ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 18, פרוטוקול מספר 256, 2012-07-16 10:41

דני דנון: בוקר טוב לכולם.

דני דנון: אני שמח לפתוח ישיבה של ועדת עליה, קליטה ותפוצות.

דני דנון: היום יש לנו את העונג לארח את שר ההסברה והתפוצות, חבר הכנסת, חברי יולי אדלשטיין ומנכ"ל משרדו וצוות משרדו, לקבל דיווח על פעילות המשרד.

דני דנון: אנחנו לא חיכינו לישיבה הזאת, אדוני השר, אנחנו גם ערכנו ישיבה בנוכחותך, בעקבות פרויקט מבורך שאתם קיימתם עם אנשי תקשורת מארצות הברית.

דני דנון: זה היה אירוע באמת מכובד ומרשים.

דני דנון: אנחנו באמת נשמח לשמוע היום, מעבר לסקירה השוטפת של פעילות, תקציב, עוד תקציב שרוצים למשרד, אדוני המנכ"ל, בייחוד על הפרויקטים מיוחדים שביצעתם, או שאתם מתכננים לבצע ונוכל לראות איך הועדה יכולה לסייע ולתת גיבוי למהלכים האלה.

דני דנון: אני אבקש בפתח הישיבה לפנות לשר ההסברה שיפתח ואחרי זה, כמובן, נפנה למנכ"ל.

דני דנון: בבקשה אדוני השר.

יולי יואל אדלשטיין: בסדר גמור.

יולי יואל אדלשטיין: אני קודם כל שמח, כרגיל, להיות כאן.

יולי יואל אדלשטיין: תודה ליושב ראש הועדה ולועדה על ההזדמנות.

יולי יואל אדלשטיין: באופן כללי, לפני שאנחנו נעבור למצגת, אני רוצה לומר שאם בדיווח הראשון שלנו לועדה, לפני איזה שנתיים, משהו כזה, אז חשבנו איך צריך להרשים?

יולי יואל אדלשטיין: להראות שהמשרד, למרות שהוא חדש, כבר יש לו פרויקטים ואנחנו עושים דברים והנה, עלינו על דרך המלך ומצאנו כמה חידושים.

יולי יואל אדלשטיין: הפעם המשימה היתה קשה ואתמול גם התקיימה אצלי ישיבת הכנה, אז בעצם האנשים שאחראים על תחומים שונים, אדוני היושב ראש, קבלו על כך שלא יכולים לכלול את כל הפרויקטים שלהם ולמה דברים חשובים שהם עושים לא יבואו לידי ביטוי בועדה?

יולי יואל אדלשטיין: אני בוודאי אומר את הדברים האלה בתחושה של סיפוק שיש כנראה יותר דברים שאנחנו עושים מדברים שאנחנו תוך פרק זמן קצוב וקצר יכולים לספר כאן ולהציג לועדה.

יולי יואל אדלשטיין: לפני שנעבור למצגת, להזכיר לנוכחים דבר שהם וודאי יודעים, שמשרד ההסברה והתפוצות שהוקם בתחילת הקדנציה הזאת, בעצם בגס, בחלוקה אפשר לומר, מחולק למטה שאכן הוקם ונמצא עד עצם היום הזה, וודאי גם בשלבי התארגנות וכשאנחנו בכל מיני פורומים בינלאומיים או בפעילות שלנו, או בקבלת משלחות כאן מתקשרים, או מדברים עם אנשים, אנחנו עונים מאד בכנות על כל שאלה, כולל שאלות קשות על מדינת ישראל ועל המצב בה, באמת מנסים להיות מאד כנים.

יולי יואל אדלשטיין: על שאלה אחת אנחנו אף פעם לא עונים וזה: כמה אנשים עובדים במשרד?

יולי יואל אדלשטיין: כי אנחנו מאד חוששים שכשאנחנו נסביר שאם אנחנו ננטרל את היחידות: לפ"מ – לשכת הפרסום הממשלתית, לע"מ – לשכת העיתונות הממשלתית, מרכז ההסברה ונדבר על המטה, על הסברה ותפוצות, אז אנשים יגלו שכל כולו כוח האדם העצום הוא 5, 6 אנשים ולא יתייחסו אלינו ברצינות.

רונן פלוט: כולל המנכ"ל.

יולי יואל אדלשטיין: כולל המנכ"ל.

יולי יואל אדלשטיין: אבל עוד פעם, אחרי מילה דבדיחותא האלה בואו נעבור לפרויקטים.

יולי יואל אדלשטיין: בוודאי שאם יהיו שאלות, אם במהלך המצגת או לאחריה והמנכ"ל בוודאי יוסיף, אנחנו נשמח.

יולי יואל אדלשטיין: [מצגת] משרד ההסברה והתפוצות בחלוקה שאתם רואים כאן: הסברה ותפוצות, אבל יחד עם זה אני כבר אומר שעם המון Overlapping, המון חפיפה בין התחומים ויחידות שקיבלנו: לע"מ, לפ"מ ומרכז ההסברה ואני חוזר ואומר, תמיד אומר את זה שאלמלא היינו מקבלים את היחידות האלה לתחומי האחריות של המשרד, למרות שלכאורה אין להם קשר ישיר אולי ביום יום, או לא היה אמור להיות, כי יש יום יום דברים שאנחנו עושים.

יולי יואל אדלשטיין: אני לא בטוח שחלק גדול מהפרויקטים שאתם רואים כאן היו יוצאים לפועל כי אנשים ממש התגייסו למשימות, לפעמים אפילו למשימות שהם לא בתחום האחריות הישירה שלהם על מנת לסייע לפעילות של המשרד.

יולי יואל אדלשטיין: פעילות בתחום ההסברה – המטרה, אני לא רוצה לקרוא את כל השקפים, אתם יכולים לקרוא אותם אבל ברור שאנחנו מבחינת הנישה באמת גם מנסים יותר לפעול בתחום של People To People הסברה על ידי אזרחים והדבר השני, אדוני היושב ראש, אגיד את זה בצורה הכי פשוטה – להפסיק להתנצל.

יולי יואל אדלשטיין: משום מה מושג ההסברה גורם לאנשים לחשוב שאנחנו כל הזמן צריכים להתנצל.

יולי יואל אדלשטיין: חלק מההתנצלויות האלה אנחנו לא יכולים להיפטר כבר יותר מעשור, עיין ערך מוחמד אדורה שמישהו נורא מיהר להתנצל ואחרי זה כבר 12 שנים אנחנו לא יכולים לצאת מההתנצלות הזאת.

יולי יואל אדלשטיין: אבל גם מבחינת הפעילות עצמה אני לא בטוח שאנחנו צריכים להתנצל יום יום על עצם קיומנו ויש דברים אחרים לספר עלינו.

יולי יואל אדלשטיין: הנה, מסבירים ישראל היה בן הפרויקטים הראשונים.

יולי יואל אדלשטיין: משום מה אנשים זיהו את הפרויקט בהתחלה רק עם הפרסומות שהיו בטלביזיה, אבל הפרויקט הזה בעצם מדבר על - - -

דני דנון: הגמל.

יולי יואל אדלשטיין: הגמל, בדיוק.

דני דנון: נקרא לגמל בשמו.

יולי יואל אדלשטיין: פרויקט הגמל.

יולי יואל אדלשטיין: כן, בדיוק, נקרא לגמל בשמו.

יולי יואל אדלשטיין: אבל אם אנחנו נעזוב את הצחוקים בצד ודרך אגב זה שאחרי 3 שנים זוכרים את הגמל, אני רוצה לעשות טסט לנוכחים איזו עוד פרסומת של גוף ממשלתי כלשהו אנחנו זוכרים לאחר 3 שנים?

יולי יואל אדלשטיין: אז כנראה שגם לגמל היה איזה שהוא ערך פרט להיותו גמל.

יולי יואל אדלשטיין: אבל עובדה היא שכתוצאה מהפרסומות האלה אנחנו מדברים כרגע על כ – 300,000 חוברות שחולקו בשפות שונות בשדה התעופה ועד עצם היום הזה מי שניגש לדוכנים לפני צאתו לחו"ל, של החברות הישראליות: אל על, ארקיע, מקבל את, לא מקבל, לוקח את החוברות.

יולי יואל אדלשטיין: זאת אומרת, אף אחד לא דחף את החוברות וכ – 300,000 חוברות נלקחו וראינו בבלוגים באינטרנט גם תגובות של אנשים, דרך אגב, בדרך כלל תגובות חיוביות.

יולי יואל אדלשטיין: כ – 20 פלוס אלף איש עברו הכשרות של חברה שאיתה אנחנו עובדים, חברה מצויינת בשם ... ובעצם המצב הוא שכל משלחת, אם זה נוער שיוצא לפולין ואם זה פרופסורים שיוצאים לארצות הברית ואם זה עיריית ראשון לציון שיוצאת לעיר תאומה, יכולים, בשונה מהעבר, לקבל הכשרה של כמה שעות.

יולי יואל אדלשטיין: בהכשרה אנחנו בוודאי לא אומרים להם מה לומר, אלא נותנים כלים להסברה נכונה, ליצירת קשר, לסוג שיח שהם יכולים לנהל.

יולי יואל אדלשטיין: אתר – מסבירים ישראל – שאני חוזר ואומר לאוהבי האינטרנט שביבינו, זה לא אתר אינטראקטיבי, זה לא מקום שאנשים יכולים לשים בו מאמר, או להגיב למשהו.

יולי יואל אדלשטיין: זה כמו יותר מידע, אתר מידע.

יולי יואל אדלשטיין: עדיין אתם רואים המספרים לא משקרים – 3 מיליון איש נכנסו לאתר והזמן הממוצע של שהייה של יוזר, זה 7 דקות.

יולי יואל אדלשטיין: 7.2 דקות.

יולי יואל אדלשטיין: זאת אומרת, אנשים לא נכנסים ורואים שלא מתאים ויוצאים, אלא מחפשים חומר.

יולי יואל אדלשטיין: המיתוסים על ישראל הוא כרגע הדף המוביל מבחינת השהייה בו.

יולי יואל אדלשטיין: מספר נוסף שראיתם – כ – 500 משלחות עברו תחת ידיהם הטובות של חברת דיבייט והיד עודנה נטויה ואנחנו יוצאים איתם גם להרחבת הדברים האלה וגם אולי לתחומים נוספים.

יולי יואל אדלשטיין: הפנים של ישראל – פרויקט אחר שגם כן תחת הכותרת הזאת יש הרבה מאד דברים שלחלקם, אדוני היושב ראש, כבר נחשפת בסיטואציות כאלה או אחרות.

יולי יואל אדלשטיין: קודם כל זה התחיל מהרצון שלנו באמת להוציא מסרים חיוביים על ישראל.

יולי יואל אדלשטיין: קצת אפילו מה שמכונה בשפה המקצועית: Beyond The Conflict, לא רק על נושא של הסכסוך הישראלי פלשתיני, אלא לספר על החברה הישראלית, על דברים אחרים ואין דרך יותר טובה מאשר באמצעות האנשים עצמם בכלל.

יולי יואל אדלשטיין: במאמר מוסגר נגיד, אנשים שנמצאים כאן מכירים את זה היטב, בעולם שלנו מי שיש לו חליפה ועניבה ותואר רשמי הוא בדרך כלל פחות אמין כמקור מידע מאשר אנשים ששותים איתך כוס קפה וממש לא לבושים בסטייל הדיפלומטי.

יולי יואל אדלשטיין: זה בדיוק מה שאנחנו מנסים להשיג ולהציג באמצעות הפרויקט הזה.

יולי יואל אדלשטיין: מדובר במשלחות מסבירנים.

יולי יואל אדלשטיין: עברנו את כל המכשולים הבירוקרטיים ואנחנו יכולים להוציא את המשלחות האלה לרחבי העולם, Faces Of Israel.

יולי יואל אדלשטיין: לקראת הפרויקט הראשון.

יולי יואל אדלשטיין: דבר אחד, למנוע טעויות הגמל, זה לא סרט הסברה.

יולי יואל אדלשטיין: זה סרט שיווקי על הפרויקט שנשלח למוסדות שונים, לקהילות שונות, לקמפוסים שונים, לארגונים פרו ישראלים ויהודיים שם, על מנת להציג מה אנחנו יכולים לספק להם.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: [הקרנת מצגת]

יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שאנחנו נעצור כאן, כי ברוך השם יש כבר מאות חבר'ה שיכולים להציג.

יולי יואל אדלשטיין: דרך אגב, איתנו בועדה נמצאת גם דמות מוכרת לועדה הזאת בכובעים אחרים, צגה מלקו שגם היתה חלק מאחת המשלחות, אם תירצו לשמוע ממנה בהמשך, אדוני היושב ראש, רשמים מהשטח.

יולי יואל אדלשטיין: אבל כאן הייתי אומר, לפני שמגיעים לדה – לגיטימציה, המשימה הראשונה שלנו בהרכבת המשלחות האלה היתה וודאי להציג באופן אמיתי את המגוון.

