב שכונת הארגזים בתל אביב - - -

אלון מסר: קודם כל, המדינה משלמת - - -

משה גפני: זאת אומרת, זה לא מחיר עלות.

משה גפני: אגב, זאת עבירה על החוק מפני שהחוק אומר שצריך בדיוק לפי מה שזה עולה.

אלון מסר: נכון, ובסופו של דבר זה מה שאנחנו נגיע אליו.

אלון מסר: הכוונה הייתה בהידברות עם החקלאים, לא לאשר את זה בבת אחת וההסכם נחתם איתם על מנת שיוכלו לעמוד במחירים שמשקפים את העלות לכלל המשק.

משה גפני: זה נכון שהולכים להעלות את תעריפי המים?

אלון מסר: אני חושב שצריך להפנות את זה לרשות המים.

משה גפני: בסדר, אני אפנה את זה.

משה גפני: תודה רבה, אלון.

משה גפני: כן אבו, בבקשה.

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, ברגע שממשלת ישראל קיבלה את ההחלטה ב-2005 שכל הקמת מתקני התפלה חדשים, האוצר חסם את זה 7 שנים.

אבשלום וילן: הוא הסכים שמערכת המים תהיה משק סגור, ואז הם יוצאים ם הדמגוגיה כאילו מה שקורה זה שכל ההפרש הולך על הצרכן הפרטי.

אבשלום וילן: קודם כל, זה לא נכון.

אבשלום וילן: אני אתן לך דוגמה: האוצר לוקח להכנסות המדינה בין 200 ל-300 מיליון שקל בהיטלים שמשלמת ההפקה הפרטית.

אבשלום וילן: זה לא נכנס למשחק, זה נרשם בהכנסות המדינה.

אבשלום וילן: אין משק סגור.

אבשלום וילן: יתרה מזה, יש שורה של החלטות ממשלה קודמות שמדברות על תמיכה בחקלאות כיעד לאומי, ובצדק.

אבשלום וילן: בכל העולם זה קורה.

אבשלום וילן: ומחיר המים שלנו נקבע בהסכם שאנחנו משלמים את חלקנו היחסי בהתפלה ועולים לא לתשעה שקלים – לעולם לא נגיע לזה – אלא לשניים ומשהו.

אבשלום וילן: אתה צודק במאה אחוז במה שאתה אומר.

אבשלום וילן: החלטת הממשלה הזאת נתקלת בשתי החלטות אחרות ויש פה בלוף אחד גדול כי אוצר המדינה צריך לממן את זה כחלק מהמדיניות שלו ולא על חשבון הצרכנים.

אבשלום וילן: מה שקורה פה זה דבר אנטי חברתי בעליל, אבל בידכם המחוקקים לשנות את זה כי זאת החלטת ממשלה שב-2005 התקבלה וממנה כל הבעיות.

אבשלום וילן: עכשיו לעצם העניין פה.

אבשלום וילן: תראה פה את התקנות: שתי תקנות באות לעשות צדק עם החקלאים, צדק עם החקלאים - - -

משה גפני: יש לי בקשה, רק רגע.

משה גפני: אם אני בעזרת השם אחרי הבחירות אהיה חבר כנסת ואהיה יושב-ראש ועדת הכספים, אני מבקש שתכיני הצעת חוק של הוועדה שתהיה בה רק שורה אחת שהסבסוד של החקלאות ושל התעשייה יהיה על חשבון תקציב המדינה כמו החוק הזה שהעברנו.

אבשלום וילן: הצעה מעולה.

משה גפני: אלון, תגיד את זה לבוסים שלך.

אלון מסר: אני אעביר את זה הלאה.

משה גפני: אם אתה יכול, תעבור את שר האוצר, את ראש הממשלה – עד אובמה.

קריאה: מה עם החזרת הפיקוח?

משה גפני: יש את החוק.

אבשלום וילן: אני מבין שלנכים יש הסכמה, ובצדק - - -

משה גפני: יש חוק שעבר ביום שני שעבר.

אבשלום וילן: יפה מאוד.

אבשלום וילן: עכשיו יש לנו עוד שתי נקודות, גם לתעשייה וגם לחקלאות שבהן מפיקים פרטיים שמשתמשים במים לצרכים ביתיים משלמים 70 אגורות יותר לקוב מאשר מי שמקבל ממקורות.

אבשלום וילן: זה אבסורד כלכלי ואת זה באות התקנות לתקן.

אבשלום וילן: ישנו ויכוח אחד לגבי היטל הקנס על ההפקה הפרטית ועל זה היו כל הדיונים ובזה צריך להגיע לפתרון.

אבשלום וילן: אנחנו אמרנו מההתחלה, כולל נציגי התאחדות האיכרים שהיו אתנו בדיונים, שאם ילכו לפתרון אזורי – אנחנו נלך לפתרון הזה.

אבשלום וילן: הוא הציע פה כרגע רק לגליל, שיצהיר שיעשו את זה בכל הארץ - - -

משה גפני: מה אתה מציע לנו בוועדה לעשות עם כללי המים, להצביע בעד או לא?

אבשלום וילן: אני מציע לאשר את כל הכללים, ועל הכלל האחרון שבמחלוקת אתנו, אני רוצה לשמוע שיתחייבו לא רק לגליל אלא לכל אזורי הארץ.

אבשלום וילן: אנחנו בנובמבר, אין בעיה של קנסות - - -

משה גפני: אתם מסכימים לזה?

זאב אחיפז: לא.

זאב אחיפז: אני מסכים - - -

משה גפני: רק רגע, אני אאפשר לך לענות.

משה גפני: רק שאני אבין, הרי אני לא מבין כלום בעניין – בשום עניין אני לא מבין – זאת אומרת, אתם נותנים לאבו וילן תשובה שלילית על מה שהוא מבקש?

משה גפני: תיכף תגידו את הנימוקים.

זאב אחיפז: תן לי להשלים כי זה לא, מה לעשות, זה לא שחור-לבן.

זאב אחיפז: זה גם היה באותו דיון - - -

משה גפני: אבל הצבעה זה שחור-לבן.

זאב אחיפז: אני אסביר.

זאב אחיפז: באותו דיון שקיימנו גם עם הצוות המצומצם של ועדת הכספים הצגנו את זה.

זאב אחיפז: תמי הציגה את הרציונל של המהלך הזה.

זאב אחיפז: הרציונל של המהלך הזה הוא שלא יהיה תכנון ליצור את ה-10% אלא זאת תהיה התשובה מקרה שלא ירד גשם בנובמבר - - -

קריאה: ואז תשלם שישה שקלים?

קריאה: אתה קונס את החקלאי כשלא יורד גשם?

קריאה: אני רוצה להבין מה אתה עושה?

