ועדת הכלכלה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 961, 2012-10-15 12:15

כרמל שאמה-הכהן: צהריים טובים.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו פותחים את הישיבה בוועדת הכלכלה.

כרמל שאמה-הכהן: על סדר-היום בקשות לדיון מחדש בחוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 36).

כרמל שאמה-הכהן: הצעה ראשונה של חבר הכנסת איתן כבל?

לאה ורון: חבר הכנסת כבל יציג את הבקשה של חברת הכנסת יוליה שמאלוב-ברקוביץ, בהיעדרה.

איתן כבל: הרוויזיה שביקשה חברת הכנסת יוליה שמאלוב-ברקוביץ, היא ביקשה ממני להציג אותה – אדוני היושב-ראש, חשוב שתשמע את הרוויזיה – היא מדברת על כך שבנושא חדרי הכושר החלוקה תהיה בעצם כל שלושה חודשים.

איתן כבל: זאת אומרת, ייקבעו לשנה ארבע נקודות יציאה: בשלושת החודשים הראשונים, מי שיבקש להשתחרר כיוון שזו תקופה שבעלי העסקים בנו ויצרו לעצמם מערכת של כל השנה, זה יעמוד על 25%; ולאחר-מכן, שלושה חודשים אחרי, זה ירד ל-20% או 15%; ובשליש האחרון זה ירד גם-כן ל-15% או 10%.

איתן כבל: והשליש האחרון בעצם, אם אתם שואלים אותי – לא שאלתי אותה – אפילו אפשר להוריד את זה ל-5%.

אבי אלמוג: הרבעון האחרון.

איתן כבל: מה?

איתן כבל: הרבעון האחרון.

אבי אלמוג: הרבעון האחרון.

איתן כבל: אוקיי, אדוני?

איתן כבל: זאת ההצעה של חברת הכנסת יוליה שמאלוב-ברקוביץ.

עמיר פרץ: אני מוכרח לציין שהאומר דברים בשם אומרם כאילו הביא גאולה לעולם, - -

אמיר שפיצר: הביא גאולה.

עמיר פרץ: - - ואתה עשית את זה יוצא מן הכלל.

איתן כבל: כן, תודה.

אתי בנדלר: אנחנו רק מחכים לגאולה, זה מה שנשאר.

איתן כבל: הגואל בדרך.

נחמן שי: באמת?

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו נצביע על הבקשה לפתיחת הדיון מחדש.

כרמל שאמה-הכהן: לי אין התנגדות.

כרמל שאמה-הכהן: יש לי התנגדות לתוכן של ההצעה, אבל אין לי התנגדות לקיים דיון מחדש מאחר וכמה חברי ועדה פנו אליי בנושא.

כרמל שאמה-הכהן: אין לי בעיה.

כרמל שאמה-הכהן: וגם בגלל האילוצים שאנחנו לא נספיק, בכל מקרה, לנסח את הצעת החוק להיום לקריאה השנייה והשלישית, אז זה מאפשר פתח של זמן לקיים עוד מחשבה בעניין.

כרמל שאמה-הכהן: והיו לנו גם כמה רעיונות בקשר למועדונים הקטנים ולמועדונים הפריפריאליים, ליצור כל-מיני התאמות לסעיפי החוק.

כרמל שאמה-הכהן: וגם ההצעה הזאת תובא בחשבון ותילקח בחשבון.

כרמל שאמה-הכהן: ולכן, אנחנו נצביע רק על פתיחה מחדש, ומיד נצביע על פיצול של כל הפרק שעוסק בחדרי כושר, מועדוני ספורט.

עמיר פרץ: ממש פיצול?

כרמל שאמה-הכהן: כן, כן.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו רוצים לסיים את מה שלי דחוף, אם נצליח – הסיכוי לא גבוה, כי היועצת המשפטית קורסת היום תחת העומס של סיום - - - הצעות חוק למליאה.

כרמל שאמה-הכהן: לי מאוד חשוב הנושא של יחידת הנופש, לגמור את זה, לדעת שזה באמת סגור ומאחורינו.

כרמל שאמה-הכהן: כי אף-אחד לא יודע מה יהיה פה ממחר, ומי יבוא במקומנו.

כרמל שאמה-הכהן: וזה חוק שיכול ללכת לכאן או לכאן בנסיבות כאלה או אחרות.

כרמל שאמה-הכהן: ולכן, נתתי עדיפות עליונה לנושא הזה, ולכן אנחנו נפצל ואז נוריד עומס בניסוח הצעת החוק.

כרמל שאמה-הכהן: קודם-כל, ההצבעה על פתיחת הנושא מחדש.

אתי בנדלר: אני רק מבקשת להבהיר: האם אדוני מציע לפתוח מחדש את כל ההחלטות שהתקבלו בנושא חדרי הכושר?

כרמל שאמה-הכהן: כן.

כרמל שאמה-הכהן: כן, אנחנו נפתח כעת את הדיון.

אתי בנדלר: זאת אומרת, פתיחה רחבה יותר.

כרמל שאמה-הכהן: פתיחה רחבה.

כרמל שאמה-הכהן: אני גם ביקשתי לצרף לבקשה - - -

לאה ורון: זה גם מה שהופיע על סדר-היום.

כרמל שאמה-הכהן: כן.

כרמל שאמה-הכהן: יש גם בקשות של - - -

לאה ורון: כן, אבל חבר הכנסת איתן כבל צמצם את זה רק לנושא דמי הביטול - - -

איתן כבל: אני הצגתי - - -

כרמל שאמה-הכהן: אין בעיה, זה לא חוק ארוך, רק נכריע בכל מחדש.

כרמל שאמה-הכהן: גם אם לא נשנה כלום, נצביע מחדש.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד הבקשה לדיון מחדש?

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת טיבייב.

כרמל שאמה-הכהן: הצבעה בעד הבקשה לדיון מחדש – 6 נגד – אין נמנעים – אין הבקשה לדיון מחדש נתקבלה.

כרמל שאמה-הכהן: פה אחד.

לאה ורון: אוקיי, פה אחד.

כרמל שאמה-הכהן: אוקיי.

כרמל שאמה-הכהן: עכשיו אנחנו נציג את ההצעה לפיצול?

אתי בנדלר: כן.