יולי יואל אדלשטיין: כמו שראיתם, אנחנו גם לא מסתירים, לא מתיימרים לומר שהכל בסדר ואין לנו שום בעיות, נוכחות של בחור כמו רועי בן טולילה במשלחת מוכיחה שאנחנו לא מסתירים ולא אומרים: לא, לא, אצלנו תמיד היה שלום ותמיד שלום ואין מלחמות ואין טרור וכן הלאה.

יולי יואל אדלשטיין: אבל יחד עם זה, גם לבחור כמו רועי היה הרבה מה לספר על הצד החיובי, הוא מאמן כדורסל, שחקן כדורסל וכל הדברים האלה גם באו לידי ביטוי, דברים לא מוכרים שאפרופו, דרך אגב, מראים גם יחס בחברה הישראלית לאלה שנמצאים במצב שלו ולצערי הם צעירים רבים אחרים.

יולי יואל אדלשטיין: גם וודאי המגוון של דברים שלנו נראה, גם כן חידשתם שיש פה בדואים, או שיש פה עולי אתיופיה, או עולי ארצות הברית, מסתבר שזה היה בחזקת חידוש להרבה מאד אנשים ברחבי העולם, כי אנחנו נלחמים קודם כל בבּוּרוּת, אבל גם נלחמים, וזה אולי הפרק הבא במשלחות האלה, בדה – לגיטימציה.

יולי יואל אדלשטיין: דרך אגב, כאן שניה אחת, לפני שמגיעים לנקודה הזאת יש לפעמים ויכוחים.

יולי יואל אדלשטיין: דרך אגב, אני מתייחס אליהם מאד ברצינות.

יולי יואל אדלשטיין: מקצועיים.

יולי יואל אדלשטיין: אם אנחנו נמצאים שם, נגיד בזמן שבוע אפרטהייד, אז אולי אנחנו רק מגבירים את תשומת הלב לאלה שמנסים להשמיץ ולתקוף וכן הלאה.

יולי יואל אדלשטיין: אז א' אני הייתי רוצה שתיראו כמה שניות שתועדו על ידי אחת המשתתפות במשלחת, היא גם במקרה אשת אינטרנט, טלביזיה וגם אולי בקטע הבא הקצר, מה קורה כשכן נתקלים בדבר הזה, בניגוד לתפישה של כמה אנשים: לא הולכים מכות, לא יורקים אחד על השני, אלא מדברים ולפעמים, על פי עדויות של אנשי המשלחת, הדיבורים האלה נגמרים, לא אולי, וודאי עם המארגנים של BDS או של המצעד האנטי ישראלי, אבל עם סטודנטים מסביב, נגמרים גם בכוס בירה, תסלחו לי, בבית הקפה של הקמפוס ובשיחה הרבה יותר נינוחה ממה שזה היה עד אז.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: [הקרנת מצגת]

יולי יואל אדלשטיין: מיצג באוניברסיטת קולומביה.

יולי יואל אדלשטיין: לא אפתיע אתכם אם אגיש שהבנות המארגנות הנחמדות, בכביכול מדי צה"ל, הן ישראליות.

יולי יואל אדלשטיין: [מצגת]

יולי יואל אדלשטיין: נעבור לקטע הבא.

יולי יואל אדלשטיין: קטעים קשים לצפייה מבחינת התכנים.

יולי יואל אדלשטיין: זה עוד פעם, זה קורה עם או בלי משלחות שלנו.

יולי יואל אדלשטיין: יש לך קטע של מיאמי, הנה, החבר'ה שלנו שנמצאים בקמפוס באוניברסיטה במיאמי ונתקלים בחומת ההפרדה שהוקמה, לצורך ההדגמה על ידי אחד הגופים האנטי ישראלים שם.

יולי יואל אדלשטיין: הבחור עם החולצה הלבנה, אחד המשתתפים במשלחת.

שי אטיאס: אולי כדאי להגיד רק את ההקשר, את האשמה שצה"ל הוא למעשה ארגון טרור.

שי אטיאס: זאת אומרת, נושא הויכוח פה הוא שצה"ל הוא ארגון טרור.

יולי יואל אדלשטיין: כן.

יולי יואל אדלשטיין: אתם לא יכולים להסתתר מאחורי אמירות שאתם מותקפים על ידי טרוריסטים, כי גם צה"ל הוא ארגון טרור.

יולי יואל אדלשטיין: זה המסרים.

יולי יואל אדלשטיין: [המשך המצגת]

יולי יואל אדלשטיין: או.

יולי יואל אדלשטיין: קיי.

יולי יואל אדלשטיין: פשוט נקבל את הרעיון שאנחנו לא מודיעים למשלחות שהם חייבים ללכת, במושגים של צה"ל, לחתור למגע, וכן הלאה.

יולי יואל אדלשטיין: אבל רק רצינו להראות שכשהם כן נתקלים הם לא בורחים והם לא הולכים מכות והם לא צועקים, אלא מנסים להיכנס.

יולי יואל אדלשטיין: מה שלא רואים בתמונות האלה שיש כ – 60, 70 סטודנטים, בעצם הסרטון צולם מצד הקהל שמאזין.

יולי יואל אדלשטיין: יש כ – 60, 70 סטודנטים, מה שנקרא: Innocent Bystanders, אנשים תמימים שיושבים, אלמלא החברים האלה, הוא ועוד אחד שגם נמצא מאחוריו נמצאים בתמונה, כל הפרופגנדה הזאת היתה נשארת ללא כל מענה מצד ישראל והיתה מגיעה לאנשים.

יולי יואל אדלשטיין: עוד חלק מהפרויקט: בזמן ניסיון פלשתיני באו"ם, החלטנו ללכת על פעילות גם כן של דיפלומטיה ציבורית.

יולי יואל אדלשטיין: ראש הממשלה, כפי שזוכרים, עשה את שלו באו"ם, גם שר החוץ היה בעיר וסגן שר החוץ ואנחנו לקחנו נישה של פעילות עם האוכלוסייה בניו יורק במקרה זה.

יולי יואל אדלשטיין: זאת פעילות שקראנו לה: אוהל ההידברות, כי היתה אמורה להיות ליד בניין האו"ם.

יולי יואל אדלשטיין: האישורים בדרך כלל מ – N.Y.P.D, מהמשטרה היו מגיעים בבוקר, מבוטלים בערב.

יולי יואל אדלשטיין: מגיעים בערב, מבוטלים בבוקר, אחרי כמה ימים כאלה הבנו שנישאר בלי פעילות והעברנו אותה לאולם ליד האו"ם.

יולי יואל אדלשטיין: הקהל במקרה זה, אתם רואים את החבר'ה של "הפנים של ישראל", של המשלחת הראשונה שנמצאים שם, ככה מזיכרוני הבחור מצד שמאל לידי הוא בחור דרוזי מהצפון, לידו עולה מארגנטינה, לידה עולה מאתיופיה, מגוון רגיל.

יולי יואל אדלשטיין: הקהל הוא ראשי הקהילות מניו יורק, לא קהילות במובן של קהילות יהודיות, אלא Ethnic Groups, כלומר, בקהל יושבים היספנים, אפרו – אמריקאים, ... של קבוצות נוצריות, קוריאנים, סינים וכן הלאה, חלקם פרו ישראלים, חלקם מאד לא פרו ישראלים ואנחנו באמת התמודדנו שם עם שלל שאלות גם על הקונפליקט וגם על ישראל בכלל.

יולי יואל אדלשטיין: עד כאן "הפנים של ישראל" יש עוד הרבה דברים לומר עליהם, אבל הנה: "משדרים ישראל לעולם זה פרויקט אחר שהתחיל מארבעה שדרנים בכירים שאדוני היושב ראש, אחד מהם – לארס לרסן אירח בועדה.

יולי יואל אדלשטיין: גם זכינו לשמוע הערה של אחד מהקולגות מאד במקום: זה לא חוכמה, למה הבאתם שדר פרו ישראלי?

יולי יואל אדלשטיין: אז אני לא אשם שבטופ 20 של השדרנים בארצות הברית חלק גדול הם באמת לא אנטי ישראלים, אבל יחד עם זה אני אספר לכן סיפור אחד על השדר הפרו ישראלי בלי לפגוע בו, שלא פעם ראשונה בארץ, דרך אגב.

יולי יואל אדלשטיין: הפרויקט הוא: מעלים שידור מישראל במשך שבוע.

יולי יואל אדלשטיין: זאת אומרת, הוא פותח את הרדיו, 2, 3 מיליון מאזינים, הוא פותח במילים: השידור מגיע אליכם מירושלים בירת ישראל וכן הלאה.

יולי יואל אדלשטיין: אז השדר הפרו ישראלי הזה מגיע לסיור בשומרון, יחד עם לשכת העיתונות הממשלתית.

יולי יואל אדלשטיין: אני לא הצטרפתי לסיור מתחילת הסיור, הצטרפתי במהלך הסיור.

יולי יואל אדלשטיין: הוא רץ לקראתי, כולו נרגש ואומר לי: אדוני השר, תודה רבה, תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: אמרתי: אני שמח.

יולי יואל אדלשטיין: היינו באזור תעשייה ברקן.

יולי יואל אדלשטיין: אמרתי: אני עוד יותר שמח.

יולי יואל אדלשטיין: מה ראיתם?

יולי יואל אדלשטיין: לקחו אותנו למפעלים.

יולי יואל אדלשטיין: אמרתי: נהדר.

יולי יואל אדלשטיין: מה ראיתם?

יולי יואל אדלשטיין: הוא אומר: אדוני השר, אתה לא תאמין, יהודים וערבים עובדים ביחד.

יולי יואל אדלשטיין: אז חברים, זה שאנחנו באמת מביאים מישהו לארץ, גם אם הוא לא שונא ישראל ולא תוקף אותנו וכן הלאה, אנחנו עדיין, אני חושב שפותחים לא מעט את התמונה של ישראל.

יולי יואל אדלשטיין: דוגמה אחרת, דרך אגב, במסגרת הפרויקט הזה משדרנים, זה גלש גם למה שנקרא: סלבריטיס, שחקנים, זה במקרה - - -

דני דנון: אני לא מזהה, אדוני השר.

שי אטיאס: דיוויד ארקט.

שי אטיאס: בעלה של מוניקה מ "חברים".

דני דנון: בזה אני חלש.

יולי יואל אדלשטיין: אני בחברה שלך, אבל מהתרגשות העוזרים והעוזרות שלי להגיע למפגשים האלה אני מביו שהם מספיק פופולאריים.

יולי יואל אדלשטיין: זה, דרך אגב, דבר מאד מעניין כי הסתבר שלבחור גם אם יהודיה ומסתבר שבר מצווה אף פעם לא היתה לו, אז במהלך הסיור הבן אדם זכה לבר מצווה בכותל ולתעודה מהרב רבינוביץ', כפי שאתם רואים.

יולי יואל אדלשטיין: הדבר הזה ואולי כדאי להראות את השלב הבא, זה דווקא אצלך בועדה עם לארס לרסן, בבקשה הלאה.

יולי יואל אדלשטיין: תחזור שנייה לתמונה – פסלת מאד מוכרת, במקרה גם נכדה של צ'רצ'יל, אתם רואים רק קטעי עיתונות בישראל, היו גם רבים בעולם על ביקורה והתוצאה כנראה תהיה: פסל, מה שנקרא בארץ, פסל סביבתי, אבל במושגים המונומנטאליים שלה שמפורסם וזכה לפרסים.

דני דנון: היא הוזמנה על ידי המשרד?

יולי יואל אדלשטיין: הוזמנה על ידי המשרד שלנו בשיתוף פעולה עם קרן קיימת לישראל.

יולי יואל אדלשטיין: דרך אגב, אני מאד גרוע בזה, אז אני כבר אגיד: כל הפעילות שאתם רואים לא היתה יכולה להתבצע אלמלא שיתוף פעולה פורה עם משרד החוץ, עם הסוכנות היהודית, עם ההסתדרות הציונית העולמית, עם משרד התיירות בנושא הזה של הבאת שדרנים וסלבריטאים ובהמשך גם נגיע לשיתוף פעולה עם הג'וינט.

יולי יואל אדלשטיין: זה כאן פשוט אני אומר את הדברים האלה לא רק שיירשמו בפרוטוקול, אלא באמת כאמירה אמיתית.

יולי יואל אדלשטיין: לא היינו יכולים להרים את כל הפרויקטים האלה אלמלא היו זוכים לשיתוף פעולה.

יולי יואל אדלשטיין: כל החברים האלה שחקנים מסדרות שונות טלביזיוניות מוכרים יותר, מוכרים פחות.

יולי יואל אדלשטיין: לרובם ביקור ראשון בישראל.

יולי יואל אדלשטיין: רובם לא יהודים.

יולי יואל אדלשטיין: לא עשינו להם בר מצווה בכותל.