קריאה: אתה קונס - - -

משה גפני: לא, לא.

משה גפני: אני לא מסכים לזה.

שכיב מוראד שנאן: אז אני אשאל את השאלה במקומו.

משה גפני: לא.

משה גפני: תאפשרו לו להגיד.

משה גפני: באמת, זאת העבודה שלו.

משה גפני: תמשיך.

זאב אחיפז: הכוונה היא לתת פתרון שלא בדרך של סגירת מים לאותם מקרים לא צפויים.

זאב אחיפז: זאת אומרת שהתכנון החקלאי צריך להיות למכסה כי זה החוק וככה צריך להתנהל.

זאב אחיפז: אבל יש תשובה גם במקרים לא צפויים והמטרה היא למנוע נזק ושהשיקול יהיה של החקלאי.

זאב אחיפז: כשעושים את זה על פול ארצי – זה צחוק מהעבודה כי כל אחד אומר: זה לא יהיה אצלי.

זאב אחיפז: אז מראש מתכננים ל-10% ואחרי זה עוד פעם באים עם הבעיה שאין מה לעשות ויש נזק.

יצחק וקנין: העובדות הן לא כאלו.

זאב אחיפז: לכן הנושא הזה צמוד לרישיון.

זאב אחיפז: מה שאמרנו – ואת זה אנחנו מתמרצים – זה ללכת לכיוון של רישיון אזורי, זאת אומרת התארגנות של כמה צרכנים יחד, ובתוך הרישיון האזורי, כמו שיש נכון לעכשיו בגליל העליון, בתוך זה אנחנו נאפשר את ההסתכלות הכוללת.

משה גפני: טוב.

משה גפני: תראו, רבותי - - -

אבשלום וילן: אדוני, אני אתן רק דוגמה אחת כדי שתבין על מה הדיון: ב-2010 הייתה בעיה גדולה בנגב המערבי, ויושב-ראש רשות המים הקודם שעשה לנו את ההסכם ואמר ככה: תראו, אם בכלל הארץ לא תהיה חריגה – אתם תשלמו קנס סביר, אבל אם תהיה חריגה מעבר לזה אז תשלמו חמישה שקלים.

אבשלום וילן: אנחנו הסכמנו לזה בלית ברירה.

אבשלום וילן: בנגב לא ירד גשם ויש מחלוקת עד היום.

אבשלום וילן: כלומר, אפשר גם ללכת לקראתנו.

משה גפני: חבר הכנסת שנלר, בבקשה.

עתניאל שנלר: אני לא מציע להעלות עוד פעם לדיון את הנושא העקרוני של משק המים בכלל בארץ, את השאלות של החוק, תמיכה בחקלאות, הכנסות מאגרות ומשק סגור או לא.

עתניאל שנלר: זה לא הנושא שלנו היום.

עתניאל שנלר: אני בוודאי ובוודאי חושב שהממשלה צריכה לתמוך באופן דרמטי בנושא החקלאי.

עתניאל שנלר: לגבי הנושא של היום – הוקמה ועדה עם חברי כנסת, אני צודק?

עתניאל שנלר: הוועדה הזאת יצרה שיח והוחלט לחפש פתרון אזורי על מנת לתת גיבוי אחד לשני ברמה האזורית.

עתניאל שנלר: לא הוגש לוועדה איזשהו פתרון אופרטיבי, רק דקלרציה בעניין.

עתניאל שנלר: אז ממה נפשך, אם הפתרון הזה נכון מקצועית – יתכבדו החברים ויגידו באילו אזורים אפשר לארגן את הרישיון האזורי – אני לא יודע איך עושים את זה, אני לא בעל מקצוע – ולהציג לוועדה משהו שלם.

עתניאל שנלר: אני מציע לא להצביע ברגע זה כי איך שאני מבין – באתי מבחוץ לעניין הזה – יש כל-כך הרבה ויכוחים ופערים כאן שלכל הצבעה כאן יהיה לה תשלום מאוד-מאוד כבד.

עתניאל שנלר: או ערכי או כלכלי או על משק המים – וכל שלושת הדברים האלה סופר-חשובים.

עתניאל שנלר: החקלאות היא נכס, משק המים זה נכס והערכים של המדינה היהודית-ציונית הזאת, התיישבותית, זה ערך לא פחות חשוב.

עתניאל שנלר: לכן אני מציע לא להצביע, לגמור את שעורי הבית בדרך כזאת או אחרת כי אני לא מספיק בקי מה צריך לעשות ולדחות את ההצבעה.

אבשלום וילן: אבל למה אנשים צריכים לשלם - - -

משה גפני: לא.

משה גפני: אבו.

משה גפני: בבקשה, חיזקי.

חיזקי ישראל: אני רוצה להתייחס לגבי התעשייה.

חיזקי ישראל: בינואר 2013 צפוי לעלות תעריף המים - - -

משה גפני: אבל התעשייה לא נמצאת פה.

חיזקי ישראל: אנחנו גם הוזמנו היום לדיון.

משה גפני: בסדר גמור, בגלל הנושא הזה של התעריפים וכל מה שנילווה לזה, אבל בכללים אתם לא נמצאים.

תמי שור: הם נמצאים - - -

אבשלום וילן: הם נמצאים - - -

דויד הימן: למה על חשבוננו, אבו?

אבשלום וילן: תקשיב למה שאני מציע: ששני הסעיפים הראשונים - - -

דויד הימן: על חשבוננו אתה מציע.

דויד הימן: אתה מציע על חשבוננו.

אבשלום וילן: דוידי, אל תבלבל את המוח.

אבשלום וילן: אני מציע ששני הסעיפים הראשונים יעברו - - -

משה גפני: אם אפשר, בבקשה להפסיק להפריע.

עתניאל שנלר: אבו וילן, התשובה היא למה – זה בדיוק הוויכוח הזה.

קריאה: בדיוק.

קריאה: יש ויכוח את מי הוא מייצג אבו וילן.

קריאה: הוא עושה נזק לחקלאים.

קריאה: האדם שעשה הכי הרבה נזק בחמש שנים האחרונות, גם בתאילנדים וגם במים.

קריאה: תודה רבה.

משה גפני: מה זה?

משה גפני: בבקשה לא להפריע.

משה גפני: בבקשה, חיזקי.

חיזקי ישראל: תעריפי המים לתעשייה בינואר 2013 צפויים לעלות ב-17.5% ולהגיע ל-7.20, אני רוצה להבהיר שזה בנוסף למחירי החשמל שעלו והולכים לעלות ולארנונה.

חיזקי ישראל: התעשייה לא מסוגלת ולא תהיה מסוגלת לעמוד בדברים כאלה.

חיזקי ישראל: אחר-כך מתחיל מחול של העלאת מחירים וכדומה.