איתן כבל: אני לא יכול להצביע, כי החבר זה חבר הכנסת עמיר פרץ.

איתן כבל: אני רק דובר.

כרמל שאמה-הכהן: טוב, אני מציג לכם את ההצעה לפיצול כפי שהצגתי את המניע ואת הרציונאל שלה.

כרמל שאמה-הכהן: מדובר בפיצול - - -

עמיר פרץ: מה זה אומר פיצול?

עמיר פרץ: שיהיה חוק נפרד?

כרמל שאמה-הכהן: כן.

כרמל שאמה-הכהן: מרגע זה, זה יתפצל לשתי - - -

אתי בנדלר: כן.

אתי בנדלר: זה שני חוקים נפרדים.

עמיר פרץ: אז מה תעשי, כאילו בחוק הנפרד שיהיה בעניין חדרי הכושר.

עמיר פרץ: למעשה, את צריכה את הרקע של החקיקה הראשית כולה לאותו חוק - - -

כרמל שאמה-הכהן: זו כבר עבודה שלה.

עמיר פרץ: שאני אבין.

אתי בנדלר: אז אני אומר לאדוני: - -

עמיר פרץ: כן, גברתי.

אתי בנדלר: - - סעיף החוק המוצע – סעיף 13(א)(1), אם אינני טועה, לחוק הגנת הצרכן – קבע עקרונות כלליים בקשר לביטול עסקה, - -

עמיר פרץ: זאת אומרת, תהיה תוספת לחוק.

אתי בנדלר: - - כשסוגי העסקאות שעליהם יחולו אותם עקרונות יהיו בתוספת לחוק.

עמיר פרץ: הבנתי.

עמיר פרץ: אוקיי.

אתי בנדלר: מה שאני מציעה, בהתאם להנחייתו של היושב-ראש, זה שחלק מהעקרונות הכלליים ייקבעו עכשיו בסעיף 13(א)(1), והתוספת תתייחס אך ורק ליחידות נופש.

אתי בנדלר: העיקרון הכללי שייקבע בהצעת החוק שאני אשתדל לקדם אותה – ככל שאני אצליח, וככל שהוועדה תסיים את דיוניה – יאמר שצרכן רשאי לבטל בכל עת עסקה המנויה בתוספת הרביעית לפני תום התקופה, ובלבד שהודיע על כך מראש תקופה המנויה בתוספת הרביעית, ושילם דמי-ביטול בתוספת הנקובה באותה תוספת, אוקיי?

אתי בנדלר: והשר, באישור ועדת הכלכלה של הכנסת, רשאי לשנות בצו את התוספת הרביעית.

אתי בנדלר: זה עיקרון כללי שיחול גם להבא.

עמיר פרץ: אותו דבר.

אתי בנדלר: כן.

אתי בנדלר: לגבי כל סוגי העסקאות.

אתי בנדלר: הסעיפים האחרים בהצעת החוק יפוצלו, כולל, ביניהם, למשל, את הסנקציות בגין הפרת אותן הוראות.

אתי בנדלר: התוספת הרביעית, כרגע, תכלול התייחסות אך ורק ליחידות נופש.

אתי בנדלר: ובעתיד, בהצעת החוק הבאה, הוועדה תשלים ותתייחס לכל מרכזי הספורט למיניהם, הנקראים בעגה שלנו: חדרי כושר, כשהכוונה היא כמובן מעבר לחדרי-כושר, ולסוגי ספורט נוספים, ככל שהוועדה תחליט לגביהם.

אתי בנדלר: למשל: דובר על מים מינראליים.

אתי בנדלר: אינני יודעת, לא דנו בנושא.

אתי בנדלר: הוועדה טרם השלימה את דיוניה בנושא, וכן הלאה.

אתי בנדלר: אבל במסגרת שתי הצעות חוק נפרדות.

איתן כבל: אפשר לחזור בכלל להצעת החוק המקורית שהיא הרבה יותר רחבה ממה - - -.

איתן כבל: זה הפך להיות – צריך - - - את החוק במיקרוסקופ אלקטרוני.

איתן כבל: הכוונה הייתה הרבה יותר רחבה.

קריאה: - - -

אתי בנדלר: אז אם הוועדה מאשרת את הצעת הפיצול של היושב-ראש, כפי שאני הסברתי עכשיו, צריכים להצביע על כך, ואז אני אניח את ההחלטה של הוועדה על שולחן המליאה כדי שתאשר את החלטת - - -

רוברט אילטוב: אם הצבענו על רוויזיה, אז סביר להניח - - - על פיצול.

איתן כבל: - - - צריך למהר.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, צריך למהר.

איתן כבל: צריך לעשות טלפונים לשר התקשורת, משה כחלון, לחזור.

כרמל שאמה-הכהן: למה?

כרמל שאמה-הכהן: תשלח לו אס-אמ-אס.

איתן כבל: ראינו - - -

כרמל שאמה-הכהן: אל תטריד אותו בשיחות.

כרמל שאמה-הכהן: בדבר פיצול הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 36) (ביטול עסקה לתקופה קצובה), התשע"ב-2012, כ-473, לפי סעיף (84)(ב) לתקנון הכנסת.

כרמל שאמה-הכהן: ההצעה היא, כרגע עומדת לפי סעיף (84) לתקנון הכנסת, לאשר לפצל את הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 36) (ביטול עסקה לתקופה קצובה), התשע"ב-2012, להצעות חוק נפרדות; כך שחלק אחד מההצעה יכלול חלק מהוראות סעיף (13)(א)(1) שבהצעת החוק, וכן את התוספת הרביעית שבה התייחסות לביטול עסקה בעניין רכישה של יחידות נופש.

כרמל שאמה-הכהן: וחלק אחר מההצעה יכלול את יתר ההוראות שבהצעת החוק המקורית, שעיקרן ביטול התקשרויות אחרות.

כרמל שאמה-הכהן: הנושא ברור לכל חברי הוועדה?

נחמן שי: לא.

נחמן שי: תסביר לאן אתה רוצה להגיע.

כרמל שאמה-הכהן: הצעת החוק כוללת שני - -

נחמן שי: שני מרכיבים.

כרמל שאמה-הכהן: - - מרכיבים: אחד, עוסק בנושא מועדוני ספורט וחדרי-כושר - - -.

כרמל שאמה-הכהן: השני, ביחידות נופש.