יולי יואל אדלשטיין: תראה, שי, אולי כמה דוגמאות.

יולי יואל אדלשטיין: הנה.

שי אטיאס: זה למשל שיחה בטוויטר בין אחד האורחים, אחד היותר מוכרים.

שי אטיאס: כל הזמן שואלים: איך הניו מדיה הזה עובד?

שי אטיאס: למה זה באמת ... כמובן הבחור שאנחנו לא הכרנו אותו עונה: או.

שי אטיאס: קיי.

שי אטיאס: אנחנו נעשה את זה.

שי אטיאס: וכמובן אתם רואים את התוצאה, שהתוצאה היא בעצם מה שקרה עם דיוויד ארקט, שהוא למעשה חבר של ...

שי אטיאס: והגיעו לפה לצלם סדרה תיירותית על מקומות מעניינים בעולם, עם אנשים מעניינים בעולם והבחור בישראל.

יולי יואל אדלשטיין: תראה תמונה נתונים של Followers בטוויטר.

יולי יואל אדלשטיין: זה עוד שחקנים.

יולי יואל אדלשטיין: פשוט דברים שלקחנו דוגמאות.

יולי יואל אדלשטיין: עכשיו, בשבוע אמרנו יותר מ – 2 מיליון איש.

יולי יואל אדלשטיין: 2,200,000 מיליון איש כאלה שנחשפו למסרים שלהם על ירושלים, על הכנרת, על טיולים בגליל, על מפגשים עם ישראלים, כולל בסיס צבאי, כולל מפגשים עם צעירים בישראל וכן הלאה וכן הלאה.

יולי יואל אדלשטיין: הכי חלש שמצאנו זה היה 30,000 ...

יולי יואל אדלשטיין: זה כמעט מיליון וחצי שאוספים את הטוויטר שלו.

יולי יואל אדלשטיין: הנה, 200,000, 100,000.

יולי יואל אדלשטיין: דרך אגב, מה שמעניין, שי הראה דוגמה, או הזכיר דוגמה שמישהו שאמר: למה לא מצלמים?

יולי יואל אדלשטיין: והנה מגיע דיוויד ארקט כבר עם צוות ומתחילים.

יולי יואל אדלשטיין: יש דוגמה אחרת, תחזור לגברת של ילדים מיוחדים, שחקנית שהיא מאד פעילה, יש לה ילד עם צרכים מיוחדים.

יולי יואל אדלשטיין: זה הנושא שעניין אותה.

יולי יואל אדלשטיין: היא מאד התרשמה.

יולי יואל אדלשטיין: סיפרתי לה, דרך אגב, אדוני היושב ראש, גם על הפרויקט המיוחד כאן בכנסת שמתבצע.

יולי יואל אדלשטיין: היא כרגע מארגנת משלחת הוליוודית של סלבריטאים שהם נמצאים באותה סיטואציה, שיש להם ילדים עם צרכים מיוחדים, כי היא טוענת שלא ראתה באף מקום בעולם טיפול כזה בילדים עם צרכים מיוחדים.

יולי יואל אדלשטיין: הנה, זה Byproduct שלא ציפינו לו ולא תכננו אותו של פרויקט מסוג זה.

שי אטיאס: כמובן חלק מהפעילות לקחנו אותה - - -

יולי יואל אדלשטיין: וודאי, כי היא ביקשה.

יולי יואל אדלשטיין: בואו, נתקדם, אנחנו מאריכים קצת.

יולי יואל אדלשטיין: טוב, דיפלומטיה סביבה אקדמאית – ברור לגמרי, בקמפוסים השפעה של הפרופסורים היא מאד גדולה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו יודעים מי, לצערי הרב, השקיע הרבה מאד בעשורים האחרונים, במיוחד בפרופסורה של לימודי מזרח תיכון, מדעי המדינה, יחסים בין לאומיים וכן הלאה והם לא בדיוק גורמים ציוניים.

יולי יואל אדלשטיין: הסטודנטים נחשפים לדברים האלה.

יולי יואל אדלשטיין: לכן אנחנו התחלנו, גם התחלנו לפעול עם משלחות וגם מארגנים משלחות למעין פיילוט.

יולי יואל אדלשטיין: אוניברסיטה, בסוף, מי זכה אצלנו?

יולי יואל אדלשטיין: בר אילן?

שי אטיאס: אנחנו עדיין בהליך מכרזי.

יולי יואל אדלשטיין: יש הליך מכרזי שכמה אוניברסיטאות ניגשו ויחד איתם אנחנו רוצים לבצע את הפעילות הזאת.

יולי יואל אדלשטיין: המשכנו.

יולי יואל אדלשטיין: צעדת ישראל בניו יורק – מכיוון שראיתי את יושב ראש הועדה בפעילות הזאת, אז לא צריך להזכיר לו.

יולי יואל אדלשטיין: הנוכחים גם מכירים.

יולי יואל אדלשטיין: כדאי לציין שהודות למעורבות שלנו היה גם שידורים ישירים באמצעי תקשורת אמריקאיים, גם באינטרנט וגם אירועים מיוחדים.

יולי יואל אדלשטיין: למשל, שנה שעברה קיימנו לכל הפעילים הצעירים שעזרו בארגון מן אפטר פארטי כזה, שזכה להרבה הדים חיוביים בסגנון ישראלי עם להקה מישראל.

יולי יואל אדלשטיין: לא צריך להוסיף מילים, כולם, מי שאי פעם הזדמן לניו יורק במהלך האירוע אז מבין שיש לו לא רק אויבים ברחבי העולם.

יולי יואל אדלשטיין: ריכוז פעילות בקרב נוצרים – לצערי הרב זה לקח קצת זמן עד שיצאנו לפרויקט הזה.

יולי יואל אדלשטיין: לא צריך להסביר את חשיבותו.

יולי יואל אדלשטיין: נשכרו שירותי שני יועצים ואנחנו כרגע מנסים, ככה, לארגן וקצת גם לחדש בתחום הזה.

יולי יואל אדלשטיין: עד כאן בנושא הסברה.

יולי יואל אדלשטיין: לא הזכרתי הרבה דברים, אבל זה אנחנו נגיע בשאלות, אני בטוח.

יולי יואל אדלשטיין: רוצה להתקדם.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: תחום תפוצות – גם כן, משפט מקדים:

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו באמת בחפיפה לא מעטה כי קהילות יהודיות ברחבי העולם הם וודאי וודאי אנשים שמשתפים פעולה ומאד פעילים בתחום ההסברה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה: מתחברים – דווקא פתחנו במשהו, חידוש, משהו שאולי לא היה אפשרי לפני מספר שנים – פרויקט בקרב ישראלים שנמצאים בחו"ל.

יולי יואל אדלשטיין: זה לא סוד שאני מקבל תלונות כל הזמן, עוד מימי כשר הקליטה וגם וודאי כשר התפוצות, שישראלים לא מתחברים לפדרציות, לארגונים היהודיים הקלאסיים ולא יודעים בדיוק איך לפעול איתם.

יולי יואל אדלשטיין: פתחנו בפרויקט שמחזק את הזהות היהודית שלהם.

יולי יואל אדלשטיין: אני גם כאן רוצה לומר, גם כשר הקליטה לשעבר וגם כמי שמנסה לא להיכנס לתחומים שהם לא לי.

יולי יואל אדלשטיין: כל הנושא של תושבים חוזרים ועלייה של, או חזרה של ישראלים למדינת ישראל נמצא באחריות בלעדית של משרד הקליטה.

יולי יואל אדלשטיין: זאת לא הפעילות שאנחנו עושים.

יולי יואל אדלשטיין: מדובר פה בחיזוק הזהות היהודית, בחיזוק הקשר עם ישראל, בהסברה - - -

דני דנון: ...

דני דנון: קרן וולף?

יולי יואל אדלשטיין: ביחד עם וולפסון, כן.

יולי יואל אדלשטיין: יחד איתם אנחנו התחלנו והביקוש הוא עצום.

יולי יואל אדלשטיין: כנראה שנגענו פה בנקודה מאד חשובה.

יולי יואל אדלשטיין: אני גם אגיד, אדוני היושב ראש, גם בעקבות כל מיני דברים שנדונו גם אני חושב אצלך בועדה, קמפיין זה, קמפיין אחר.

יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שאנחנו מפספסים לפעמים את הנקודה.

יולי יואל אדלשטיין: יהודי שנולד וגדל בתפוצות, עם כל הציונות שלי, אבל אני מודה בעובדה שהוא יודע גם איך לשרוד שם כיהודי ואיך לחיות את חיי הקהילה.

יולי יואל אדלשטיין: אני קצת פחות בטוח לגבי ישראלי שיצא מסיבות אלה או אחרות ונמצא שם מספר שנים ולגבי הילדים שלו וכן הלאה וכן הלאה.

יולי יואל אדלשטיין: לכן בעיני הפעילות הזאת היא מאד, מאד, מאד חשובה.

יולי יואל אדלשטיין: כל מיני דיווחים על הפרויקט, זכה להרבה מאד הדים.

יולי יואל אדלשטיין: כנס תפוצות – דבר חדשני נוסף – אני חי בתחושה, אני חושב שאפילו הזכרתי בדיווחים פה בועדה בהזדמנויות הקודמות, פעם ראשונה יצא לנו גם להגשים משהו.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מאד גאים בכל מיני דברים שאנחנו עושים במדינת ישראל.

יולי יואל אדלשטיין: אתה מגיע למפגש עם משלחת מסין, אתה בטוח ששלום בסינית נשמע כמוDrip irrigation זה מה שהם רוצים, טפטפות.

יולי יואל אדלשטיין: טפטפות זאת המילה שאתה שומע.

יולי יואל אדלשטיין: אתה מגיע למקום אחר בעולם – הייטק.

יולי יואל אדלשטיין: יושב נשיא רוסיה פוטין לדבר עם ראש ממשלת ישראל, מדבר על הייטק ישראלי.

יולי יואל אדלשטיין: כלומר, יש פה דברים מאד חיוביים.

יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שאנחנו במהלך השנים פספסנו Knowhow עצום בתחום של קליטת עלייה, כי זה מושג נורא ציוני, מה יש למדינות אחרות בזה?

יולי יואל אדלשטיין: ובתחום של קשר עם התפוצות.

יולי יואל אדלשטיין: הנה כאן גם מקום לומר תודה רבה גם למנכ"ל שעשה פה עבודה גדולה וגם לכל אנשי המשרד: חגי אליצור, לשי שכבר הצגתי אותו.

יולי יואל אדלשטיין: לכל האחרים שבאמת עשו פה עבודה נהדרת כל הצוות שלי בוודאי שעבדו ימים כלילות להקים כנס בינלאומי, להרים כנס בינלאומי, לא יהודי.

יולי יואל אדלשטיין: מדובר בנציגים של כ – 40 מדינות, שרים, סגני שרים, אחראים על הנושא הזה במשרדי ממשלה שונים, שהגיעו, בלי לפגוע באף אחד, אבל אפשר לומר ללמוד מישראל על כל מה שאנחנו עושים בתחום הזה.

יולי יואל אדלשטיין: הנה התמונה מדברת בעד עצמה.

יולי יואל אדלשטיין: ככה, אתם רואים בתמונה שר מג'מייקה שאחראי על הנושא הזה, לידו סגנית שרה מהונגריה ומה שפחות רואים שם לידי זה סגן שר מסלובקיה וכן הלאה, מדינות מאפריקה, מדינות מדרום אמריקה שגם בהחלט אנחנו יש לנו מה ללמוד מהם, אבל הרוב באו ללמוד ומכתבי הערכה, פשוט אני מחזיק פה מכתב, אדוני היושב ראש, משרה מסלובקיה שהמושגים שהם מדברים על הידע הישראלי בתחום הזה ועל הדברים שהם למדו מישראל בתחום הזה, אתה יודע, רק לעשות את זה מאמר בעמוד ראשון של עיתון בישראל ואתה מבין שכנראה אנחנו פה יושבים על אוצרות גדולים שחלק גדול מהעולם אפילו עוד לא יודע איך לעשות ואיך להתחיל את הפעילות הזאת עם התפוצות שלהם, עם הקהילות שלהם.

יולי יואל אדלשטיין: פסטיבל סוכות עולמי – דבר נוסף.

יולי יואל אדלשטיין: התקיים שנה ראשונה לפני שנתיים.

יולי יואל אדלשטיין: זאת אומרת, הוא התקיים בסוכות בתל אביב, בקמפוס של אוניברסיטת תל אביב.

יולי יואל אדלשטיין: שנה שעברה בנתניה, באחד הפארקים של נתניה.

יולי יואל אדלשטיין: עשרות אלפי מבקרים.

יולי יואל אדלשטיין: אני אגלה לכם סוד, אדוני היושב ראש, אל תצטטו אותי, הוא היה אמור להיקרא: פסטיבל תפוצות.

יולי יואל אדלשטיין: פסטיבל תפוצות עולמי, אבל פחדנו.