חיזקי ישראל: אנחנו מבקשים להקפיא את העסק הזה.

חיזקי ישראל: קורה משהו במשק.

חיזקי ישראל: אני מבין - - -

משה גפני: אתם נגד הצבעה על כללי המים?

משה גפני: את מה אתה מציע להקפיא?

חיזקי ישראל: זה לא קשור לכללים.

חיזקי ישראל: אני מציע להקפיא את תעריפי המים.

משה גפני: בוודאי, כן.

חיזקי ישראל: אני מציע להקפיא את תעריפי המים לתעשייה.

חיזקי ישראל: אנחנו לא מסוגלים לעמוד בזה.

חיזקי ישראל: יגידו תיכף שבזמנו דיברנו, אבל קורה משהו במשק.

חיזקי ישראל: אי אפשר לספוג העלאות כאלה.

חיזקי ישראל: פשוט מפעלים, ובמיוחד כאלו שהמים מהווים תשומה מרכזית אצלם, לא יוכלו לעמוד.

חיזקי ישראל: אנחנו מבקשים להקפיא את מחירי המים כי אנחנו לא מסוגלים לעמוד בכל גל ההעלאות הזה: פעם אחת מים, פעם אחת ארנונה, החשמל עולה, המים עולים בהמשך ואחד גורר את השני.

חיזקי ישראל: אנחנו מבקשים להקפיא את מחירי המים לתעשייה.

משה גפני: אתם מבקשים לא להעלות את התעריפים לתעשייה בגלל המצב הכלכלי שמתפתח ואנחנו לא יודעים לאיזו אי-ודאות אנחנו הולכים?

חיזקי ישראל: נכון, נכון.

משה גפני: יפה.

משה גפני: נציגת הביטוח הלאומי, גברתי, את יכולה להתקרב לשולחן?

משה גפני: את יכולה לתת לנו דיווח לגבי הנושא הזה של ההנחות לנכים?

דבורה לילך יפת: מה שאנחנו עושים היום, לפי החלטת ועדת הכספים, זה להעביר את הרשימות כל חודש לרשות המים וזה אמור להתנהל בסדר.

משה גפני: לגבי נכי צה"ל, זה לא הביטוח הלאומי, נכון?

דבורה לילך יפת: לא הביטוח הלאומי.

משה גפני: יש לכם נתונים?

משה גפני: אתם יודעים על מה מדובר?

דבורה לילך יפת: על נכי צה"ל?

משה גפני: כן, סדרי גודל.

משה גפני: אתם לא יודעים?

דבורה לילך יפת: אין לנו מושג.

משה גפני: הנושא הזה עובד?

משה גפני: הנכים אכן מקבלים את ההנחות על פי - - -

דבורה לילך יפת: מתלונות שמגיעות אלינו עולה כי אנשים לא מקבלים את ההנחות.

דבורה לילך יפת: בתאגידי המים טוענים שהם לא ערוכים, שהם לא קיבלו את הרשימות.

דבורה לילך יפת: ברשות המים אומרים שהתאגידים אמורים לקבל מהם איזה קוד וסיסמה כדי לקבל – אני לא באמת יודעת איך זה עובד – אבל - - -

תמי שור: ממתי האינפורמציה שבידיים שלך?

דבורה לילך יפת: מהשבועות האחרונים.

תמי שור: אני יכולה לעדכן, אם אתה רוצה, אדוני היושב-ראש.

משה גפני: רק רגע.

משה גפני: איציק, תחליף אותי רגע.

משה גפני: אני כבר חוזר.

משה גפני: תעדכני את הוועדה, כן.

יצחק וקנין: כן, בבקשה.

תמי שור: ב-1 ביולי נכנס לתוקף הנוהל שבמסגרתו אנחנו מאשרים הטבות ל-247 אלף זכאים היום על פי החלטת הממשלה, לפי הקריטריונים שאושרו.

תמי שור: רשות המים קיבלה את הרשימה של כל האנשים האלה, סיווגה אותם לפי הכתובות שניתנו והעבירה במנגנון של קוד ואפשרות גישה חשאית – כי יש שם נושא מאוד רציני של חסיון הפרט – אפשרות לספקים כדי לגשת לאותה רשימה ולהוציא את רשימת הזכאים שנמצאים אצלם.

תמי שור: נכון לעכשיו, מתוך ה-247 אלף זכאים, 70% זוהו על ידי ספקי המים באופן מוחלט.

תמי שור: זאת אומרת, היה זיהוי בין תעודת הזהות לבין הכתובת.

תמי שור: 70% בוודאות יקבלו את ההטבה בחשבון המים הקרוב אם לא קיבלו אותה עד עכשיו – זה חד משמעי וזאת התחייבות.

תמי שור: זה יתקבל רטרואקטיבית למי שמוכר מהיום שבו החוק עבר, מ-1 ביולי.

תמי שור: לגבי החלק שנשאר, לא בכל המקומות נעשה זיהוי בין תעודת הזהות לבין הכתובת ועדיין ההוראה שקיבלו ספקי המים הייתה להודיע לאותה כתובת שנמצאת בקובץ של הביטוח הלאומי, לשלוח לאותה הכתובת הודעה שהכתובת הזאת זכאית לקבל את ההטבה בחשבון המים.

יצחק וקנין: מה הצפי?

תמי שור: אנחנו מתקרבים היום לאחוזים מאוד-מאוד גבוהים.

תמי שור: יש מקרים שבהם זכאים לא מעוניינים לממש את ההטבה המגיעה להם, גם בדברים האלה נתקלנו, בדרך כלל לא בתאגידי המים אלא ביישובים היותר קטנים, בגלל הנושא הזה של החיסיון שכנראה יוצר קשיים שונים.

תמי שור: אבל בסך הכול, ביחס להיקף של הפעילות שמדובר בה, אני חושבת שההיערכות הייתה מאוד אינטנסיבית ואנחנו מדברים על 26 מיליון שקל שהוקצו לנושא הזה השנה – זה חצי שנה בעצם – שנמצאת בין התקציב הראשוני של 42 מיליון שדיברו עליו לבין התקציב שהזכיר היושב-ראש גפני על פי הצעת החוק.

תמי שור: בעצם, הנושא של הצעת החוק לא משנה את ההתארגנות של רשות המים כי החלטת הממשלה קוימה כלשונה גם לפני שהצעת החוק עברה.

שגית אפיק: החלטת הוועדה.

שגית אפיק: אז למה יש פניות למוסד לביטוח לאומי, ולמען האמת גם אלינו, על כך שזה לא מתבצע?

יצחק וקנין: אני רוצה לשמוע – עורך דין ישראל הבר מנציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות.