נחמן שי: נכון.

נחמן שי: - - -

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו רוצים לנסות, להצליח ולאשר בקריאה שנייה ושלישית את יחידות הנופש.

נחמן שי: נכון.

כרמל שאמה-הכהן: היועצת המשפטית הודיעה לי שאת שניהם ביחד אין סיכוי שבעולם שהיא תצליח להניח.

נחמן שי: - - - על יחידות הנופש.

עמיר פרץ: לא, היא לא אמרה כך.

כרמל שאמה-הכהן: ביחד?

כרמל שאמה-הכהן: כן, זה - - -

נחמן שי: - - -

אתי בנדלר: חד-משמעית.

אתי בנדלר: גם יחידות נופש - - - בספק גדול.

עמיר פרץ: הגענו למצב שהתחלנו עם חדרי הכושר - - -

אתי בנדלר: נכון.

אתי בנדלר: נכון.

עמיר פרץ: בריצה דרך חדר הכושר - - -

קריאה: לא התאמנו מספיק בחדר הכושר.

כרמל שאמה-הכהן: אז כדי להגדיל את הסיכוי שמלאכתנו תסתיים היום בעניין יחידות הנופש, - -

נחמן שי: בסדר.

כרמל שאמה-הכהן: - - לדעתי זה נושא הרבה יותר בוער והרבה יותר משמעותי.

כרמל שאמה-הכהן: אז אנחנו מפנים את המסלול, מה שנקרא.

כרמל שאמה-הכהן: יוצרים מסלול - - -

עמיר פרץ: איפה חבר הכנסת יואל חסון?

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת יואל חסון ביקש שנחכה לו.

כרמל שאמה-הכהן: איפה הוא?

עמיר פרץ: צודק.

נחמן שי: הוא בוועדת הפנים והגנת הסביבה.

קריאה: - - -

כרמל שאמה-הכהן: אבל מה, עכשיו מה נעשה?

כרמל שאמה-הכהן: - -

רוברט אילטוב: אבל יש לי ישיבת סיעה, אז מה אני אחכה לו.

קריאה: - - -

כרמל שאמה-הכהן: - - דקת דומיה.

כרמל שאמה-הכהן: הפסקה בדיון, את מציעה?

קריאה: הוא תיכף מגיע, עוד דקה.

כרמל שאמה-הכהן: יש בקשה מיוחדת של יוזם הצעת החוק לחכות לו ולא להצביע.

עמיר פרץ: - - -

רוברט אילטוב: אבל לכל חבר כנסת יש את הסידור שלו היום.

עמיר פרץ: לא על הפיצול.

קריאה: לא על הפיצול.

עמיר פרץ: לא על הפיצול.

כרמל שאמה-הכהן: על הפיצול אפשר להצביע.

עמיר פרץ: אפשר להצביע על הפיצול.

קריאה: - - - אפשר להצביע.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד הפיצול?

כרמל שאמה-הכהן: הצבעה בעד פיצול הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 36) (ביטול עסקה לתקופה קצובה), התשע"ב-2012, כ-473, לפי סעיף (84)(ב) לתקנון הכנסת – 6 נגד – אין נמנעים – אין הבקשה לפיצול נתקבלה.

כרמל שאמה-הכהן: פה אחד.

לאה ורון: מאושר, פה אחד.

עמיר פרץ: כמה זמן אתה מקצה לדיון?

עמיר פרץ: יש ישיבות סיעות ב-14:30.

כרמל שאמה-הכהן: מהר מאוד, מבחינתי.

עמיר פרץ: איך מהר מאוד?

כרמל שאמה-הכהן: מה יש לנו?

כרמל שאמה-הכהן: החוק גמור.

כרמל שאמה-הכהן: - - - לשנות משהו או לא לשנות.

כרמל שאמה-הכהן: יש שני דברים על הפרק: או לשנות או לא לשנות.

רוברט אילטוב: אתה רוצה להעלות את זה במקומו, ונחליט?

כרמל שאמה-הכהן: אבל מישהו בקשר איתו, עם חבר הכנסת חסון?

קריאה: כן, כן, הוא כבר מגיע.

קריאה: שנייה.

כרמל שאמה-הכהן: "כבר" זו מילה - - -

רוברט אילטוב: רחבה מדי, עם הרבה אופציות.

עמיר פרץ: רגע, אתה רציני?

עמיר פרץ: כי מישהו - - -

כרמל שאמה-הכהן: אני מניח שכן.

כרמל שאמה-הכהן: הדיון מוצה אתמול, רק עכשיו יש לנו הצעה לשנות משהו.

כרמל שאמה-הכהן: כן-כן, - - -

רוברט אילטוב: הם לא הגיעו להסכמות?

כרמל שאמה-הכהן: אתמול הוצבע משהו.

כרמל שאמה-הכהן: יש - - -

רוברט אילטוב: נו, אבל הגיעו להסכמות.

רוברט אילטוב: בגלל זה, זה הוצבע, לא?

כרמל שאמה-הכהן: לא, לא.

רוברט אילטוב: אז למה אנחנו מעלים את זה עוד פעם?

כרמל שאמה-הכהן: יש שני חלקים ביחידות נופש: הנושא של החוזים הקודמים, שעד היום.

כרמל שאמה-הכהן: - - - על זה גמור, ואין על זה עוררין.

כרמל שאמה-הכהן: והנושא מהיום, על חוזים שייחתמו מהיום.

כרמל שאמה-הכהן: על זה יש מחלוקת.

לאה ורון: ההתקשרויות החדשות.

רוברט אילטוב: אז מה אומר - - -?

רוברט אילטוב: בינתיים, עד שהוא מגיע.

אתי בנדלר: העיקר, אני רוצה להגיד שלגבי התקשרויות עבר, - -

כרמל שאמה-הכהן: את יכולה להציג את הנושא.

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת חסון מכיר את הנושא.

אתי בנדלר: - - לא התבקש דיון מחדש.

כרמל שאמה-הכהן: לא התבקש.

אתי בנדלר: אבל יש הסתייגות של שר התעשייה, המסחר והתעסוקה.

אתי בנדלר: זה כדי שיהיה ברור בעניין הזה.

עמיר פרץ: מה זה נקרא?

עמיר פרץ: מה זה אומר?