יולי יואל אדלשטיין: פחדנו שאנשים פשוט לא יבואו.

יולי יואל אדלשטיין: בסוכות אנשים לא באים ללמוד, רוצים לבלות עם המשפחה.

יולי יואל אדלשטיין: אז קראנו לזה: פסטיבל סוכות עולמי.

יולי יואל אדלשטיין: באו עשרות אלפי אנשים וראו זה פלא, למדו והשתתפו ופעלו והשתתפו בהגרלות ידע, בכל מיני טריוויות וכן הלאה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו הגענו למצב, אדוני שפשוט בסד הלחצים החלטנו השנה לקיים את זה בשתי ערים: אחד יהיה בנתניה והשני באשדוד שגם לא הבינו למה לא אצלם ועכשיו זה יהיה בדרום ...

יולי יואל אדלשטיין: יותר צפונה ואנחנו מקווים להרחיב את המעגל.

יולי יואל אדלשטיין: הרציונל הוא פשוט מאד: אנחנו לא יכולים לדבר על התפוצות ולדרוש תמיכה בישראל וקשר עם ישראל ומרכזיותה של ישראל, אם בישראל אף אחד לא יודע ולא מתעניין בנושא התפוצות.

יולי יואל אדלשטיין: לכן אנחנו מנסים בדרכים האלה להקנות ידע וליצור עניין כלפי החיים היהודיים בתפוצות המודרניים, כאן באוכלוסייה בישראל ובאמת התגובות פשוט היו נהדרות.

שי אטיאס: יש סרטון קצרצר.

דני דנון: אנחנו רוצים קצת לתמצת.

יולי יואל אדלשטיין: כן, אנחנו רוצים קצת לתמצת, כי אני הארכתי הרבה.

יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שאנשים מבינים את הפרינציפ.

יולי יואל אדלשטיין: פסטיבל לכל המשפחה.

יולי יואל אדלשטיין: דרך אגב כל הנוכחים, כולל אדוני היושב ראש, שכידוע יש לו ילדים צעירים, מוזמן לבוא.

יולי יואל אדלשטיין: נתניה זה לא רחוק.

יולי יואל אדלשטיין: אז תבואו לנתניה בסוכות, תיהנו, אני מבטיח.

יולי יואל אדלשטיין: טוב, סמינרים – ברור.

יולי יואל אדלשטיין: עושים סמינרים שונים.

יולי יואל אדלשטיין: אומרים שנה טובה.

יולי יואל אדלשטיין: גם כן ניסיון שלנו, שנה שעברה היה ניסיון ראשון, כ – 40,000 איש השתתפו ליצור פעילות של שליחת גלויית שנה טובה באינטרנט, וודאי, למישהו בתפוצות.

יולי יואל אדלשטיין: אתה לא יודע למי, בתקווה לקבל תגובה בחזרה ובתקווה ליצור גם קשר בלתי אמצעי בין המשפחות.

יולי יואל אדלשטיין: בעצה, או באישור שר החינוך נכנסנו גם לבתי ספר עם הפעילות הזאת, מקווה מאד להרחיב אותה, עוד פעם, פעילות עם ישראלים לגבי התפוצות.

יולי יואל אדלשטיין: תכנית השגרירים.

יולי יואל אדלשטיין: ברור.

יולי יואל אדלשטיין: דבר שמאד מדאיג אותנו, אתה יודע, אדוני היושב ראש, כשר התפוצות אני גם יושב ראש ועדת היגוי של "תגלית".

יולי יואל אדלשטיין: יש גם תכנית מסע יחד עם הסוכנות היהודית עושה הממשלה ואנחנו מאד, נתוני עלייה קצת יותר גבוהים, "תגלית" קצת פחות בשלב זה, אבל עדיין גם כן משמעותיים.

יולי יואל אדלשטיין: אבל אנחנו מאד רוצים לפתח פעילות המשך לתכניות האלה.

יולי יואל אדלשטיין: זה אחד הניסיונות.

יולי יואל אדלשטיין: המשך.

יולי יואל אדלשטיין: ימי ישראל – זה מעין שילוב של ימי תרבות וימי תפוצות במדינות שונות של חבר המדינות.

יולי יואל אדלשטיין: לאור ההצלחה הגדולה שהיתה באוקראינה, כולל ודאי ביקור גומלין שלהם כאן, אז מנסים ללכת לעוד כמה מדינות.

יולי יואל אדלשטיין: מה עוד יש לנו?

יולי יואל אדלשטיין: לא נקרא את כל השקפים.

שי אטיאס: באבי יאר.

שי אטיאס: כן.

יולי יואל אדלשטיין: כן.

יולי יואל אדלשטיין: פעילות ציון 70 שנה בבאבי יאר.

יולי יואל אדלשטיין: גם התקיימו טקסים מאד משמעותיים שם, בוודאי בשיתוף פעולה עם משרד החוץ.

יולי יואל אדלשטיין: גם כאן אירחנו משלחות רמות דרג ביד ושם ובפעילויות נוספות.

יולי יואל אדלשטיין: דו"ח אנטישמיות – תחום נוסף של פעילות שאנחנו מגישים, כמו שאתה יודע היטב והח"כים יודעים, לממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: לצערי הרב אין במה להשוויץ.

יולי יואל אדלשטיין: האנטישמיות לא נעלמה.

יולי יואל אדלשטיין: היתה קצת ירידה בנתונים אבל המאבק עוד ארוך וגדול לפנינו ואנחנו עושים אותו בצורות שונות.

יולי יואל אדלשטיין: הנה, אחד האתגרים הגדולים זה האינטרנט, שנאה מקוונת.

יולי יואל אדלשטיין: פחות חקיקה בתחום הזה, יותר אפשרויות בתחום הזה לשונאינו.

יולי יואל אדלשטיין: אני פועל, גם אני וגם המשרד במסגרת הארגון שנקרא: ICCA ארגון בין פרלמנטארי שבמסגרת הועידה שלנו באוטווה הקמנו ועדה שאני עומד בראשה, יחד עם מומחה לתחום החקיקה מארצות הברית, משפטן מארצות הברית ויחד עם אנשי תעשייה ואנשי חוק ואנשי אקדמיה אנחנו מנסים לפתח כאן גם חקיקה, גם גישות נוספות לחסימת התופעה הזאת של אנטישמיות ושנאה וכן הלאה.

יולי יואל אדלשטיין: באינטרנט לא פשוט, אבל מקווים בינואר להגיש את הדו"ח הראשון.

יולי יואל אדלשטיין: נושא אחרון שאני אציג לכם זה נושא של זיכרון השואה שהמשרד שלנו עוסק בו, עם דגש על הצעירים: איך הדור הצעיר באמת יכול לחוש, להפנים, להעביר דרכו, אם אפשר לומר ככה, את הנושא.

יולי יואל אדלשטיין: הנה, יחד מעצבים זיכרון – תחרות כרזות שאנחנו עושים יחד עם יד ושם.

יולי יואל אדלשטיין: אני לא יודע, הכל נורא רגיש במושגים של השואה, אני לא יודע אם אפשר לומר את זה כך, אם לא אז תמחקו את זה מהפרוטוקול, אבל הכרזה הזאת הפכה ממש ללהיט בפייסבוק ובאמת במדיה החברתית.

יולי יואל אדלשטיין: אנשים שלחו באלפים רבים אחד לשני.

יולי יואל אדלשטיין: כנראה אחרי 3 שנים קלענו למשהו, זו הכרזה הזוכה.

יולי יואל אדלשטיין: שירי יום הזיכרון לשואה והגבורה – גם כן, הכל נורא רגיש, אבל מאד הדאיג אותנו שאם אנחנו מדברים על יום הזיכרון לחללי צה"ל אז כל שנה גלי צה"ל ורשת ג' וכל הרשתות והטלביזיה מחדשים ומחדשים, לצערי יש הרבה נופלים, יש להם הרבה חברים, יש הרבה משוררים וזמרים שנכנסים לתחום הזה ויש להם קשר אישי והמון יצירות והמון שירים.

יולי יואל אדלשטיין: כשמגיע יום השואה, יום השואה והגבורה זה שיר הפרטיזנים מהבוקר עד הערב, כי כמעט אין, אם כבר יהודה פוליקר עשה משהו, אז כבר עשור משמיעים את יהודה פוליקר עם האלבום שלו.

יולי יואל אדלשטיין: אמרנו: זה לא יכול להיות כך.

יולי יואל אדלשטיין: עשינו פרויקט: הקול עוד נשאר, שבמסגרתו זמרים, שחקנים, אומנים מן השורה הראשונה הקליטו שירים, אם זה שירים למילים של ניצולי השואה, או משהו מתקופת השואה, או משהו מתקופה יותר מודרנית, יש אתר, כל אחד מוזמן להיכנס ולשמוע, יש שמה כמה יצירות שאני אומר:

יולי יואל אדלשטיין: אני לא מומחה ולא מבקר אומנות, אבל לדעתי יש כמה יצירות פשוט שהם יצירות מופת וכבר הצטבר חומר של רשת ג' ששותפים שלנו בתחום הזה משמיעה.

יולי יואל אדלשטיין: דרך אגב, בשונה מתחרות במושגים שאנחנו מכירים גם גלי צה"ל מאד מעוניינים ולוקחים את השירים ומשמיעים וכן הלאה.

יולי יואל אדלשטיין: לשכת העיתונות הממשלתית – טיפול בעיתונאים הזרים.

יולי יואל אדלשטיין: לא אכנס לתחום הזה.

יולי יואל אדלשטיין: רק דבר אחד אני יכול לומר שהלשכה לאחר עשרות שנים שהיתה תקועה במקום מוכר לכם, בית אגרון, במקום שאולי פעם היה רלוונטי, מזמן כבר לא, עברה למשרדים החדשים במלחה איפה שיושבות כל חברות התקשורת, ערוצי טלביזיה יושבים שם וכן הלאה וכן הלאה.

יולי יואל אדלשטיין: אתמול התקיים סוף סוף מכרז וזכה בו, זה כבר פורסם בתקשורת, אז זה לא סוד, עיתונאי מוכר בשם ניצן חן זכה להיות מנהל לע"מ – לשכת העיתונות הממשלתית ואני מקווה שבאמת יצעיד את המוסד החשוב הזה, שלצערי לא תמיד בא לידי ביטוי נכון קדימה.

יולי יואל אדלשטיין: לשכת הפרסום הממשלתית – לפ"מ – נמצא איתנו גם כן מי שזכה במכרז, גדי מרגלית, שהוא כבר התחיל לפעול והתחיל לעשות פעילות מאד חשובה.

יולי יואל אדלשטיין: גדי מגיע מהשוק הפרטי.

יולי יואל אדלשטיין: לפ"מ היא יחידה מצוינת שהיא מסודרת, פועלת טוב ועכשיו גם אם אולי תפישה קצת חדשה, קצת שונה, אנחנו מקווים לשפר עוד יותר את הפעילות הזאת שגם כן מוכרת לח"כים, מוכרת לנוכחים.

יולי יואל אדלשטיין: אחרון – מרכז ההסברה – הפעילות שלו גם כן ידועה לכולם.

יולי יואל אדלשטיין: מכירים את זה, אז לצערי התפרסמה גם דברים שהיינו רוצים והיינו מעדיפים וודאי לא להתפרסם בהם, אבל יחד עם זה אני מקווה מאד שהלקחים הופקו ואנחנו כאן ממשיכים לפעול כי מסתבר, בנסיבות דווקא אלה, הסתבר עד כמה שהטקסים שלפעמים צוחקים עליהם, לועגים להם, עד כמה שהם חשובים לעם ישראל ועד כמה שאנשים לא רוצים לוותר עליהם, הם מרותקים אליהם.

יולי יואל אדלשטיין: בעמם עד כאן זה הסיכום.

יולי יואל אדלשטיין: יש עוד, כפי שאמרתי, המון דברים שלא באו לידי ביטוי, אבל אני רק לסיום רוצה עוד פעם לומר תודה רבה גם לכל השותפים שלנו לפעילות הזאת, אם זה משרדי ממשלה, אם זה גופים נוספים וגם וודאי למנכ"ל, לצוות שלי, לצוות שלו ולעובדי המשרד שנמצאים כאן שכפי שאמרתי, הצגתי את זה, אדוני היושב ראש, 50 דקות, וכל ה – 50 דקות אתה יכול לחלק ל – 4 עובדים וחצי שבאמת נושאים בנטל.

דני דנון: אני מודה לשר על הסקירה המקיפה והמרשימה.

דני דנון: רק שאלה, אדוני השר, לגבי התקציב שלא הוזכר.

דני דנון: מה נשאר למדינת ישראל בידיים מבחינת הסברה?

יולי יואל אדלשטיין: בפרויקטים, אם שמת לב בשקפים ציינו עלויות של פרויקטים, כאן זה מגיע, קודם כל התקציב הוא כ – 40 מיליון שקל.