ישראל הבר: הבעיה שאנחנו התוודענו אליה במסגרת פניות ציבור שהגיעו לנציבות זה שמרד הביאות לא מקיים את החלטת הוועדה.

ישראל הבר: אני חושב שאולי ניתן למשרד הבריאות להתייחס לנושא הזה.

ישראל הבר: בעיה נוספת שאני שמתי לב אליה, אדוני, זה שאני מבין שהתעריף מתקציב המדינה הוא 42 מיליון שקל.

ישראל הבר: אבל לפי החישוב שעשיתי ההטבה לכל נכה היא 19 שקלים לחודש.

ישראל הבר: אני מבין שמדובר ב-42 מיליון שנתי, לא חודשי, נכון?

יצחק וקנין: אני רוצה לשמוע את משרד הבריאות.

מיקי דור: ההחלטה שהתקבלה הטילה על משרד הבריאות משהו שלא ניתן לביצוע מבחינה רפואית או טכנית.

מיקי דור: אני לא יודע לפי איזה קריטריונים שם מחלקים את המים – מבחינה בריאותית אין דרך לרופא משפה להגדיר מהי צריכת המים למטופל.

מיקי דור: אני יכול להבין הנחה למי שיש לו 100% נכות בתחומים מסוימים, אבל כשאומים לי שלאדם יש מחלת עור או פצע כזה או אחר ממחלה, אני כרופא – אני רופא משפחה – לא יודע להגדיר את צריכת המים שלו.

מיקי דור: מעבר לזה, אגוד רופאי המשפחה הודיע שהוא לא רואה את תפקידו בחיים כקובע הנחות לצרכי - - -

יצחק וקנין: סליחה רגע.

יצחק וקנין: אני מבין שהחלטת הוועדה לא הייתה ללכת לרופא משפחה.

תמי שור: אלא אם הפרוצדורה שמדברים עליה היא לצורך רשימת הזכאות בביטוח לאומי, מעבר לרשימה של הביטוח הלאומי לא עושים שום בדיקה נוספת.

תמי שור: היא אוטומטית עוברת לתאגידי המים.

תמי שור: אני לא יודעת על מה מדובר.

קריאה: למה אתם ניגשים למשרד הבריאות אם זה בוטל בכלל?

תמי שור: לא דורשים ממשרד הבריאות.

תמי שור: אני לא יודעת על מה מדובר.

יצחק וקנין: אבל רבותי, הנציבות אומרת במפורש שההחלטה בוטלה.

שגית אפיק: החלטת הוועדה הייתה על רשימת זכאים מוגדרת, רשימה סגורה של נכים.

שגית אפיק: היה סעיף נוסף, מעין סעיף סל, שלגביו השתתפה נציגת משרד הבריאות שאמרה שישנם חולים במחלת עור שיש להם זכאות לתוספת מים בשל מחלתם – זה סעיף הסל.

שגית אפיק: הייתה התייחסות ויש גם תכתובת ענפה בנושא הזה שמדובר ב-2,200 חולים שמכוח סעיף הסל הזה הם זכאים.

שגית אפיק: אין צורך בפנייה לרופא משפחה, הזכאות היא אוטומטית והכמויות קבועות, הכול קבוע.

שגית אפיק: עכשיו, מי אמר שמשרד הבריאות לא מקיים את ההחלטה?

ישראל הבר: זה על פי פניית ציבור שהגיעה לנציבות שוויון.

ישראל הבר: אנחנו גם בדקנו את הנושא עם משרד הבריאות והם אישרו שהם לא מסוגלים לקיים את ההחלטה.

מיקי דור: גם ועדת השיקום של משרד הביטחון נתנה תשובה זהה – היא לא מסוגלת - - -

תמי שור: זה לגבי נכי צה"ל.

תמי שור: בסדר, זה סיפור אחר.

יצחק וקנין: כל נושא הצריכה, אני מבין, איננו כבר - - -

משה גפני: רבותי, רק רגע.

משה גפני: חבר הכנסת וקנין, יש לך הצעה?

יצחק וקנין: יש לי הצעה לרשות המים לגבי מה שהם הביאו אלינו היום: שני הסעיפים הראשונים, הראשון והשני, אנחנו מוכנים להצביע עבורם.

יצחק וקנין: לגבי שאר הסעיפים – תנו לנו שבועיים לאותה ועדה, אולי נגיע איתם להסכמה.

יצחק וקנין: אני מעריך שנוכל להגיע איתם לסכמה.

יצחק וקנין: אני יודע שהם לא יסכימו.

יצחק וקנין: אבל אם לא – אני מציע שייקחו את כל הדבר הזה - - -

תמי שור: אדוני היושב-ראש, אנחנו - - -

משה גפני: רגע, אני מתנצל, יש לי בעיות גם עם תעריפי החשמל.

משה גפני: אני מבקש לדעת – תכף אני חוזר לעניין הזה – אני מבקש לדעת, הנושא של החוק ושל ההחלטות של ועדת הכספים לגבי הנושא של ההנחות בתעריפים לנכים וכל מה שנילווה לעניין, האם זה מתבצע או לא מתבצע?

תמי שור: הרגע סיימנו את הדיון בנושא.

משה גפני: אבל הם טוענים שלא.

יצחק וקנין: אין יותר משרד הבריאות, לא צריך.

יצחק וקנין: זה נאמר במפורש: יש רשימה שהולכת לביטוח הלאומי ובזה נגמר העניין.

שגית אפיק: דבורה, מה התלונות?

שגית אפיק: האם את יכולה - - -

משה גפני: מה אנשים אומרים?

דבורה לילך יפת: שהאנשים פונים לתאגידי המים ואומרים להם שהם לא מופיעים ברשימות או שהם לא קיבלו בכלל רשימות.

דבורה לילך יפת: כשאני מבררת עם רשות המים והם עושים בדיקה קצת יותר מעמיקה, מתברר שהם מופיעים ברשימות.

משה גפני: אז למה לא נותנים להם את ההנחות, אתם יודעים לענות?

תמי שור: אדוני היושב-ראש, 247 אלף זכאים יש בתוך ההסדרה הזאת.

תמי שור: 70% מהם זוהו בוודאות שמית ולפי כתובת ויקבלו בוודאות את ההטבה גם רטרואקטיבית.

תמי שור: אם לא קיבלו עד היום – יקבלו בחשבון המים - - -

משה גפני: טוב.

משה גפני: משרד הבריאות לא רלוונטי לעניין?

יצחק וקנין: לא, לא רלוונטי.

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: אני רוצה לסכם את העניין הזה רגע.

משה גפני: יש תלונות שמגיעות למוסד לביטוח לאומי?

דבורה לילך יפת: כן.

משה גפני: אני יכול לקבל שתיים-שלוש תלונות כאלה?