כרמל שאמה-הכהן: זה אומר שצריך להסביר לשר התעשייה, המסחר והתעסוקה שהוא טעה שהוא חתם.

כרמל שאמה-הכהן: לדעתי, הוא לא הבין על מה הוא חתם.

עמיר פרץ: אני לא הבנתי, יש פנייה של שר התעשייה, המסחר והתעסוקה?

לאה ורון: כן, אדוני.

לאה ורון: כן, אדוני.

עמיר פרץ: אמרו לי שהוא יושב שבעה.

עמיר פרץ: שהוא לא חותם.

לאה ורון: הוא כבר קם מהשבעה.

לאה ורון: הם אמרו לך שהם - - -.

לאה ורון: אבל אני חושבת שהשבעה - - -

רוברט אילטוב: על הנושא הישן אין דיון מחדש, אני מבין?

אתי בנדלר: סליחה?

רוברט אילטוב: על העניינים הישנים אין דיון מחדש?

אתי בנדלר: נכון.

רוברט אילטוב: יש דיון מחדש, בקשה לדיון מחדש על ההסכמים העתידיים.

אתי בנדלר: בדיוק.

רוברט אילטוב: אוקיי.

קריאה: - - - של סכום הביטול, האם זה יהיה 2,500 - - -

כרמל שאמה-הכהן: יש על זה הסתייגות.

כרמל שאמה-הכהן: אגב, אני מציע לכם שמרגע ששר התעשייה, המסחר והתעסוקה חתם, תביאו את עמדתכם בפניו.

כרמל שאמה-הכהן: אני במקומכם הייתי הולך, לא עוזב לו את הבית.

כרמל שאמה-הכהן: אני אומר לכם את האמת.

ניצן חרותי: הוא לא מסכים על 2013.

כרמל שאמה-הכהן: אם ההסתייגות שלו תישאר, זה מסכן את החוק.

ניצן חרותי: אם ההסכמה תהיה ש-2013 תהיה דומה לדמי-האחזקה, לא שייך - - -

כרמל שאמה-הכהן: לא זו הבעיה.

כרמל שאמה-הכהן: לא זו הבעיה - - -

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת יואל חסון הגיע, אנחנו מחדשים את הדיון.

יואל חסון: מה זה אומר הפיצול?

יואל חסון: אתה יכול להסביר לי.

כרמל שאמה-הכהן: יש עכשיו שתי הצעות: אחת בנושא חדרי הכושר, ואחת בנושא יחידות הנופש.

לאה ורון: שנושא חדרי הכושר לא יועלה בכנסת הזאת.

כרמל שאמה-הכהן: לא.

כרמל שאמה-הכהן: לא יועלה היום.

יואל חסון: למה בכנסת הזאת?

כרמל שאמה-הכהן: יש בפגרה דיונים.

עמיר פרץ: אם יהיו.

קריאה: אם יהיו.

רוברט אילטוב: אם תהיה הסכמה להעלות אותם.

רוברט אילטוב: אתה יודע, זה יהיה מורכב.

רוברט אילטוב: אבל לא חשוב.

עמיר פרץ: לא יהיו שום הצעות.

עמיר פרץ: שנייה ושלישית.

רוברט אילטוב: דיונים, בפגרה היו, לבקשת הממשלה.

רוברט אילטוב: לא לבקשת - - -

יואל חסון: למה עשינו את זה?

יואל חסון: למה?

כרמל שאמה-הכהן: כי לנסח את שניהם ביחד, היא הודיעה שהיא לא תוכל בשום פנים ואופן.

אתי בנדלר: אין.

אתי בנדלר: יש לי בקשה לדיון מחדש שהתקבלה בקשר לחדרי הכושר, גם בלי הבקשה לדיון מחדש שאני לא מאמינה - - -

עמיר פרץ: אז את זה אפשר לגמור בחמש דקות.

עמיר פרץ: מה - - -

אתי בנדלר: לנסח עכשיו את כל הצעת החוק - - -

יואל חסון: הייתה כבר נוסחה לחדרי הכושר.

יואל חסון: הסכמנו עליה.

אתי בנדלר: מאה אחוז.

אתי בנדלר: אדוני ינסח את זה בצורה של הצעת חוק בצ'יק-צ'אק.

אתי בנדלר: אני לא יודעת לעשות את זה.

אתי בנדלר: קצת ניסיון יש לי, אבל אני לא יודעת לעשות את זה.

אתי בנדלר: ואדוני יודע שאי-אפשר היה לעשות את זה, כי גם דיברנו על כך אתמול.

אתי בנדלר: מכל מקום, עכשיו יש בקשה לדיון מחדש שהתקבלה, ויש היבטים שרוצים עוד לבדוק אותם, בכל מקרה, והצעות נוספות.

אתי בנדלר: ואם אדוני רוצה לקיים דיון בקשר לחדרי הכושר, יחליט על כך היושב-ראש, ובזה.

אתי בנדלר: אני מניחה שזה יגזול את כל הזמן.

כרמל שאמה-הכהן: למצות את הדיון בחדרי הכושר, ניתן.

כרמל שאמה-הכהן: יש לך מגבלה היום של משאבים, של זמן.

כרמל שאמה-הכהן: וזו המגבלה שלך.

אתי בנדלר: זו לא המגבלה שלי, זו מגבלה כללית.

כרמל שאמה-הכהן: כן, ברור.

יואל חסון: אני רוצה לשאול שאלה, אדוני: בהנחה שיושב-ראש הכנסת יחליט, כמו שהיה בקדנציה הקודמת, שבועיים שבהם יגיעו הצעות חוק מוסכמות להצבעה.

יואל חסון: נגיד שיש לנו חלון זמן של בין שבוע לשבועיים.

יואל חסון: השאלה אם חלון זמן של שבוע מספיק ליועצת המשפטית לנסח את החוקים הללו.

כרמל שאמה-הכהן: כן, כן, אבל יש דבר אחד: אני לא מוכן לקחת סיכון על יחידות הנופש.

כרמל שאמה-הכהן: היום אני לא צריך הסכמה - - -

יואל חסון: לא, פיצול זה פיצול, זאת עובדה.

יואל חסון: בסדר.

לאה ורון: אדוני היושב-ראש, הוועדה כבר הצביעה על הפיצול.