דני דנון: כולל הכל?

יולי יואל אדלשטיין: כן.

יולי יואל אדלשטיין: בדיוק.

יולי יואל אדלשטיין: אתה בצדק מוריד מזה את כל הנושאים שהם חשובים מאד, אבל הם לא חלק מהפעילות עצמה, כך שהפרויקטים של הפעילות פלוס אם נוסיף כמה שלא צוינו כאן אני מניח שמגיעים למשהו בין 25 ל – 30 מיליון שקל לשנה.

יולי יואל אדלשטיין: החלוקה, עוד פעם, רצינו לכבוד הועדה לעשות חלוקה הרבה יותר מסודרת מה תפוצות מה הסברה, אבל הסתבכנו עם זה בגלל, אתה יודע, הנה, פרויקט בתפוצות שאנחנו עושים עם דרום אמריקה, פרויקט תפוצות שאנחנו רצינו לעשות ומה אנחנו מקבלים מהם?

יולי יואל אדלשטיין: מכתב תודה ממשטרת קטלוניה, הם עשו סמינר למשטרת קטלוניה בנושא של, המשטרה התעניינה בטרור אבל הם עשו סמינר על כל שנאת ישראל וכל הפעילות הזאת, אז איך אני אגדיר את זה?

יולי יואל אדלשטיין: שזה הסברה?

יולי יואל אדלשטיין: שזה תפוצות?

יולי יואל אדלשטיין: לא יודע.

יולי יואל אדלשטיין: אז לכן אני מעדיף לומר שבאמת בין 25 ל – 30 מיליון שקלים יוצאים לפרויקטים שאת רובם ראיתם וחלקם לא צוינו.

דני דנון: עוד שאלה, אדוני השר, יש פרויקטים שקשורים לתפוצות, כמו תגלית.

דני דנון: השאלה שלי היא לא כרגע שאתה השר, מבחינה מערכתית לא צריך לחשוב שהדברים האלה יועברו למשרד ההסברה והתפוצות, ... לא אישית, יכול להיות שאתה תהיה שם, מישהו אחר יהיה שם, אבל הפרויקטים חשובים מאד עם תקציבים גדולים מאד שיושבים במשרד ראש הממשלה, מה המעורבות שלכם ומה העמדה שלכם בנושא?

שלמה מולה: חוץ מזה, מה הממשק בין משרד החוץ ואתם?

שלמה מולה: בעניין ההסברה כמובן.

דני דנון: שנייה, בוא.

שלמה מולה: שאלת?

שלמה מולה: אני רוצה להוסיף לשאלה.

דני דנון: שאלה שונה אבל, לא הוספת על השאלה.

דני דנון: תיכף נדבר על השיתוף פעולה בין המשרדים חבר הכנסת מולה.

שלמה מולה: לא על שיתוף פעולה.

שלמה מולה: שאלתי על ממשק בין משרד החוץ.

יולי יואל אדלשטיין: תיכף אנחנו נגיע למשרד החוץ.

יולי יואל אדלשטיין: אבל לגבי השאלה, דני, מה שאתה שאלת, היתה התלבטות אמיתית ודיון אמיתי, כי בעצם אם אנחנו לא ניכנס לקטנות וקטנוניות - - -

שלמה מולה: רגע, המשרד קודם לא ...

שלמה מולה: משרד ההסברה ותפוצות.

יולי יואל אדלשטיין: משרד ההסברה והתפוצות שבמקור היה גם, דרך אגב, לא ציינתי את זה וחבל, במקור היה גם אצל השר מלכיאור בזמנו, הוא נקרא: החברה והתפוצות.

יולי יואל אדלשטיין: היתה לנו התלבטות אמיתית בתחום הזה כי אמרנו ...

יולי יואל אדלשטיין: חשובים, דו קיום וכאלה שהוא עשה.

יולי יואל אדלשטיין: החלטנו ובזהות יהודית.

יולי יואל אדלשטיין: החלטנו שבמסגרת המנדט שלנו גם כהסברה וגם תפוצות, אנחנו לא רוצים להסתכל מסביב ולומר: את זה אפשר לשווק, את זה אי אפשר לשווק.

יולי יואל אדלשטיין: כדאי גם ליצור דברים.

יולי יואל אדלשטיין: אם אני אציין למשל, אנחנו עושים חגים בקהילה, פרויקט שמוכר לכולכם שזה גם כולל ערכות ותפילות ביחד ופעילות משפחות וכן הלאה.

יולי יואל אדלשטיין: אז היו כאלה שאמרו, כולל בועדות מכרזים: מה אתם עוסקים בזה?

יולי יואל אדלשטיין: אמרתי: מה יהיה בדיוק המכנה המשותף שלנו עם התפוצות, עם זהות יהודית, מהלך השנה היהודי, מעגל החיים המשפחתי לא יהיו חלק מהחוויה של משפחה בישראל.

יולי יואל אדלשטיין: לכן אנחנו נמצאים שם.

יולי יואל אדלשטיין: אותו דבר אני אגיד עם דו קיום.

יולי יואל אדלשטיין: נכון שביטלתי את המימון לכל מיני כנסים איפה שכולם מתכנסים ומספרים עד כמה שהכל לא בסדר, אבל בפעילות משותפת אנחנו מאמינים.

יולי יואל אדלשטיין: למשל מחר, דווקא במקרה זה יצא בתזמון כזה, מחר אני נוסע ליפו ויש שם גם משחקי כדורגל בין קבוצות מעורבות.

יולי יואל אדלשטיין: חשוב לי לציין כאן, זה לא קבוצה, זה לא איזה שהוא שואו:

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מביאים קבוצה מישראל וקבוצה של ערביי ישראל והם משחקים.

יולי יואל אדלשטיין: זה קבוצות אורגניות, אמיתיות שעושות את הפעילות.

יולי יואל אדלשטיין: מה שאנחנו מוסיפים זה פעילות עם המשפחות.

יולי יואל אדלשטיין: מביאים להם כל מיני סלבריטאים.

יולי יואל אדלשטיין: מחר, אם אני לא טועה, חיים רביבו יגיע.

יולי יואל אדלשטיין: בפעם הבאה יגיע סאלים תועמה, כלומר, כל מיני אנשים שמראים שאפשר גם קצת אחרת ובהחלט יש לזה גם ערך הסברתי.

יולי יואל אדלשטיין: אני רוצה באמת לספר על דברים אמיתיים שקורים.

יולי יואל אדלשטיין: שאלה שלך – תקציבי תגלית ומסע – כל השאר זה קטנות.

יולי יואל אדלשטיין: לאחר התלבטויות ודיונים אנחנו לא העברנו את התקציבים.

יולי יואל אדלשטיין: בשנה הראשונה אני הצטערתי על כך.

יולי יואל אדלשטיין: היה ניסיון לקצץ בתקציבים האלה ומאד כעסתי והייתי ממילא במצב של אותו שר שהולך ונאבק בכולם ובסוף עוד הוציאו מהתקציב הקטן שלי עוד איזה מיליון, שניים, על מנת, כאילו, לעשות פּוּל וכן להוסיף לתגלית.

יולי יואל אדלשטיין: שנה לאחר מכן אני לא הצטערתי על כך כי היתה החלטת ממשלה להעלות את ההשתתפות בתגלית בצורה משמעותית, דרך אגב.

יולי יואל אדלשטיין: התקציב הזה הוא גדל במסגרת משרד ראש הממשלה, מה שדרך אגב לא פוגע כהוא זה בסמכויות שלי כנציג הממשלה וכיושב ראש ועדת ההיגוי של תגלית.

יולי יואל אדלשטיין: אקסו פיקציה, כמו שאתה אמרת, היום זה אני, מחר זה יהיה שר שיהיה שר התפוצות, אבל נציג הממשלה, שר בממשלה הוא יושב ראש ועדת היגוי.

יולי יואל אדלשטיין: מסע – אני אגיד לכם גם כן, היתה התלבטות והחלטתי שגם המצב לא בריא שהנושא בעיני אסטרטגי וכל כך חשוב כמו נושא תפוצות וצעירים בתפוצות, במיוחד הדור החדש, הוא יהיה רק נחלה בלעדית של שר התפוצות.

יולי יואל אדלשטיין: מזכיר הממשלה באופן מסורתי וג'וש יכול להעיד על זה, באופן מסורתי מזכיר הממשלה היה מעורב בפרויקט כמו מסע והחלטתי שזה ממש לא רע - - -

שלמה מולה: רגע, אז יולי, אז למה קוראים לזה – תפוצות - אם אתה לא רוצה לעסוק בזה?

יולי יואל אדלשטיין: לא, הפעילות היא מרוכזת, אנחנו עושים פה ראית פרויקטים ממסע אבל זה שהדיאלוג הזה מול הסוכנות היהודית על פרויקט מסע - - -

שלמה מולה: זה ברור.

שלמה מולה: אבל תראה, אנחנו מניחים שאותם צעירים שמגיעים לכאן לארץ באמת יטעמו את ארץ ישראל, יחיו את החוויה הישראלית ובסופו של דבר יהפכו להיות שגרירים בקמפוסים כנגד אותה הסתה נגד מדינת ישראל.

שלמה מולה: אני יודע שגם, דווקא אלה הבוגרים של התכניות האלה שהיו כאלה שלא עשו, חלקם אפילו, איזה שהם מעקבי פעולה.

שלמה מולה: זאת אומרת, היה איזה שהוא בלוק מסוים, נניח: הם ביקרו בארץ, הלכו, חזרו, אז זה היה ביקור נעים בארץ הקודש אבל לא עשו איתם איזה משהו.

שלמה מולה: יכול להיות דווקא המשרד שלך יראה בזה כאתגר להמשיך ליצור קשר איתם ולהמשיך איתם.

שלמה מולה: אפילו למנף את היכולות שלהם לפעול.

שלמה מולה: אני דווקא חשבתי שזה כן יכול להיות מה שמשרד החוץ לא מסוגל לעשות.

יולי יואל אדלשטיין: רגע, רגע, קודם כל ראיתם אפילו בשקפים וחלק מה שאמרתי היום שלא באו לידי ביטוי ראיתם בשקף אחד: סמינר פוסט תגלית ופוסט מסע, למרות שהייתי מבדיל בין השניים.

יולי יואל אדלשטיין: מסע זה תכנית ארוכת טווח.

שלמה מולה: נכון.

יולי יואל אדלשטיין: דרך אגב, אני לא זוכר ככה ב"שלוף", אולי ג'וש אולי דווקא יוסיף, אבל אחוזי עליה אחרי מסע הם מאד גבוהים.

יולי יואל אדלשטיין: בתגלית זה פחות ולכן עם תגלית הפעילות שלנו גם שמתבצעת מול המוסד המשך בניו יורק וגם שמתבצעת באמצעות סמינר כאן שציינתי ובעוד כל מיני אופנים ובשיתוף פעולה, דרך אגב, גם עם מה שנקרא ...

יולי יואל אדלשטיין: אחד הפרויקטים שלהם של אפילו פעילות המשך מיד אחרי התכנית, כל הדברים האלה מתבצעים על ידי המשרד כי חבר הכנסת מולה מאד צודק, חבל יהיה אם בעוד מספר שנים האנשים האלה יזכרו, המשתתפים יזכרו רק שהיתה להם חוויה נעימה, אבל לא יהיו בטוחים אם זה היה בישראל, או ביוון, או בקפריסין, או באיזה שהוא בילוי נעים.

יולי יואל אדלשטיין: אז לכן אנחנו מאד משקיעים בזה.

יולי יואל אדלשטיין: העניין של מסע ותקציב מסע אמרתי, לדעתי, יש לזה גם ערך מסוים בפעילות הזו.

יולי יואל אדלשטיין: אני לא אכנס לכל הפרטים אבל הח"כים כאן וודאי שמכירים את זה, מדובר פה בסכום שהתחייבה לו הממשלה בהתאם למצ'ינג שמעלה הסוכנות.

יולי יואל אדלשטיין: אם הסוכנות יצליחו כל פעם תהיה שאלה: איך אתה מוציא מאגף התקציבים את המצ'ינג הזה?

יולי יואל אדלשטיין: יש לי יסוד סביר להניח, אחרי 16 שנים בתחום הזה, שמזכיר הממשלה יש לו יתרונות מסוימים על פני כל שר בגמישות הזאת של הוצאת כסף מחויב מאגף התקציבים.

יולי יואל אדלשטיין: אז לכן החלטנו לא לצאת מהתחום הזה, אלא להשאיר את זה בידי מזכיר הממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: בנושא תגלית אמרתי: זה יותר פורמלי שהתקציב שם, כי כל הפעילות מרוכזת אצלי גם בהחלטות ממשלה וגם בפועל במעמדי בתגלית.

דני דנון: תודה רבה.

דני דנון: ג'וש שוורץ, מזכ"ל הסוכנות היהודית ומנכ"ל קשרי ממשל.