משה גפני: תעבירי לוועדה.

משה גפני: אני אכביר את התלונות האלה אליכם, אני אתן לכם שבועיים או 10 ימים ותתנו תשובה.

תמי שור: בשמחה.

משה גפני: למה הם לא קיבלו או שתגידו שהם קיבלו וממתי קיבלו – אני רוצה לדעת.

משה גפני: הנושא הזה של תעריפי המים, כמו העלאת התעריפים גם בדברים אחרים, בוועדה כאן זה דבר שאנחנו לא נעבור עליו לסדר היום, אנחנו לא יכולים לעבור עליו לסדר היום.

משה גפני: יש לנו השגות כוללות על כל העניין של תעריפי המים.

משה גפני: אנחנו מרוגזים עד היום ואנחנו נשתדל לתקן את זה כשהפיקוח על המים יצא מוועדת הכספים.

משה גפני: אנחנו לא רוצים את זה, אנחנו מתנגדים לזה.

משה גפני: אבל הגעתי לכל מיני פשרות בדרך.

משה גפני: אם יתברר לי שהפשרות שהגעתי אליהן, שהן לא לרוחי, גם הן לא מקוימות – אני הופך להיות חיה פצועה בגלל שאני ויתרתי לאגף התקציבים על הפיקוח על תעריפי המים בגלל שהקואליציה הכריחה אותי.

משה גפני: אם יתברר שהנכים לא מקבלים הנחות שנקבעו בחקיקה ופשוט יושבים באגף התקציבים או ברשות המים באיזה חדר ואומרים: גפני הזה, אנחנו עובדים עליו – חבל על הזמן.

משה גפני: אני לא רוצה לאיים.

תמי שור: אנחנו מאוד נשמח, כשתקבל את התגובות הטובות, שתיתן את המילה הטובה לאלו שעשו - - -

משה גפני: תמיד אמרתי עליכם דברים טובים.

משה גפני: תמיד אמרתי עליכם דברים טובים.

אלון מסר: היושב-ראש, חשוב לי גם לומר - - -

משה גפני: כן, מה חשוב?

משה גפני: באיזה חדר אתם עושים את זה כשאתם צוחקים עלי?

אורי אריאל: בחדר הישיבות הכי גדול כי כולם רוצים להיות.

אלון מסר: חשוב לי להגיד שהתקציב לנושא הזה עבר וכמו שרשות המים אומרת, התחזיות שאנחנו מקבלים הן שיהיה ניצול מאוד גבוה של התקציב כמו שאמור להיות.

אלון מסר: אנחנו נשמח לראות את הנתונים - - -

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אבל ה-42 מיליון זה כבר לא הגג.

משה גפני: הגג הוא כבר 60 מיליון בעקבות החקיקה, את זה סיכמתי עם שר האוצר.

אלון מסר: כמדומני, התחולה של החקיקה היא מינואר 2013, אם אינני טועה.

אלון מסר: נכון לשנה הזאת מדובר על 42 מיליון.

משה גפני: אתה צודק, בסדר, מקובל עלי.

משה גפני: לגבי נכי צה"ל, מישהו יודע?

מיקי דור: לצורך שעורי הבית פה, דיברתי עם ד"ר עידו כץ, הרופא הראשי של משרד הביטחון, והוא אמר לי שאין לו שום דרך לקבוע מי מהם – מקצועית, אני מדבר – ולכן, נכון לעכשיו, זה לא קיים.

משה גפני: איך מגיעים לפתרון לזה?

משה גפני: אני הבטחתי שנעשה מאמץ להכניס אותם אבל הוא אומר שאין אפשרות מקצועית.

מיקי דור: מבחינה מקצועית אין אפשרות, אבל ההצעה היחידה שיכולה לעלות היא אחוז נכות גבוה מאוד או אבחנות מסוימות.

מיקי דור: זה הדבר היחידי.

משה גפני: לי נאמר שנכי צה"ל יכולים להיות בקריטריון הזה של הסכום שעליו אנחנו מדברים.

משה גפני: אני אבקש להכניס את נכי צה"ל ב-1 בינואר 2013.

אבנר עורקבי: סליחה, גפני, אני מדבר גם בשם נכי צה"ל.

אבנר עורקבי: ביקשו ממני.

משה גפני: קצרה, כן.

אבנר עורקבי: נכי צה"ל, הנכים הקשים, לפחות לנכים הקשים שיש להם אותו צורך כמו לנכים - - -

משה גפני: אתה יכול להביא לי נתונים?

אבנר עורקבי: אני יכול להגיד לך שהכמות של הנכים האלה היא בסביבות 4,000-3,000 נכים בסך הכול בתוך כל המסגרת של נכי צה"ל.

אבנר עורקבי: היושב-ראש היה איתי בדיון הקודם והוא דיבר אתכם וביקש להכליל – הוא לא יכול להגיע היום ולכן הוא ביקש ממני להזכיר את זה – לפחות להכניס את הנכים הקשים, בערך 4,000 נכים, למסגרת כי הם צורכי מים, הם לא שולטים על סוגרים, הם צריכים אותו דבר - - -

משה גפני: טוב, אני הבנתי.

משה גפני: אני לא הולך לעשות את זה עכשיו בגלל שלא קבענו את זה בסדר היום אבל אני אבקש לתקן את ההחלטה של ועדת הכספים.

משה גפני: אני רוצה מכם את הנתונים: על אלו סדרי גודל מדברים.

משה גפני: אם זה בתוך המסגרת הזאת, אז לקראת ינואר 2013 להכליל את - - -

תמי שור: לא רשות המים, אדוני.

תמי שור: לרשות המים אין מידע על הנושא הזה.

מיקי דור: תשאל את ד"ר עידו כץ, להזמין - - -

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אני מבקש מכל הגורמים הנוגעים בדבר שאם זה יחרוג תקציבית ממה שסיכמנו אז נצטרך ללכת רק על הנכים הקשים.

משה גפני: אם זה לא יחרוג תקציבית – אני רוצה להכליל את נכי צה"ל בעניין הזה, אם זה נמצא במסגרת התקציבית, מ-1 בינואר 2013.

משה גפני: עוד דבר, אתם מתכוונים להעלות את תעריפי המים?

תמי שור: כרגע יצאו תעריפי המים ל-2013 לשימוע עמדות הציבור.

תמי שור: כרגע התעריפים שמופיעים שם, מופיעים עם העלאה בסדר גודל של 2.2% אבל לאחר שימוע הציבור זה יכול להשתנות לכל מיני כיוונים.

משה גפני: למה אתם רוצים להעלות את זה?

משה גפני: יש עוד כמה תאגידים שצריכים משרדים מפוארים?