כרמל שאמה-הכהן: כן, אני רוצה להסביר - - -

יואל חסון: הפיצול זאת עובדה.

לאה ורון: וכל מה שאתם עושים עכשיו זה מבזבזים את הזמן, כי ממילא נידרש לפרסם - - -.

לאה ורון: חבל.

לאה ורון: תדברו אחר-כך ביניכם.

לאה ורון: תחליטו - - -

יואל חסון: הפיצול זאת עובדה.

יואל חסון: אני לא מתווכח.

עמיר פרץ: אז בואו נתקדם.

עמיר פרץ: הוא יזמן דיון על הפיצול ותחליטו - - -

כרמל שאמה-הכהן: היום עוד יש חלון זמן שהוועדה יכולה להעלות דברים למליאה, בלי צורך בהסכמה מאף-אחד.

כרמל שאמה-הכהן: זה מה שאנחנו רוצים לנצל.

עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, מנהלת הוועדה צודקת.

עמיר פרץ: הפיצול מאחורינו, בואו נתקדם.

לאה ורון: שידברו אחר-כך.

לאה ורון: תדברו אחר-כך ביניכם.

עמיר פרץ: אנחנו רק רוצים לדעת מה המשמעות של ההסתייגות של השר.

עמיר פרץ: זה אומר שזה יחזור - - -

כרמל שאמה-הכהן: לא, חבל לבזבז על זה זמן עכשיו.

אתי בנדלר: מה?

עמיר פרץ: זה הולך לוועדת שרים לחקיקה?

כרמל שאמה-הכהן: מה פתאום.

אתי בנדלר: לא, לא, לא.

אתי בנדלר: ייכתב בחוק שיש הסתייגות של השר.

חנה וינשטוק-טירי: ההסתייגות עולה למליאה.

חנה וינשטוק-טירי: וכשמקריאים את החוק ומצביעים על החוק, אז מצביעים על הנוסח שהוועדה מציעה - - -

רוברט אילטוב: טוב, נו.

רוברט אילטוב: הבנו.

רוברט אילטוב: חבל על הזמן.

רוברט אילטוב: בואו נראה מה הבקשה לדיון מחדש.

כרמל שאמה-הכהן: - - -

עמיר פרץ: שם אפשר להשפיל שר.

קריאה: אנחנו משוחררים?

יואל חסון: אפשר לראות את הנוסח של השר?

יואל חסון: הגברת ורון, אפשר לראות את הנוסח של השר?

לאה ורון: כבר.

לאה ורון: - - - לצלם את העותקים, ואתם תקבלו.

לאה ורון: כבר.

קריאה: תלכו להתארגן.

גיא בלנקשטיין: אנחנו משוחררים?

גיא בלנקשטיין: כבוד היושב-ראש, אנחנו משוחררים מהדיון?

לאה ורון: חדרי הכושר, כן.

עמיר פרץ: אבל בריצה - - -

לאה ורון: אתם תוזמנו כאשר ייקבע מועד חדש לדיון.

עמיר פרץ: בריצה.

עמיר פרץ: אין לכם מה לדאוג, כבר לא יהיה כלום.

עמיר פרץ: אתם יכולים להיות רגועים.

רוברט אילטוב: הרוויחו עוד - - -

אתי בנדלר: ביחס להסכמים עתידיים שקשורים לרכישת יחידות - - - ההחלטה שהתקבלה אמש בעניין עסקאות עתידיות או עסקאות חדשות שעניינן רכישה של יחידות נופש:

אתי בנדלר: הוועדה החליטה שצרכן יהיה רשאי לבטל בכל עת את ההסכם בהודעה מראש.

אתי בנדלר: הביטול ייכנס לתוקפו במועד שינקב בהודעה בכתב, ולא לפני שנתיים מתום השנה שבה נמסרה ההודעה.

אתי בנדלר: במקרה כזה, הצרכן לא יהיה זכאי להשבה כלשהי של התמורה שהוא שילם עבור הזכות להשתמש ביחידות הנופש.

אתי בנדלר: נניח, אם הוא רכש יחידת נופש ל-30 שנה ושילם עבור 30 שנה, והוא ביטל אחרי שנתיים או אחרי עשר שנים, לא משנה, הוא לא יהיה זכאי להשבה כלשהי, אף לא של חלק יחסי כלשהו של הסכום.

רוברט אילטוב: ואם תוך שנתיים הוא ביטל את העסקה, אז הוא זכאי?

אתי בנדלר: קודם-כל, אם הוא מבטל זה תמיד ייכנס לתוקפו אחרי שנתיים שמתחילים לספור אותן מתום השנה שבה הוא מסר את הודעת הביטול.

אתי בנדלר: עבור כל השנים האלה הוא צריך לשלם דמי אחזקה, כמובן, והוא יהיה רשאי לעשות שימוש ביחידת הנופש.

אתי בנדלר: אבל הסכום הראשוני ההוני הגדול שהוא שילם כדי לרכוש את הזכות – נניח, לצורך העניין, ל-30 שנה.

אתי בנדלר: בהתאם להחלטת הוועדה, מהסכום הזה הוא לא יהיה זכאי להשבה כלשהי, גם לא בשל השנים שהוא לא ניצל.

רוברט אילטוב: והצדדים הגיעו להסכמה?

אתי בנדלר: מי הם הצדדים?

רוברט אילטוב: או שהחוק קובע וזהו?

אתי בנדלר: זה מה שהוועדה החליטה.

עמיר פרץ: זה מה שהוועדה החליטה, על דעת כולם.

כרמל שאמה-הכהן: זה מה שהוועדה החליטה.

יואל חסון: זה מה שאישרנו אתמול.

אתי בנדלר: זה מה שהוועדה החליטה, בניגוד לעמדת נציגי הממשלה ובניגוד לעמדתי, כמובן.

חנה וינשטוק-טירי: הממשלה מסתייגת מהנושא של ביטול זכות ההשבה לצרכן.

חנה וינשטוק-טירי: זה עיקרון עקרוני - - -

נחמן שי: לפני שעוזבים צריך שנתיים הודעה?

קריאה: - - -

נחמן שי: שנתיים להודיע לפני שמסיימים?

יואל חסון: כן, זו עסקה של 20 או 30 שנה.

נחמן שי: זו עסקה של אחרי המוות.