ג'וש שוורץ: אני רוצה לברך את השר על הסקירה ממצה והמאד מעניינת.

ג'וש שוורץ: אנחנו בכלל מברכים על הקמת משרד התפוצות.

ג'וש שוורץ: יש שיתופי פעולה מצוינים בין המשרד לבין הסוכנות היהודית.

ג'וש שוורץ: כמעט כל דבר שמשרד ההסברה עוסק אנחנו גם עוסקים.

ג'וש שוורץ: יש המון ממשקים.

ג'וש שוורץ: השיתוף פעולה הוא מצוין.

ג'וש שוורץ: אפשר לציין את השיתוף פעולה בנושא של שליחים בקמפוסים, שזה נושא דגל שגם עשה עבודה עם יושב ראש הסוכנות, עינת לישנסקי, שמו כיעד.

ג'וש שוורץ: אנחנו רוצים להגיע ל – 100 שליחים שעובדים עם "הלל".

ג'וש שוורץ: בשנה שעברה היה לנו פרויקט משותף שחלק מהמימון והפעילות נעשה במשותף עם המשרד.

ג'וש שוורץ: לגבי מסע – פרטני אני יכול לאשרר את מה שהשר אומר שמאז הקמת הפרויקט מי שעמד בראש הפרויקט היה מנכ"ל המחלקה לחינוך בסוכנות ומזכיר הממשלה.

ג'וש שוורץ: לגבי נתוני עליה – אנחנו יודעים כבר ש – 20 אחוז ממשתתפי מסע משאר העולם, חוץ מברית המועצות לשעבר, עולים.

ג'וש שוורץ: 50 אחוז ממשתפי מסע מברית המועצות לשעבר.

ג'וש שוורץ: אז ברור לגמרי שמסע היא כלי לעידוד עליה מצוין ואנחנו גם יודעים שאלה שחוזרים ולא עולים מתחברים לקהילה ונעשים מחויבים.

זאב אלקין: מה חושבים התורמים על אחוזי העולים?

זאב אלקין: כי הרי בזמנו מסע לא הוצג כתכנית לעידוד עליה.

ג'וש שוורץ: מי שייסד אותו, שרון ראש הממשלה וסלי מרידור היה ברור לשניהם שזה כלי לעידוד עליה.

ג'וש שוורץ: אבל כפי שאתה יודע, בניו יורק חושבים קצת אחרת, אבל המספרים מדברים בעד עצמם.

דני דנון: תודה.

דני דנון: הפגישות ראש ממשלה – סוכנות מתקיימות כסדרן?

יולי יואל אדלשטיין: פגישה כזאת התקיימה לפני שבועיים.

ג'וש שוורץ: כן.

ג'וש שוורץ: היה לנו ישיבה מאד מוצלחת לפני שבוע וחצי של שעה וחצי.

ג'וש שוורץ: ראש הממשלה היה נוכח לכל הדיון.

ג'וש שוורץ: העברנו שם מספר החלטות מאד משמעותיות.

ג'וש שוורץ: העברנו שם כמה החלטות מאד חשובות.

ג'וש שוורץ: דיווחנו שם על נושאים חשובים.

דני דנון: תודה רבה.

דני דנון: צגה מלקו, בבקשה.

צגה מלקו: שלום לכולם.

צגה מלקו: שמי צגה מלקו, אני עובדת רשות השידור.

צגה מלקו: פרנסתי זה שם, אבל אני יצאתי לפני 4 חודשים לאירלנד למסע הסברה מטעם משרד ההסברה והתפוצות.

צגה מלקו: אני יכולה להגיד שהייתי גאה להיות שם ולייצג את ישראל וגם לראות מקרוב מה הולך שם.

צגה מלקו: קודם כל, לפני שיצאנו קיבלנו הדרכה, באמת בית ספר לחיים.

צגה מלקו: אני הרבה יצאתי לגיוס כספים מטעם מגביות, הרבה הסתובבתי בעולם אבל ההכשרה שקיבלתי מחברת דיבייט זה באמת הכשרה לחיים.

צגה מלקו: בקבוצה היינו 8 אנשים: בחורה ערבייה, דתייה, טייס F16, סטודנט באוניברסיטה, זה ממש מגוון של אנשים והגענו לאירלנד, לדבלין.

צגה מלקו: דבר ראשון הסתובבנו לראות ברחובות מה הולך.

צגה מלקו: באותו יום שהגענו היתה הפגנה מול משרד האיחוד האירופי נגד מדינת ישראל.

צגה מלקו: אז ראינו קבוצה של אנשים עם דגל פלשתינאי, עם שילוט נגד מדינת ישראל, אז ניגשנו אליהם התחלנו לדבר איתם והיו נחרצים, אבל הם לא הרבה אבל אנשים שעוברים שם ברחובות עומדים ושואלים, אז אנחנו שואלים אותם: אתם יודעים למה אלה מפגינים?

צגה מלקו: תאמינו לי, הרוב הגדול לא יודעים בכלל על מה מדובר.

צגה מלקו: לא יודעים כלום.

צגה מלקו: אחר כך למחרת המשכנו במסע והיינו בחנויות הגדולות חרם המוצר הישראלי ופגשנו אותם אנשים שהפגינו יום לפני מול משרד האיחוד האירופי אותם אנשים, אותה קבוצת אנשים ובכל מקום איפה שהלכנו לפי התכנית, איפה שהפגינו, ראינו אותם.

צגה מלקו: ומה התברר?

צגה מלקו: כששאלנו חוץ משניים בחיים לא היו בישראל.

צגה מלקו: רובם את ההסברה עושים את זה כמקצוע.

צגה מלקו: מקבלים שכר לפי שעות, עומדים שם עם שילוט וזה מה שהם עושים.

צגה מלקו: מתחלפים.

צגה מלקו: יש משמרות.

צגה מלקו: אז שאלנו אותם: מה אתם עושים?

צגה מלקו: אמרו: לפרנסתם.

צגה מלקו: בכלל הם לא יודעים על מה מפגינים.

צגה מלקו: הם לא יודעים איפה ישראל.

צגה מלקו: בכלל חושבים ישראל נראה לי זה באפריקה, שטח ענק, אין להם מושג בכלל.

צגה מלקו: אז מה שלמדנו מהציבור האירי בכלל אין להם מושג על ישראל.

צגה מלקו: פה בתפישה כזאת שאנחנו יוצאים, יצאנו באמת: האירים שונאים את ישראל, פשוט נגד מדינת ישראל.

צגה מלקו: להפתעתנו לא היה ככה בכלל.

צגה מלקו: לא יודעים בכלל על ישראל ואותם אנשים גם כשאנחנו מגיעים לקמפוסים הם מגיעים.

צגה מלקו: אותם אנשים.

צגה מלקו: אותה קבוצה של אנשים.

צגה מלקו: בקמפוסים אותו דבר.

צגה מלקו: בכל מקום איפה שאנחנו.

צגה מלקו: הדבר הכי מדהים היה בקמפוס פגשנו גם כמה אירים פרו פלשתינאים נגד ישראל.

צגה מלקו: אחרי הדיון הסוער שהיה לנו חצי יום ממש בילינו ביחד ושניים מהחבר'ה בערב יצאו איתנו לפאב לארוחת ערב.

צגה מלקו: התחלנו לדבר: הייתם בישראל?

צגה מלקו: אמרו: לא.

צגה מלקו: הם בני 20, מאד צעירים.

צגה מלקו: אז כששאלנו אותם: נו, מה אתם חושבים על ישראל, פלשתינאים?

צגה מלקו: מה שיודעים מהתקשורת, האמת התקשורת שלהם מאד משפיעה שם, מהתקשורת בכלל מנוגד למה שבמציאות קיים.

צגה מלקו: אז אחד מהבחורים אמר לנו: תשמעו בחלומו הוא לא היה חושב אם בבוקר היו שואלים אותו אם ישראלים יבלה בערב בפאב.

צגה מלקו: אין להם ממש שום מושג על ישראל.

צגה מלקו: הסתובבנו בפרלמנט גם.

צגה מלקו: אנשים אירחו אותנו, קיבלו אותנו מאד יפה, בבתי ספר, עם קהילה היהודית.

צגה מלקו: הקהילה היהודית הרגישה, קיבלה חמצן, קמה לתחייה.

צגה מלקו: ממש קיבלו אותנו.

צגה מלקו: היתה לי הרגשה כשעליתי לארץ על ירושלים איך היתה האווירה שלנו, התפישה להגיע לעיר הקודש ושם קיבלו אותנו ממש מדהים.

צגה מלקו: הקהילה מאד מבוגרת.

צגה מלקו: קהילה מאד קטנה.

צגה מלקו: בשבת, היינו שתי שבתות שם וגם בכנס שארגנו לנו.

צגה מלקו: בתי ספר יהודיים וכנסיות גם.

צגה מלקו: יש בכנסיה אנשים באמת כאלה אוהדי ישראל וגם נתקלנו לא רק בדבלין, גם בבלפסט, בצפון אירלנד.

צגה מלקו: בכל מקום שהלכנו מה שאני ראיתי, מה שבולט לי זה אף אחד לא יודע על ישראל.

צגה מלקו: המסקנה שישנה פה בחברה הישראלית, או פה במדינת ישראל: לא אוהבים אותנו.

צגה מלקו: זה לא נכון.

צגה מלקו: כי האנשים האלה רובם לא יודעים.

צגה מלקו: בחנות הגדולה שיש מוצר של ישראל שמוכרים שם עומדים אותם אנשים מפגינים.

צגה מלקו: אנחנו מולם.

צגה מלקו: אנחנו גם לא הכחשנו מאיפה אנחנו באנו בכלל, כששאלו אותנו מאיפה.

צגה מלקו: אז כשניגשנו למנהלת של החנות, החברה הגדולה, שאלנו אותה: את יודעת למה הם מפגינים בחוץ?

צגה מלקו: היא אמרה: אלה אנשים באים עם מיקרופון פעם בשבוע, צועקים, הולכים.

צגה מלקו: זה מה שהם יודעים.

צגה מלקו: ממש ...

צגה מלקו: על חרם ישראל.

צגה מלקו: נהגי מוניות – גם לקחנו אסטרטגיה באמת מה שקיבלנו מחברת ההדרכה דיבייט, לקחנו אסטרטגיה גם וכל פעם שנסענו במונית עם נהג מונית לנהל שיחה איתו.

צגה מלקו: אחד הדברים היה, אני באופן אישי זה הפתיע אותי כששאל נהג מונית: מאיפה אתם באתם?

צגה מלקו: אמרנו: מישראל.

צגה מלקו: אז הוא אמר: גם את, שחורה?

צגה מלקו: איך זה יכול להיות?

יולי יואל אדלשטיין: You do not look like an Israeli.

צגה מלקו: נכון.

צגה מלקו: בדיוק זה מה שהוא אמר.

צגה מלקו: מה שאני רוצה להגיד זה קודם כל ההסברה מאד מאד חשובה.

צגה מלקו: אנחנו הופענו ברדיו, בעיתונות המשפיעה ביותר.

צגה מלקו: התראיינו.

צגה מלקו: פעלנו באמת.

צגה מלקו: זה פעילות.

צגה מלקו: אבל מה שאני רוצה להגיד פה, זה לא מספיק פעם בשנה.

צגה מלקו: זה לא פעם ב.

צגה מלקו: גם המסקנה הזאת שלא אוהבים אותנו, אני חושבת שכל מי שיושב פה צריך לנסוע ולראות, להסתובב בעולם.

צגה מלקו: המסקנה אני חושבת אנחנו נותנים מסקנה לעצמנו שכאילו מראש שונאים אותנו.

צגה מלקו: זה לא ככה.

צגה מלקו: אני חושבת שיש מקום להסברה בתדירות יותר גבוהה.

צגה מלקו: זה ככה אנחנו יכולים לשנות את המצב לפי דעתי.

דני דנון: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: אני רק ברשותך היושב ראש אוסיף לדברים שאמרה צגה, אני רק אתן שני הדגשים: א' – היא לא ציינה את זה, אבל אני חושב שלאוזן הישראלית של אנשים שכביכול מבינים, לומר שהם עשו את הפעילות שלהם בדבלין ובבלפסט, אומרים: מה, לא הרגו אתכם שם?

יולי יואל אדלשטיין: בדיוק כמו שצגה הציגה, מסתבר שלא כל כך הורגים במקום.

יולי יואל אדלשטיין: דבר שני – על פי העדות של השגריר המצוין שלנו שם, בועז מודעי, הוא פתח אייריש טיימס, שזה העיתון המשפיע שם וראה שני מאמרים אחד זה היה במקרה ראיון איתי על המצב והשני מאמר עם המשלחת.

יולי יואל אדלשטיין: הוא אמר: אתה יודע מה?

יולי יואל אדלשטיין: בכל הזמן שאני זוכר פה את העיתונות זה פעם ראשונה שיש מאמרים מאוזנים, אפילו חיוביים על ישראל.