משה גפני: למה אתם רוצים להעלות את זה, לא ירד גשם, לא התפללנו?

יעקב אדרי: אין מספיק גשם.

משה גפני: התפללנו.

משה גפני: נכון, איציק?

יצחק וקנין: הבעיה שלהם היא שהם צריכים לכסות את ההוצאות של כל ההתפלה.

משה גפני: בכמה להעלות את זה?

קריאה: ההעלאה הזאת לא נשארת בתאגידים, היא עוברת למקורות.

תמי שור: רק 2% מהעלייה זה המדד.

משה גפני: מתי זה אמור לקרות?

תמי שור: ב-1 בינואר 2013 יכנסו לתוקפם התעריפים.

משה גפני: אני מתכוון לשר האוצר ולשר האנרגיה והמים ולבקש מהם שלא יעלו את התעריפים.

משה גפני: זה לא הזמן להעלות תעריפים.

משה גפני: גם מה שנאמר פה מקודם, גם על החקלאות ועל התעשייה וגם הנושא הזה של התעריפים.

יעקב אדרי: הרב גפני, זה יתאים להם עד הבחירות.

משה גפני: בסדר.

דבורה לילך יפת: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להוסיף משהו.

משה גפני: כן, בבקשה.

דבורה לילך יפת: בהחלטת ועדת הכספים בנוסחה הקיים נכללו כל מי שנקבעה לו נכות רפואית של 70% ומעלה.

דבורה לילך יפת: כשהעברנו את הנתונים לרשות המים, גם בתיאום עם האוצר ועם כל הגורמים, העברנו רק את מקבלי נכות כללית.

דבורה לילך יפת: אני אומרת שלפני שמכניסים את נכי צה"ל שבכלל לא מופיעים בהחלטה, יש נכי עבודה, נכי איבה – זאת אומרת, כל מיני - - -

שגית אפיק: החוק נותן סעיף הסמכה רחב יותר ואפשר יהיה במסגרתו לבחון את סוגי האוכלוסיות שצריך עוד להכניס.

שגית אפיק: מה שאמר היושב-ראש זה שהוא חושב שצריך לנסות להכניס את נכי צה"ל - - -

דבורה לילך יפת: בסדר, אנחנו לא מתנגדים, אני רק אומרת שיש לנו גם אוכלוסיות נוספות - - -

משה גפני: רבותי, רגע, אני אתן לכם לדבר – באמת נראה לי פה שאנחנו נשב עד הלילה – אני מבקש, ואני לא מתכוון להפר את הסיכום שלי גם במסגרת החקיקה וגם במסגרת השיחות שלי וההחלטות עם שר האוצר, אנחנו לא נחרוג תקציבית.

משה גפני: עד עכשיו דיברנו על 42 מיליון, ואני מבין שזה עדיין לא נוצל.

משה גפני: לכן, מאוד חשוב לי התלונות והתשובות של רשות המים, אני סומך עליכם שאנחנו נקבל את מלוא הנתונים.

משה גפני: אם אכן אנחנו עומדים במסגרת הזאת של 42 מיליון, לפי מה שנאמר כאן אנחנו נגיע למסגרת הזאת מכיוון שהתביעות והדרישות הן אכן באופן מלא – אז נשאר לנו להכליל את הנכים הנוספים ובראשם את נכי צה"ל.

משה גפני: כשהתקיימו הדיונים אני הייתי בטוח שנכי צה"ל יכללו.

אבנר עורקבי: זה לפי שר"מ – זה לא לפי נכות.

משה גפני: אבנר, אני לא הולך לפתוח דיון מחדש עכשיו.

משה גפני: אני רוצה נתונים.

אבנר עורקבי: אבל היא אומרת לפי נכות – זה לא הולך לפי נכות.

דורון יהודה: אבנר, לנו אין נכות.

דורון יהודה: אנחנו יושבים פה בלי נכות.

דבורה לילך יפת: זה גם לפי נכות.

משה גפני: אני לא הולך לקיים את הדיון הזה עכשיו, זה לא רלוונטי.

אבנר עורקבי: זאת אומרת שאנחנו בחוץ.

אבנר עורקבי: כלומר, אני בחוץ והוא בחוץ.

משה גפני: לא, לא.

משה גפני: אני מבקש את הנתונים הללו, אנחנו נמשיך את הדיון לגבי הנושא הזה.

משה גפני: לגבי העלאת התעריפים – אמרתי שאני מתנגד לזה בכל תוקף.

משה גפני: אני לא רוצה שהתעריפים יעלו.

משה גפני: אני מתכוון לדבר עם שר האוצר ולדבר גם עם שר האנרגיה.

משה גפני: אנחנו לא מסכימים לעניין הזה.

משה גפני: אין סיבה.

אלון מסר: להוסיף משהו לגבי התעריפים ולחדד את הסוגיה.

אלון מסר: כרגע יצאה לשימוע עלייה של 2.2%.

אלון מסר: יש עדיין אפשרות שתצא לשימוע עוד עלייה של כאחוז שכרגע נדון בנושא במועצת רשות המים.

משה גפני: זה יהיה 3%?

משה גפני: 3.5%?

אלון מסר: כן, ישנה אפשרות כזאת.

אורי אריאל: בגלל החשמל יעלו תעריפי המים.

אלון מסר: ישנה אפשרות כזאת ודווקא אנחנו חושבים שלאחוז הנוסף – משרד האוצר – אין שום הצדקה ואנחנו מנסים - - -

משה גפני: מה?

אלון מסר: אין הצדקה לגבי העלאה של האחוז הנוסף.

אלון מסר: אני מעריך שלקראת דצמבר יהיו תוצאות של התהליך הזה.

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: זאת אומרת, אתם גם בעד העלאת תעריפי המים ב-2.5% וגם אתם יוצאים נחמדים בגלל שאתם נגד להעלות באחוז נוסף.

משה גפני: זה רעיון לא רע.

אלון מסר: אנחנו בעד העלאה מינימלית ככל האפשר.

אלון מסר: לנסות למזער את העלייה ככל האפשר - - -

משה גפני: כן, הבנתי.

משה גפני: אני נגד ההעלאה הזאת עכשיו.

משה גפני: בתקופה הזאת היא העלאה רעה.

משה גפני: אי אפשר לעמוד בעניין הזה, מספיק.

משה גפני: גם הנושא של תעריפי החשמל, גם תעריפי המים, גם הנושא של המזון – אנחנו לא נסכים לעניין הזה.

משה גפני: בבקשה, נציבות שוויון זכויות עכשיו משפט בגלל שאני בזה מסכם.

ישראל הבר: אנחנו פשוט מבקשים שיימצא פתרון לאנשים שזקוקים למים, לנכים שזקוקים למים, שהם לא מקבלי קצבאות.