עמיר פרץ: עסקה - - -

יואל חסון: לא.

יואל חסון: אתה מדבר על הישנות, והיא מדברת עתידי.

עמיר פרץ: הישנות נגמר.

כרמל שאמה-הכהן: הישנות נגמר.

עמיר פרץ: נגמר.

יואל חסון: עזוב את הישנות.

חנה וינשטוק-טירי: לא, לא, אנחנו מדברים רק על העתידי.

כרמל שאמה-הכהן: מדברים על מי שיחתום מהיום.

יואל חסון: מדברים על העתידי עכשיו.

נחמן שי: אוקיי.

נחמן שי: - - -

כרמל שאמה-הכהן: אבל אני חושב שצריך להיות אלמנט של השבה.

כרמל שאמה-הכהן: נניח, כמו שאנחנו הולכים בכיוון של מכוני הכושר – אין השבה מלאה של הסכום, - -

חנה וינשטוק-טירי: השבה יחסית.

כרמל שאמה-הכהן: - - אבל יש השבה של חלק יחסי.

חנה וינשטוק-טירי: כן.

כרמל שאמה-הכהן: בדיוק.

כרמל שאמה-הכהן: עם - - -

עמיר פרץ: אתה הופך את זה לבית-מלון, יש הבדל.

כרמל שאמה-הכהן: למה?

עמיר פרץ: ככה, מה זה?

יואל חסון: הופך את זה לבית-מלון, זה פשוט לא יעבוד.

כרמל שאמה-הכהן: למה?

עמיר פרץ: אין שוק כזה, סליחה.

יואל חסון: זה לא יעבוד.

עמיר פרץ: אני חושב שאולי אפשר לשפר את ההצעה של - - -

כרמל שאמה-הכהן: תגיד לי, נתתי לך עכשיו 200,000 שקל על היחידה ואחרי שנתיים אני עוזב, מה אני צריך להשאיר אצלך את ה-200,000 שקל?

עמיר פרץ: - - -

יואל חסון: לא, אתה יכול למכור אותה, אתה יכול להשכיר אותה.

כרמל שאמה-הכהן: אבל הסיכויים שנמכור – בוא, אנשים הם לא סוחרי יחידות.

עמיר פרץ: מה, מה זה נקרא - - -

רוברט אילטוב: אז למה קנית?

כרמל שאמה-הכהן: מה?

רוברט אילטוב: למה קנית?

רוברט אילטוב: אתה בשוק חופשי, מה זה?

עמיר פרץ: - - - אחרי שאנחנו - - - בחקיקה הזאת, וכל אדם יודע לאן הוא הולך.

עמיר פרץ: מה זה נקרא?

עמיר פרץ: אתה הולך למבנה מסוים, שעל בסיס המבנה הזה יוצר לך שוק.

עמיר פרץ: אתה נותן אפשרות שיש אלטרנטיבה לשוק של בתי-המלון, ואז יש שוק יותר זול, בגדול.

עמיר פרץ: בסוף היחידה עולה, בממוצע השנתי, אם מישהו ינצל 40-30 שנה, עולה לו יותר זול.

עמיר פרץ: עכשיו, אתה לא רוצה, אתה יכול לומר: אם מישהו לא קרא את המפה נכון בשנה הראשונה, יכול להיות.

עמיר פרץ: מישהו לא הבין מה הוא קונה, אני מבין.

עמיר פרץ: אתה אומר: אנחנו בחוק - - - שבשנה הראשונה לא ייחתם חוזה סופי, ונניח שהשנה הראשונה זו שנת ניסוי שהוא ישלם פר שנה, ואחר-כך הוא מחויב למה שהוא עושה.

עמיר פרץ: אחרת, אין שוק כזה.

עמיר פרץ: תחזיר את זה להיות בתי-מלון, וזהו.

עמיר פרץ: נקודה.

כרמל שאמה-הכהן: תגובת הממשלה.

ביתיה גוטל: אנחנו חושבים שאי-אפשר לא להשיב כלום.

ביתיה גוטל: תקנוס אותו, אני מסכימה איתך, כדי שיהיה ביטוי - - -

עמיר פרץ: אני לא מתעסק.

עמיר פרץ: חבר'ה, - - -

יואל חסון: לא רוצה - - -

עמיר פרץ: אנחנו אחרי.

עמיר פרץ: אין 99 שנה.

עמיר פרץ: אנחנו מתנגדים שיהיו חוזים מעבר - - -

הילה דוידוביץ-בלומנטל: אבל זה לא נאמר במפורש - - -

כרמל שאמה-הכהן: מי אמר שאין חוזים ל-99 שנה?

עמיר פרץ: נגביל את זה.

עמיר פרץ: נגביל את זה.

עמיר פרץ: בוא נקבע שאין חוזים מעבר - - -

כרמל שאמה-הכהן: לכמה יש?

עמיר פרץ: קבענו שהמינימום זה 15.

חנה וינשטוק-טירי: לא, לא קבענו - - -

קריאה: לא קבענו - - -

לאה ורון: - - - הוועדה

קריאות: - - -

חנה וינשטוק-טירי: מאחר וקבענו שאפשר לבטל בכל עת עם הודעה מוקדמת מסוימת, אמרנו שאנחנו לא קובעים תקופה.

חנה וינשטוק-טירי: לכן, לכאורה אפשר לקבוע כל תקופה, אבל לצרכן יש זכות ביטול.

עמיר פרץ: אז אם ככה - - -

הילה דוידוביץ-בלומנטל: - - - "קלאב-הוטל" - - -

עמיר פרץ: מה זה?

הילה דוידוביץ-בלומנטל: אני אומרת: לכאורה, יכול להיות אותו מקרה, אותו שוק, להתפתח כמו שקרה עד עכשיו.

רוברט אילטוב: נכון.

הילה דוידוביץ-בלומנטל: בעוד 50 שנה נשב – לא אנחנו, אני מניחה – וידונו - - -

עמיר פרץ: נו, אם 50 שנה ייהנו וידונו, אז שייהנו וידונו – מה העניין פה?

עמיר פרץ: אי-אפשר.