יולי יואל אדלשטיין: לא שזה עבר ללא תשומת לב, אחר כך היו מכתבים למערכת שתוקפים את העיתון איך הם נמכרים לפרופגנדה ישראלית זולה וכן הלאה, אבל עובדה היא שנוכחות של - - -

זאב אלקין: הם צודקים.

זאב אלקין: 40 מיליון שקל זה מעט כסף.

יולי יואל אדלשטיין: כן.

יולי יואל אדלשטיין: פרופגנדה זולה.

יולי יואל אדלשטיין: אז לכן אני אומר שמה שצגה אומרת זה לא רק התרשמות שלה, אלא קיבלנו אישור על זה מגורמים מוסמכים, מה שנקרא.

צגה מלקו: אני רוצה לסכם.

צגה מלקו: באחד מתחנות הרדיו המשפיע שם שהתראיינו שעה שלמה הקדישו לנו והשאלות לא היו פשוטות, אבל יחד עם זאת מרגישים את התרככות כזאת מה שהם יודעים.

צגה מלקו: רובם באמת לא יודעים.

צגה מלקו: רובם לא היו בישראל כששואלים שאלות.

צגה מלקו: אז היית שם?

צגה מלקו: אז אומרים: לא, אמרו לי.

צגה מלקו: שמעתי.

צגה מלקו: אז לכן אני חושבת שיש מקום להסברה, כמו שציינתי מקודם, אבל לא פעם בשנה.

צגה מלקו: זה צריך להיות בהתמדה.

דני דנון: צגה, תודה.

דני דנון: חבר הכנסת שלמה מולה, בבקשה.

שלמה מולה: תודה רבה.

שלמה מולה: קודם כל, השר יולי, אני רוצה להודות לך על דבריך.

שלמה מולה: אנחנו גם חברים, למען הגילוי הנאות.

שלמה מולה: אני באמת חושב שהמשרד שאתה מופקד עליו הוא משרד באמת שמתמודד אולי עם השאלות הקשות, עם הפרופגנדה האנטי ישראלית, היא לפעמים אפילו באמת שיורדת למדרגות של שפל בחוץ לארץ.

שלמה מולה: מי כמוני שיוצא לו לנסוע המון, להופיע הרבה ואני יכול לספר על חוויה אישית שהיתה לי כמעט לפני שנה שהייתי באוניברסיטת ברקלי, אולי אחת האוניברסיטאות האנטישמיות ביותר שיש בקליפורניה ולהפתעתי, כשארגנו את האולם אז מסביבי התקבצו שומרי ראש, טבעת כזאת של 5 שוטרים מקומיים כאלה גנגסטרים.

שלמה מולה: אני אומנם שחור וגם הם שחורים, אבל הם ענקיים.

שלמה מולה: לא הבנתי בכלל מה הם מסתובבים איתי פה.

שלמה מולה: בתוך האולם כשנכנסנו ורבבות של אנשים נכנסו וכמובן גם היו מושתלים של הפלשתינאים כדי להפריע תוך כדי הנאום.

שלמה מולה: אני חושב שיצאתי מזה בכבוד.

שלמה מולה: בסוף, הקונסול שהיה איתי בא והוא אמר: שמע, אני מעולם לא, אנחנו ציפינו למאד גרוע.

שלמה מולה: זאת אומרת, בסופו של דבר כשאתה מתעמת עם אנשים אתה מדבר איתם, גם אתה מספר את החוויה האישית שלך ואתה בדיוק מראה את ישראל האמיתית, לא מה שהם רואים דרך המסך.

שלמה מולה: בעיני יש לזה איזה שהן השפעות אדירות ביותר.

שלמה מולה: לכן הטכנולוגיות של היום וההון האנושי שיש בישראל אולי זה באמת הדבר הטוב ביותר שיש לנו.

שלמה מולה: אני לא מבין מה אפשר לעשות ב – 40 מיליון שקל.

שלמה מולה: נראה לי שזה באמת - - -

דני דנון: זה פחות מ – 40 כי יש לך עלויות קבועות.

שלמה מולה: כן, כן.

שלמה מולה: לכן נראה לי שזה באמת לא נורמלי.

שלמה מולה: אני רוצה לפנות דווקא ליושב ראש לבקש ממנו בדיוני התקציב שיהיו עכשיו, אם אנחנו רוצים באמת להתמודד עם ההסברה הישראלית אני לא יודע מה אפשר לעשות ב – 40 מיליון שקל באמת כשאתה צריך לשלוח משלחת, צריך להכין את האנשים.

שלמה מולה: אתה צריך לקנות חומרים, אתה רוצה להשתמש באנשים בחוץ לארץ.

שלמה מולה: אני באמת באופן ציני ביותר אני בא ואומר שזה סכום עלוב בעיני.

שלמה מולה: יש פה משרדים שתאמין לי התקציבים שלהם לא מנוצלים, אני יכול לעלות עוד שתי קומות בועדת כספים, נראה כמה כספים בכלל חוזרים לקופת המדינה.

שלמה מולה: אם רוצים באמת שמדינת ישראל תשווק אני מציע שלא לחסוך בכסף.

שלמה מולה: צריך, אם זה מוכח באמת.

שלמה מולה: הדבר הנוסף שלצד כל זה אני מוכרח להגיד לך, אדוני השר, אני כן מוטרד ממה שיוצא דווקא במדינת ישראל.

שלמה מולה: אני כן מוטרד.

שלמה מולה: לפעמים אתה יכול לעבוד מאד קשה בחוץ לארץ על איזה שהיא כתבה, או איזה שהיא התבטאות, או שזה דברים אומללים שאצלנו שלפעמים אין לנו ריסון עצמי, זה מייצר את דיבתה של מדינת ישראל לרעה.

שלמה מולה: אני רוצה דווקא להגיד שאת העניין הזה של ההתייחסות בעניין של המסתננים שכאן, אני כמובן ידוע שמי שבא ואומר: כל המסתננים צריכים לחזור הביתה.

שלמה מולה: אין ספק בכלל, שלא נתבלבל.

שלמה מולה: אבל ברגע שאנחנו מתלהמים נגדם בצורה שלא ילכו לעבוד, שלא נשכיר להם דירה.

שלמה מולה: הנה, אנחנו מחוקקים חוק ויוצאים ואומרים להם ביטויים כמו: הם סרטן.

שלמה מולה: אני לא נכנס עכשיו לויכוח הפוליטי.

שלמה מולה: אני מדבר על זה מה הוא מייצר בעצם הדבר הזה כלפי חוץ?

שלמה מולה: כל שונאי ישראל לוקחים את המושגים האלה שאנחנו לישראלים, בשיח הישראלי זה בסדר.

שלמה מולה: זה קיים, זה טוב, אבל בסופו של דבר שונאי ישראל לוקחים את אותם המשפטים האלה, מוציאים אותם מהקשרם משתמשים לזה.

שלמה מולה: כל מה שעשית, אדוני השר, הולך לך לטמיון.

שלמה מולה: תאמין לי, אני יכול לתת לך דוגמאות במפגשים שהיו לנו פה עם האנשים של האיחוד האירופי וכן הלאה.

שלמה מולה: אני לא אומר שלא נתבטא.

שלמה מולה: אני לא אומר שלא נביע את דעתנו.

שלמה מולה: כל הבעת דעה בצורה מרוסנת, בצורה שבה שלא ישתמשו לרעה במה שאנחנו אומרים: זה ...

שלמה מולה: אבל אני יודע שלהגיד את זה אולי שזה באמת לא ייפול, זה מאד קשה היום במצב שבו יש הרבה מאד פריימריז וצריך להתבלט.

שלמה מולה: צריך להגיד דברים, צריך להקצין ואנחנו שוכחים בסופו של דבר, כולנו צריכים לשרת את המדינה הזאת.

שלמה מולה: אפשר לעשות את הכל, עושים את זה בכבוד, בצורה ראויה, בצורה שמקבל את מדינת ישראל.

שלמה מולה: אני מדבר עכשיו בהיבט ההסברתי.

שלמה מולה: העניין הזה של המעשים או ההתבטאויות שלפעמים אנחנו עושים והוא מייצר לנו שם רע מאד.

שלמה מולה: זה מאד חבל לי.

שלמה מולה: אני לא יודע מה אתה יכול לעשות ...

שלמה מולה: אבל המסר שלי אליך לפחות, לממשלה, אני יודע שאתה בן אדם מאד מתון.

שלמה מולה: אני חושב שזה כדאי.

שלמה מולה: משפט אחרון – אני חושב שלייתר קבוצות אוכלוסייה של יוצאי אתיופיה שמייצגים את החברה הישראלית ומה שאתם עושים שזה לאחר ...

שלמה מולה: עולים מאתיופיה, אם זה ערבים, אם זה בדואים, אם זה דרוזים, כל אוכלוסייה שהיא בעצם שהפנים של מדינת ישראל שיוצאים.

שלמה מולה: הנה, צגה אומרת ...

שלמה מולה: מה, את גם מאתיופיה?

שלמה מולה: את מישראל?

שלמה מולה: השחורים יכול להיות.

שלמה מולה: אני חשבתי שאני הקורבן האחרון.

יולי יואל אדלשטיין: כל המשתתפים במשלחות קיבלו את ההערות האלה.

שלמה מולה: אני חושב כמו שאמרו לך, נו, מה?

שלמה מולה: ערבים ויהודים עובדים ביחד?

שלמה מולה: ...

שלמה מולה: כאילו שזה אפילו, לכן אני, זה התשובה שלנו לכל האנטישמים האלה.

דני דנון: תודה.

דני דנון: אני רוצה לבקש, כן בבקשה.

דני ווזנר: שלום.

דני ווזנר: דני ווזנר, מהפדרציות היהודיות צפון אמריקה.

דני ווזנר: רק רוצה להוסיף, או קודם כל לחזור על מה שאמר ג'וש שוורץ מהסוכנות, מברך על כל הפעילות של המשרד וגם להוסיף דבר אחד: שמה שחשוב לנו, יהדות התפוצות, יהדות צפון אמריקה, שיש לנו כתובת פה בממשלת ישראל, השר אדלשטיין והצוות שלו והמשרד, זה מאד חשוב לנו.

דני ווזנר: יש לנו תמיד כתובת ולאן לפנות.

דני ווזנר: מברך על זה.

דני דנון: תודה רבה דני.

דני דנון: חבר הכנסת אלקין, בבקשה.

זאב אלקין: אני אשאל שתי שאלות את אדוני השר, אחת פרטנית ושנייה שאלה כוללת: הפרטנית – בזמנו דובר על הפרויקט בכל מיני וריאציות של ערוץ טלביזיה שיועד לצרכי הסברה, בעיקר בשפה האנגלית, עוד שפות נוספות, אם אתה יכול לעדכן מה קורה עם זה?

זאב אלקין: היו כל מיני יוזמות פרטיות בתחום הזה.

זאב אלקין: אני יודע שניסו לעשות משהו באוקראינה, משקביץ דיבר, יותר דיבר, נדמה לי שלא יצא שם בינתיים שום דבר בפועל.

זאב אלקין: אבל השאלה היא: איפה זה עומד?

זאב אלקין: ועד כמה אתם מעורבים?

זאב אלקין: ועד כמה מדינת ישראל בכלל מעורבת?

זאב אלקין: הדבר השני – שאלה כוללת – ציינו כאן מהסוכנות, בכלל זה לא פעם ראשונה כשאתה כאן עולה התמונה הזאת שיש ברכה גדולה בעצם הקמת המשרד ובפעולה המסודרת של מדינת ישראל בתחום הזה שקודם התפצלה להרבה מאד רשויות של המדינה.

זאב אלקין: השאלה: מבחינת בניית המשרד, מה ההערכה שלך, עד כמה המשרד הצליח להתקבע גם לעתיד לבוא?

זאב אלקין: שר לענייני תפוצות היה במדינת ישראל גם קודם, גם בממשלות קודמות, אבל אף פעם הוא לא הצליח להביא להקמה של משרד אמיתי.

זאב אלקין: זה תמיד היה מישהו שמטפל מטעם ראש הממשלה והממשלה בענייני תפוצות.

זאב אלקין: אבל לא היו לו זרועות ביצועיות.

זאב אלקין: עכשיו, כאן הצלחת להקים משרד.

זאב אלקין: אומנם עם תקציב שאני מסכים עם שלמה שהיה ראוי שתקציבו יגדל, אבל עדיין זה משרד שהוא זרוע מבצעת ולא רק בן אדם.

זאב אלקין: זה לא רק אתה והמנכ"ל.

זאב אלקין: והשאלה איך אתה מעריך עד כמה השינוי הזה יתקבע בתוך הזרועות השונות של המדינה?

זאב אלקין: עד כמה לוקחים את זה לתכנון לטווח ארוך?

זאב אלקין: יש פה כל מיני שאלות.

זאב אלקין: למשל: שאלת נתיב.