ישראל הבר: אם משרד הבריאות לא מסוגל לתת פתרון אז צריך למצוא פתרון אחר.

משה גפני: אבל עשינו סעיף.

ישראל הבר: משרד הבריאות הודיע שהוא לא מסוגל לקיים את הסעיף הזה, אדוני.

משה גפני: צרכן זכאי שמשרד הבריאות קבע את זכאותו בשל סיבות רפואיות או בשל התקיימותן של נסיבות מיוחדות הוא זכאי להנחה.

ישראל הבר: משרד הבריאות לא מקיים את זה והוא מודיע - - -

משה גפני: אתם לא יכולים לקיים את זה?

משה גפני: הייתה פה - - -

מיקי דור: ד"ר אוסנת לוקסנבורג הייתה - - -

משה גפני: כן, היא אמרה שיש כאלה שהם חולי - - -

מיקי דור: חולי דיאליזה.

מיקי דור: אני בדקתי את זה – יש חולת דיאליזה אחת ואני אישרתי לה.

מיקי דור: זה אדם אחד.

משה גפני: לא, היו כמה.

ישראל הבר: יש מחלות עור, אדוני.

שגית אפיק: אבל מי שמתקיימים בו נסיבות מיוחדות – אתם יכולים לבדוק - - -

משה גפני: הייתה מחלת עור, היו מחלות שדובר עליהן כאן בישיבות.

משה גפני: בבקשה, אתה רוצה להגיד משפט?

דורון יהודה: סליחה, גפני, ההנחות שניתנו – קודם כל, תודה רבה לך על העשייה - - -

משה גפני: עזוב את זה עכשיו, אנחנו בלחץ.

דורון יהודה: אני מחזיק פה חשבונות של נכים שמגיעים ל-1,000 שקל בעקבות כל העליות האלה בגלל הצרכים שלהם.

דורון יהודה: אם מישהו נותן לנכים 18 או 19 שקלים הנחה הוא פשוט עושה צחוק מאותם נכים.

דורון יהודה: הנכים האלו לא יכולים להתקיים.

דורון יהודה: דבר נוסף שדיברתם עליו בדיונים הוא שאם קרה לאדם פיצוץ בבית והוא לא גילה אותו ופתאום גילה צריכה של קובים נוספים, הוא משלם קנסות על הקובים מעבר.

דורון יהודה: הוא לא ידע שיש נזילה והוא גילה פתאום נזילה.

דורון יהודה: אני אתן לכם פה דוגמה: נזילה שהייתה אצלי בבית בחיוב של 3,000 שקלים - - -

משה גפני: אני מבקש להעביר את זה לרשות המים עם העתק אלינו.

משה גפני: מנהל רשות המים אמר כאן בדיון בוועדה שהוא יפתור את הבעיה הזאת של הנושא של הנכים עם הקנסות ועם כל מה שנילווה לעניין הזה, הוא אמר כאן בוועדה.

משה גפני: אני מבקש להעביר את זה לרשות המים ולהעביר העתק אלינו ונראה אם יש בעיה.

משה גפני: אבנר, משפט אחרון.

אבנר עורקבי: אני פעם ראשונה מקבל את הדבר הזה שמונח לך על השולחן.

אבנר עורקבי: עיריית רמת גן בכלל לא רצתה להיכנס להסדר ועד לפני כמה חודשים שילמתי 200 שקל חודשיים.

אבנר עורקבי: זה עלה ב-400.

אבנר עורקבי: אז אני לא יודע איפה אנחנו יכולים לעמוד, הן בחשמל שזה בערך 1,600 וזה מתוך קצבה של 2,400 שקל.

אבנר עורקבי: אני חושב שמן הדין שוועדת הכספים תחשוב שוב לתת לנו קצת יותר הנחה או אפילו לפטור אותנו לגמרי מזה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: רבותי, אני רוצה לסכם את שלושת הדברים: לגבי הנושא הראשון של כללי המים.

משה גפני: הגענו להסכמה בין דב אמיתי לבין אבו וילן שאת שני הכללים הראשון אפשר לאשר ואת הכלל השלישי אי אפשר לאשר.

תמי שור: אנחנו מעבירים את הכללים כחבילה אחת.

משה גפני: רק חבילה אחת?

משה גפני: זאת אומרת שאם אנחנו נפצל את זה לא תסכימו?

תמי שור: לא.

משה גפני: הפתעת השנה.

אבשלום וילן: הצעתי - - -

משה גפני: רגע, אבו, אני לא ממשיך יותר.

משה גפני: אני הולך לעבוד בחקלאות.

קריאה: אתה תהיה הנשיא, אתה תהיה הנשיא.

משה גפני: אני חושב שזה כבר נכנס לקטגוריה שהיועץ המשפטי לממשלה הנחה שלא להצביע על זה לפני הבחירות בגלל שאני רואה פה מחלוקת ממאוד-מאוד קשה ויכול להיות שרוצים שאנחנו נאשר את זה כדי שנצביע - - -

אורי אריאל: יכול להיות שאנשי השמאל שותים יותר מים מאנשי הימין.

משה גפני: על כל פנים, אנחנו דוחים את ההצבעה.

משה גפני: זה במחלוקת, אני הייתי בטוח שיש הסכמה.

משה גפני: דיברתי עם אבו וילן, קיבלתי במכתב של קושניר שאבו וילן מסכים.

משה גפני: בסדר, אז ללכת עם אבו וילן נגד דב אמיתי לא נורא – אבל ללכת נגד שניהם?

משה גפני: מה, אני נראה לכם כזה בריון?

אבשלום וילן: אבל גפני, אם וקנין יעמוד בראש צוות תוך שבועיים - - -

משה גפני: אז הקמנו את הצוות.

משה גפני: בבקשה, תשבו שם.

אבשלום וילן: אין בעיה לגמור את זה.

יצחק וקנין: אני מציע להעביר את שני הכללים הראשנים.

אבשלום וילן: המחלוקת לא גדולה.

זאב אחיפז: לא.

זאב אחיפז: המחלוקת היא משמעותית.

זאב אחיפז: ישבנו עם הצוות, הייתה פה אי הבנה.

זאב אחיפז: הסיפור של הנושא האזורי לא עלה בצוות.

זאב אחיפז: הצוות רצה - - -

יצחק וקנין: עלה.

יצחק וקנין: מה זה "לא עלה"?

יצחק וקנין: אתה אומר לי שלא עלה?

יצחק וקנין: איך לא עלה?

יצחק וקנין: הגבר הראשון שדיברנו עליו היה הנושא הזה.

זאב אחיפז: דיברתם על פול ארצי ואני הסברתי למה פול ארצי - - -

יצחק וקנין: זה היה בחדר של טמיר?