חנה וינשטוק-טירי: - - -

הילה דוידוביץ-בלומנטל: - - -

אתי בנדלר: מה יקרה אם חס-וחלילה הרוכש, נבצר ממנו מטעמי מחלה קשה או טעמי שכול או אינני יודעת מה, - -

עמיר פרץ: בואי נכריז - - -

אתי בנדלר: - - לעשות שימוש בזה.

אתי בנדלר: האם אתה רוצה לכבול אותו, או להגיד לו: זו כבילה.

אתי בנדלר: ברגע שאתה קובע קנס יציאה כל-כך גבוה, זה מה - - -

עמיר פרץ: לפי מה את מחלקת את החלוקה של - - -?

כרמל שאמה-הכהן: אני רוצה לשאול שאלה: מה קורה עם מצב - - -

עמיר פרץ: הרי אם נניח – סליחה, רגע.

כרמל שאמה-הכהן: רגע, לא, לא.

עמיר פרץ: סליחה, תן לי רק שנייה.

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת פרץ, אני רוצה לשאול אותך שאלה שאתה תתייחס, כי אני רוצה לתת לך צד הופכי, לחזק אותך.

כרמל שאמה-הכהן: שיווקנו בית-מלון, תפוסה של מאה אחוז.

כרמל שאמה-הכהן: אחרי שנה כולם מבטלים – מאיפה בית-המלון מביא את הכסף?

כרמל שאמה-הכהן: הוא השקיע את זה בבנייה.

עמיר פרץ: - - - בבית-מלון אין בעיה.

כרמל שאמה-הכהן: אני עכשיו יזם – הלכתי, שכנעתי ולקחתי מכל אחד 100,000 דולר

יואל חסון: מה שהוא אומר, ב"קלאב הוטל" הזה – מה הוא יפרק את המלון?

הילה דוידוביץ-בלומנטל: שישווק את - - -

עמיר פרץ: מה?

עמיר פרץ: שמה יעשה?

יואל חסון: עוד פעם ישווק, ועוד פעם?

הילה דוידוביץ-בלומנטל: שישווק מחדש - - -

עמיר פרץ: את באמת ניהלת עסק פעם?

עמיר פרץ: נו, באמת.

הילה דוידוביץ-בלומנטל: לא, אבל - - -

יואל חסון: תגידי, איפה את חיה?

קריאה: לא, יש עם זה בעיה.

אתי בנדלר: השאלה הזאת, אדוני, נכונה, - -

כרמל שאמה-הכהן: מה, הוא צריך להחזיק יתרות מזומנים?

אתי בנדלר: - - לגבי חדרי-כושר שלא דנים בהם.

אתי בנדלר: ולגבי כל עסקה שבה בעצם אנשים, על-סמך תזרים צפוי, ידעו שיש להם סכומים מסוימים להשקעה, ובעצם אתה מחייב אותם להחזיר חלק מהסכומים האלה.

עמיר פרץ: אבל, גברתי, נניח שבניתי עכשיו משהו חדש, ובאו 5,000 איש, ואני, עם הכסף הזה, בניתי.

עמיר פרץ: אני אתחיל להרוויח בעוד 15 שנה, ושזה יוחזר וזה יוחזר.

עמיר פרץ: ונניח, פתאום, בעוד 10 שנים כולם מחליטים ללכת, מסיבה כזאת או אחרת – יש יחידות נופש בדרום, והקסאמים מתחילים ליפול, ואנשים לא רוצים לבוא.

כרמל שאמה-הכהן: לא, אני לא נגד השבה.

כרמל שאמה-הכהן: אבל צריך למצוא פרק זמן שמרגע שאדם רוצה לבטל, - -

עמיר פרץ: לא.

כרמל שאמה-הכהן: - - אם אתה רוצה באמת השבה כלשהי, שהגוף צריך להתארגן, וזה צריך פרק זמן משמעותי.

אתי בנדלר: אז נתנו לו פרק זמן משמעותי.

כרמל שאמה-הכהן: כמה זמן?

אתי בנדלר: קודם-כל, עד תום השנה - -

כרמל שאמה-הכהן: זה משהו אחר.

אתי בנדלר: - - שבה ניתנה ההודעה, פלוס שנתיים.

חנה וינשטוק-טירי: פלוס שנתיים - - - לשלוש שנים.

אתי בנדלר: פלוס שנתיים.

אתי בנדלר: זאת אומרת, שזה יכול - - - בין שנתיים לשלוש.

כרמל שאמה-הכהן: כלומר, אם אני רוצה לבטל, אז אני צריך הודעה מראש של שנתיים?

קריאה: כן.

קריאה: לפחות, לפחות.

אתי בנדלר: לא, לא, בהתאם למה שהוועדה החליטה.

כרמל שאמה-הכהן: רק בהתחלה.

אתי בנדלר: בכל נקודת זמן, אם אדם רוצה לבטל את ההתקשרות הזאת, בהתאם להחלטת הוועדה, הוא צריך למסור הודעת ביטול שבה הוא ינקוב במועד שהוא רוצה לבטל את זה.

אתי בנדלר: אבל, בכל מקרה, המועד הזה לא יהיה לפני שנתיים – שנתיים מלאות – שיחלו בתום השנה שבה נמסרה הודעת הביטול.

כרמל שאמה-הכהן: כן, אוקיי.

כרמל שאמה-הכהן: אבל מאחרי שנה זה שנתיים.

ביתיה גוטל: כן.

חנה וינשטוק-טירי: כן.

אתי בנדלר: כן, כן.

כרמל שאמה-הכהן: כן, זה מה שהוא אמר.

רוברט אילטוב: מקסימום שלוש שנים.

רוברט אילטוב: ב-90% - - -

אתי בנדלר: מקסימום שלוש שנים.

חנה וינשטוק-טירי: זה שלוש שנים.

לאה ורון: כן, המקסימום זה - - -

יואל חסון: אני רוצה להגיד - - -

כרמל שאמה-הכהן: כן, חבר הכנסת חסון.

יואל חסון: רגע, חבר הכנסת פרץ היה לפניי.

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת פרץ, בבקשה.

עמיר פרץ: אני אומר ככה: אילו היה לנו איזה הרכב של חוזה שבו יש, אל"ף, תיחום בזמן.

עמיר פרץ: כי נניח, מישהו קונה יחידה ב-50,000 שקל או ב-100,000 שקל – מה ערכה של שנה?

עמיר פרץ: מי קובע?