זאב אלקין: יש פה הרבה שאלות של גופים נפרדים עדיין במדינה שפועלים בתחום הזה בלי קשר למשרד.

זאב אלקין: אבל עד כמה עצם הקביעה שיש דבר כזה והוא יימשך היא קביעה שהתקבעה, או לא?

יולי יואל אדלשטיין: קודם כל, גם בהמשך לדברים של חבר הכנסת שלמה מולה וגם מה שחבר הכנסת אלקין ציין.

יולי יואל אדלשטיין: תיראו, קודם כל אני בוודאי שמסכים שהתקציב הוא לא התמודדות במושגים הכלליים וודאי לא התמודדות עם כל הפטרו דולרים, כספי הנפט, שמענו עדות של צגה, שהיא עדות מקרית של מקום אחד ובאמת אני ליוויתי שתי משלחות, זאת באירלנד וזאת בארצות הברית במהלך אותה פעילות שהשתתפו בה כ – 100 איש ב – 7 מדינות, אם לוקחים את ארצות הברית כמדינה אחת.

יולי יואל אדלשטיין: אני כן רוצה לומר שאחת השאלות שהמשלחת באירלנד באמת התמודדה – כל הזמן שאלו אותם: כמה אתם מקבלים?

יולי יואל אדלשטיין: כמה משלמים לכם?

יולי יואל אדלשטיין: אפילו לא רצו להאמין להם שהם יצאו בהתנדבות, כי רגילים שלפעילות הזאת יש שכר יפה בצידה של הפעילות הזאת.

יולי יואל אדלשטיין: אבל בואו נדבר פה בצורה כנה, כמו שאת, וודאי הנוכחים כאן מבינים, אילו בשנה הראשונה של פעילות המשרד היו נותנים 400 מיליון שקל הרי לא בטוח שהיינו באמת יודעים איך לנצל אותם.

יולי יואל אדלשטיין: זה נוגע לשאלה שלך.

יולי יואל אדלשטיין: כרגע המשרד, עם כל הבעייתיות וכוח אדם עדיין קטן ומכרזים שכידוע עורכים חצי שנה ושנה ושנה חצי, מה שאתה לא רוצה, אבל עדיין אני חושב שאנחנו כבר במצב שונה.

יולי יואל אדלשטיין: לכן אני כן מקווה שנצליח לפעול גם להגדלת התקציבים.

יולי יואל אדלשטיין: כולנו ריאליסטים, לא נגיע לפי 10, אבל לפחות לאיזה שהיא הגדלה של תקציב אנחנו נפעל, בוודאי שנשמח שחברי הכנסת שמעוניינים ומתעניינים בנושא יסייעו לנו בפעילות הזאת.

יולי יואל אדלשטיין: דבר שני – וודאי שנצטרך, אנחנו כבר רואים את הצורך בכמה פעילויות.

יולי יואל אדלשטיין: למשל, סתם אתן לכם דוגמא, כל התחום, למשל, של הפעילות עם הנוצרים, שכמעט לא התייחסתי.

יולי יואל אדלשטיין: בוא נקרא לזה: לא יהודים.

יולי יואל אדלשטיין: יש לא מעט אוהדי ישראל ברחבי העולם.

יולי יואל אדלשטיין: יש לא מעט אנשים לפעול איתם ואני ככה אמרתי: טוב, בואו נעבור ...

יולי יואל אדלשטיין: מי אמר את זה יפה מאד שאנחנו 7 מיליון פה בישראל והנוצרים זה מיליארד, ביחד אנחנו מיליארד ו – 7 מיליון.

יולי יואל אדלשטיין: מה שאני אומר כאן זה לא מחיים טובים אנחנו החלטנו ללכת על יועץ חיצוני.

יולי יואל אדלשטיין: אילו היינו יכולים להקים איזה שהוא אגף, או מחלקה ולרכז את כל הפעילות ושמה לאסוף את הסמכויות בוודאי שהיינו עושים את זה כמשרד ההסברה, אבל במקרה של אלתורים אז יועץ חיצוני.

יולי יואל אדלשטיין: אז כאן כן כדאי להגדיל את התקציבים.

יולי יואל אדלשטיין: יחד עם זה, אני רוצה לומר, אני עוד פעם לא אחזור על כל התודות, אבל הפעילות שמניסיון למצוא כיסא וחדר ועד לבניית המשרד, אני חושב שהגיע למימדים כאלה, שאלא אם, לא יודע מה ואתם כחברי כנסת אני מניח שההערכה שלכם דומה לשלי, אם יחוקק פה חוק בכנסת שהממשלה תהיה לא מעל 15 שרים, אז יכול להיות - - -

דני דנון: 18.

יולי יואל אדלשטיין: פעם היה 18.

יולי יואל אדלשטיין: הייתי חלק מהממשלה הזאת.

יולי יואל אדלשטיין: אפשר לתפקד, דרך אגב, לא נורא.

יולי יואל אדלשטיין: אבל מכיוון שאני, איכשהו, מעריך שלא צפוי לנו מיד חוק כזה, אז אני חושב שהמשרד הזה הוא בעל זכות קיום ויש בו צורך וגם שלמה יותר מרמז מה הממשק עם משרד החוץ.

יולי יואל אדלשטיין: אני אומר ברצינות, אני חושב שיש כל הסיכויים שהמשרד הזה יישאר, שזה לא יהפוך לאפיזודה פרסונלית בממשלה אחת, ויש לזה חשיבות וזאב אלקין ציין את זה נכון.

יולי יואל אדלשטיין: לתחום הזה היה מזל, כי השרים שקדמו לי הם, בלשון המעטה, לא פחות טובים ממני.

יולי יואל אדלשטיין: גם מלכיאור וגם שרנסקי, וגם יצחק הרצוג, הם מבינים את התחום, אוהבים את התחום, פעלו בתחום.

יולי יואל אדלשטיין: אי אפשר לומר שדחפו להם את זה והם לא ידעו מה לעשות עם זה.

יולי יואל אדלשטיין: אבל אף אחד מהם לא היה יכול לעשות את המצגת הזאת, כי לא היה להם משרד.

יולי יואל אדלשטיין: זה היה שר בלי תיק שמתבסס על עוזר וחצי ומנסה עם זה לעשות משהו.

יולי יואל אדלשטיין: התחושה שאתה יכול לבצע והתחושה שיש כתובת, כמו שציין דני, תחושה, מילא צפון אמריקה, הקהילות החזקות ביותר.

יולי יואל אדלשטיין: אבל זה שדרום אמריקה וברית המועצות לשעבר, וכל מיני קהילות קטנות באירופה מרגישות שיש משרד ממשלתי שהוא מהווה להם כתובת, לפעמים אפילו בצורה של דרישות, לא רוצה לומר בצורה צעקנית, לא רוצה לפגוע, אבל יש כתובת, יש משרד שהוא מייצג אותם, זאת תחושה, לדעתי, מאד חשובה מבחינה אסטרטגית לממשלת ישראל.

יולי יואל אדלשטיין: לכן השאלה של זאב לגבי ערוץ טלביזיה – זה עולה ויורד.

יולי יואל אדלשטיין: אני כבר אומר כאן לחברי הועדה שאם יצלח אחד הניסיונות הפרטיים אנחנו בחפץ רב - - -

קריאה: הערוץ כבר עובד?

יולי יואל אדלשטיין: אין ערוץ.

יולי יואל אדלשטיין: יש ניסיונות.

יולי יואל אדלשטיין: יש ערוץ יחידי שהוא נקרא:

יולי יואל אדלשטיין: Jewish news one משהו כזה.

יולי יואל אדלשטיין: יש ערוץ שמשדר מאירופה, אוקראיני, הוא עדיין לא במימדים שאנחנו היינו רוצים לראות.

דני דנון: יוזמה ממשלתית אבל אין כרגע?

יולי יואל אדלשטיין: אין יוזמה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו בונים על כך, אמרתי, שבלע"מ סוף סוף אני מקווה שהדברים עכשיו יתחילו באמת לפעול בצורה קצת יותר מקיפה ואנחנו לפחות נגיע למצב של זרימת מידע באינטרנט.

יולי יואל אדלשטיין: יהיו אולי קצת כתבות, דברים, לע"מ יושב על חומר גלם מצויין.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו יודעים את זה.

יולי יואל אדלשטיין: אז לפחות זה יהיה.

יולי יואל אדלשטיין: אני קצת פחות בטוח גם ביכולת וגם בצורך של להקים ממש ערוץ ממשלתי שישדר בטלביזיה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו באמת ננסה, לפחות בשלב זה, לשפר את זרימת המידע ואם יצליח מישהו, דיברו איתי עוד פעם רק שבוע שעבר על עוד ניסיון אינטרנטי של הקמת ערוץ כזה.

יולי יואל אדלשטיין: אני אומר חד משמעית ולא מהשפה אל החוץ, אנחנו נשתף עם זה פעולה.

יולי יואל אדלשטיין: אני לא בטוח שבעולם המודרני אנחנו רוצים להקים ערוץ ממש ממשלתי שישדר.

דני דנון: תודה.

דני דנון: אנחנו צריכים לסיים.

דני דנון: אני רוצה משפט סיכום למנכ"ל, רונן בבקשה.

רונן פלוט: מכיוון שיש לי משפט אחד: הדיווח של השר, כל מי שהיה פה ושמע וכמובן שבן אדם שלא קשור לפעילות שלנו אז הוא מבין שהיתה פה עוצמה גדולה מאד.

רונן פלוט: משרד שהוקם רק לפני 3 שנים מכלום.

רונן פלוט: מאפס.

רונן פלוט: בלי כיסא, בלי שולחן והיום כל מי שנכנס הוא באמת רואה שזה משרד, אימפריה גדולה מאד.

רונן פלוט: אז כל מה שנאמר פה זה אולי 5 אחוז.

רונן פלוט: אנחנו מדברים על 40 פרוייקטים שיש לנו בשנה.

רונן פלוט: כל פרויקט יכולנו להכפיל, כי בסוף שנה אני מגיע עם 200 פרויקטים ובגלל הכסף אני נשאר אולי 35 עד 40 מכסימום.

רונן פלוט: שאני אגיד לכם שהפעילות שלנו עם 70 סטודנטים בשנה שאנחנו יוצאים לחוץ לארץ היא טובה?

רונן פלוט: כמובן שלא.

רונן פלוט: כל חודש אם היו יוצאים 70 סטודנטים זה היה בסדר ולא פעם שגריר של מדינה זו או אחרת מרים טלפון ואומר:

רונן פלוט: תשלח לי בבקשה דחוף, יש לנו בעיה.

רונן פלוט: יש בעיה בקמפוסים.

רונן פלוט: עכשיו, כשאנחנו מגיעים לקמפוס ארגון יהודי פונה ואומר: תן לנו קצת כסף, אנחנו צריכים בריסטולים, צריכים לקנות.

רונן פלוט: חברים, תקציב זה שם המשחק בהסברה.

רונן פלוט: כל מי שאומר שזה לא חשוב, אני מודיע לכם, זה מאד חשוב.

רונן פלוט: אם לנו היה עכשיו 200 מיליון שקל, תאמינו שיש לנו עבודה ב – 200 מיליון שקל, עם 7 עובדים.

רונן פלוט: הבעיה שאין לנו ואני מצטרף פה שאנחנו צריכים באמת לדרוש ולבקש, והועדה הזאת יש לה תפקיד מאד מרכזי, והיושב ראש כבר אמר אם אפשר לצאת לקראת התקציב ולבקש להכפיל תקציב לפחות להכפיל תקציב של המשרד שלנו וכמובן גם תקנים, שזה לא פחות חשוב לנו כדי שנוכל לפעול גם בשנה הבאה ביתר שאת.

דני דנון: תודה רבה.

רונן פלוט: אני רוצה להודות לשר שהוא בקיא בכל הפרטים של המשרד ושנתן דיווח מצוין.

דני דנון: תודה רבה למנכ"ל ולשר.

דני דנון: אני רוצה לסכם את הישיבה החשובה.

דני דנון: קודם כל הועדה מברכת את השר, את המנכ"ל ואת הצוות על הפעולה המבורכת והנמרצת של המשרד בישראל וברחבי התפוצות.

דני דנון: הועדה קוראת לממשלת ישראל ולמשרד האוצר להגדיל את תקציב המשרד בתקציב לשנה הבאה.

דני דנון: הועדה קוראת למשרד ופה אדוני השר דיברנו על כך, לחזק את העבודה עם תומכי ישראל.

דני דנון: ...

דני דנון: הדגש שלי, כי אתם בדרך כלל מתלוננים.

דני דנון: יש המון גופים שתומכים בישראל, להעצים אותם, לחזק אותם ולהשתמש בהם למען מינוף מצבנו.

דני דנון: אני רוצה להודות שוב לשר, לצוות שאנחנו מכירים שנים רבות.

דני דנון: לכל העושים במלאכה.

דני דנון: תודה רבה לכולם.

דני דנון: הישיבה נעולה.