אבשלום וילן: אני נותן פה את מילתי, אם חבר הכנסת וקנין, אני ודובי - - -

משה גפני: לא, לא, אני מצטער.

משה גפני: רק שנייה.

משה גפני: אורי, אני לא שולט היום על הישיבה, תאמין לי, בגלל הפלאפון שלך כל הזמן.

משה גפני: אתם רוצים שאני אביא את זה?

משה גפני: אני מבקש לשבת עם חבר הכנסת וקנין ועם הצוות שהוקם.

משה גפני: שבו עוד פעם, יש מחלוקת על העובדות.

משה גפני: אני לא יכול להגיד שמה שאומר חבר הכנסת וקנין הוא לא נכון.

משה גפני: אני לא יכול להגיד דבר כזה, אין לי סמכות גם להגיד, במיוחד שמיניתי אותו.

משה גפני: אני מבקש שתשבו, תנסו להגיע להסכמה.

משה גפני: אומר גם אבו וילן, אני שומע אותו ברקע, הוא אומר שהמחלוקת היא לא גדולה, אפשר להגיע לפתרונות.

משה גפני: אני לא אצביע נגד דעת החברים.

משה גפני: אתה יודע מה?

משה גפני: אם אתם רוצים שאני אצביע – אני מצביע.

משה גפני: אני אביא את זה עכשיו להצבעה.

זאב אחיפז: אני לא אומר לך אם להביא את זה להצבעה או לא.

משה גפני: אני אביא את זה להצבעה – זה נופל ככה על המקום.

זאב אחיפז: מה שאני מנסה להסביר זה שהנושא האזורי, של הפול האזורי או של הרישיון האזורי, הוא משהו שאנחנו מאפשרים ונאפשר אותו בשנת 2013.

זאב אחיפז: זה לא תלוי בנו, לא אנחנו קובעים אזור.

זאב אחיפז: זה דבר שנמצא על השולחן וגם האנשים יודעים - - -

אבשלום וילן: זאביק, אנחנו יכולים - - -

משה גפני: די, די.

משה גפני: אני לא יכול יותר - - -

אבשלום וילן: אל תהיו עקשנים.

אבשלום וילן: החקלאים הולכים להפסיד עכשיו 20 מיליון - - -

זאב אחיפז: אנחנו הבאנו את זה רק בגלל בקשה של - - -

משה גפני: אני יכול לבקש ממך בקשה, ערב הפריימריז?

אבשלום וילן: אתם סתם מתעקשים.

משה גפני: רק שנייה, אבו.

משה גפני: אני מבקש שתשבו עם הצוות הזה עוד פעם.

משה גפני: אם לא תגיעו להסכמה – לא תגיעו להסכמה.

משה גפני: אבל אם תגיעו להסכמה – אני אביא את זה להצבעה.

משה גפני: אני מבקש שתשבו כדי להגיע להסכמה.

משה גפני: אני מבקש גם מהצד הזה וגם מהצד הזה להגיע לפתרון בגלל שיש פה גם הטבות בכללי המים.

משה גפני: אבו צודק בעניין, שאם יש חלק שם שלא יאושר – את זה גם אתה אומר - - -

דובי אמיתי: אבל מה אנחנו צריכים להחזיק בני ערובה?

דובי אמיתי: כולם מסכימים - - -

משה גפני: אתה רוצה לפתוח דיון עכשיו לגבי בני ערובה?

משה גפני: עכשיו דיון חדש.

משה גפני: אני לא הולך לדון בזה.

משה גפני: די כבר.

משה גפני: לבני ערובה עכשיו הגעתם.

משה גפני: נגמר, אני לא מסכים.

תמי שור: אדוני היושב-ראש, רק שיהיה ברור , מה שאומר פה - - -

משה גפני: אני מאבד את הסבלנות.

משה גפני: אני מבקש שתשבו.

תמי שור: אנחנו נשב, רק אותם יישובים שסיימו את ההקצאה שלהם המים שלהם ייסגרו.

תמי שור: זאת הייתה ההחלטה של חוסר ההחלטה הזאת, זה המצב.

משה גפני: איציק, אפשר לשבת השבוע?

יצחק וקנין: כן.

יצחק וקנין: אני מוכן כבר מחר.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אתם יושבים עם חבר הכנסת וקנין.

משה גפני: מי עוד נמצא בצוות?

יצחק וקנין: אני, שי חרמש ושכיב שנאן.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אתה מוכן לשבת מחר?

יצחק וקנין: אני מוכן.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אתם תשבו ואני רוצה שתגיעו לפתרון אתם הרי לא נגד החקלאים, אתם בעד החקלאות.

משה גפני: נכון או לא נכון?

דובי אמיתי: שיפתחו את המים בינתיים עד הדיון.

תמי שור: דובי, יש גבול - - -

משה גפני: לא, לא.

משה גפני: זה לגבי הסעיף הראשון: אתם יושבים עם חבר הכנסת וקנין ואם אפשר להגיע להסכמה מהר – צריך להגיע להסכמה מהר.

משה גפני: לגבי הנושא של התעריפים, ההנחות לנכים: אני מבקש את התלונות.

משה גפני: אני אעביר את זה לרשות המים ואני מקווה שאכן מה שהם אומרים נכון ואנחנו מתקדמים לעניין הזה של מילוי המכסה של הזכים להנחות ושהם אכן מקבלים כפי שאת אומרת.

משה גפני: אני סומך עליכם בעניין הזה שאכן אנחנו נגיע לפתרון ואכן כולם יהיו בפנים.

משה גפני: לגבי נכי צה"ל והנכים הנוספים – אני מבקש את הנתונים על אלו סדרי גודל אנחנו מדברים ויכול להיות שאנחנו נעשה ישיבה נוספת לגבי הנושא הזה, לגבי הנושא של נכי צה"ל, אסירי ציון וכל מה שנילווה לחלק הזה.

משה גפני: לגבי העלאת התעריפים, ועדת הכספים – מי נמצא פה?

משה גפני: אורי אריאל ויעקב אדרי.

משה גפני: יש עוד מישהו?

משה גפני: וקנין – ועדת הכספים מתנגדת להעלאת התעריפים בעת הזאת.

משה גפני: בתקופה הזאת שבה אכן יש העלאות תעריפים גם בחשמל וגם במזון וגם בכל מה שנילווה לעניין הזה – אני מבקש שהכול יעמוד בבחינה מחודשת ולא להעלות תעריפים.

משה גפני: אני אפנה גם לשר האוצר, כפי שאמרתי, ולשר האנרגיה ואני מקווה שההעלאה תידחה, אם היא תתקיים בכלל.

משה גפני: אני מודה לכולם על הדיון כאן.