עמיר פרץ: הרי הם אומרים שהחוזה ל-90 שנה, יש כאלה שאומרים ל-30 שנה.

עמיר פרץ: אם אנחנו נגיד: סליחה, הערך הנקוב הוא שווה ערך ל-x שנים – ל-25 או ל-30 – אז יכול - - -

כרמל שאמה-הכהן: וזה לא מוגדר בחוזה?

עמיר פרץ: זה לא מוגדר.

כרמל שאמה-הכהן: מה הוא קונה - - - לצמיתות?

יואל חסון: כל חוזה יכול להיות - - -

עמיר פרץ: זה שלו.

רעות אושעיה: לא, הוא - - - משתנה בין חברה לחברה.

רעות אושעיה: כמובן שכל עוסק רשאי לקבוע לפי - - -

כרמל שאמה-הכהן: כי אתה לוקח את הסכום של החוזה חלקי הזמן.

עמיר פרץ: אבל אין לכם תיחום של זמן בחוזה.

כרמל שאמה-הכהן: יש תיחום.

שחר עקה: יש, יש.

רעות אושעיה: יש, ודאי.

רעות אושעיה: זה חלק מהוראות החוק.

רעות אושעיה: החוק דורש זאת.

עמיר פרץ: תיחום של זמן – מה - - -?

כרמל שאמה-הכהן: 20 שנה, 30 שנה – אני לא יודע.

שחר עקה: אצלנו זה בין עשר ל-40 שנה.

כרמל שאמה-הכהן: נו, מה הבעיה?

עמיר פרץ: אוקיי.

עמיר פרץ: אז נניח שיש לנו תיחום של זמן, ויש לך יחידת מדידה – כמה שווה שנה, כן?

כרמל שאמה-הכהן: כן.

עמיר פרץ: עכשיו, השאלה היא איך אתה מבחין בין בית-מלון לבין יחידת נופש, בזה שאתה מגדיר - - -

כרמל שאמה-הכהן: מה זאת אומרת?

עמיר פרץ: אם אני יכול לבטל בכל עת ולקבל את החלק היחסי שלי – מצוין.

עמיר פרץ: קניתי לי בית-מלון בחצי מחיר, בכל רגע נתון - - -

כרמל שאמה-הכהן: למה חצי מחיר?

עמיר פרץ: כי כשאתה לוקח את עלות ההשקעה פר השנים, פלוס דמי-האחזקה שאתה משלם.

עמיר פרץ: לוקח כמה עולה יחידת הלנה - - -

כרמל שאמה-הכהן: כן, אתה חלק מהיזמות פה.

כרמל שאמה-הכהן: השקעת הון עצמי מראש.

עמיר פרץ: נכון.

כרמל שאמה-הכהן: המלון פשט את הרגל.

כרמל שאמה-הכהן: - - - את הסיכון הזה.

עמיר פרץ: אז אני בורח.

עמיר פרץ: אז אני לא משתתף בפשיטת הרגל, אני נעזר רק כשנוח לי.

כרמל שאמה-הכהן: לא.

כרמל שאמה-הכהן: לא.

עמיר פרץ: תחליט.

עמיר פרץ: אם אתה בתפיסה - - -

כרמל שאמה-הכהן: לא, להיפך.

יואל חסון: אז למה העוסק כבול והוא לא כבול?

יואל חסון: העוסק כבול.

יואל חסון: העוסק לא יכול חד-צדדית להגיד: אני מפסיק.

כרמל שאמה-הכהן: העוסק מרוויח.

יואל חסון: מה הוא מרוויח?

עמיר פרץ: העוסק יכול להפסיק?

אתי בנדלר: לא, יש השבה הדדית, חבר הכנסת - - -

יואל חסון: הוא יכול להפסיק?

יואל חסון: העוסק יכול להפסיק?

קריאה: לא, הוא לא יכול.

יואל חסון: חבר'ה, נושא ההשבה – אני רוצה להסביר רגע משהו: דיברנו על זה אתמול - - -

כרמל שאמה-הכהן: תגיד לי, בחדר-הכושר הוא יכול להפסיק?

יואל חסון: אני, קודם-כל, די מצטער שנשארתי אתמול עד 20:00, זה היה לשווא בסוף.

כרמל שאמה-הכהן: אני שואל: בהצעה שלך, חדרי-הכושר – העוסק יכול להפסיק את המנוי?

כרמל שאמה-הכהן: גם לא.

כרמל שאמה-הכהן: ההפסקה היא חד-צדדית של הצרכן.

יואל חסון: אבל יש הבדל, ואני אסביר.

כרמל שאמה-הכהן: ההנחה היא שהעוסק רוצה למכור.

רוברט אילטוב: - - -

יואל חסון: אתם יכולים לתת לי רגע?

עמיר פרץ: הוא לא השקיע.

רוברט אילטוב: זו השקעה, אבל זה שירות.

רוברט אילטוב: זה שני דברים שונים.

עמיר פרץ: חדר הכושר, זה מי שהשקיע.

עמיר פרץ: הוא לא בונה את ההשקעה שלו על אותו תזרים.

עמיר פרץ: זה משהו אחר לגמרי.

כרמל שאמה-הכהן: בסדר.

כרמל שאמה-הכהן: אבל בגלל - - -

אתי בנדלר: למה לא?

עמיר פרץ: - - -

רוברט אילטוב: כשהוא הולך לחדר-הכושר הוא לא משקיע.

רוברט אילטוב: זו השקעה, מה.

כרמל שאמה-הכהן: לא, זו לא השקעה.

לאה ורון: מה, אתה משווה את הסכומים?

אתי בנדלר: בעלי חדרי-הכושר יצאו – הם טענו שהם משקיעים הון, מיליונים.

כרמל שאמה-הכהן: לא, לא, לא, השקעה זה בטוח לא.

לאה ורון: השוואה שאפשר לעשות זה אולי בתי-מגורים לקשישים של גיל הזהב.

כרמל שאמה-הכהן: אל תעשה השוואות.

כרמל שאמה-הכהן: זו צריכה של נופש בצורה מסוימת.

כרמל שאמה-הכהן: השקעה זה לא.

רני נויבואר: ושם באמת יש ביטול בכל עת - - -

לאה ורון: שם יש ביטול בכל עת.

רני נויבואר: ומחזירים את החלק - - -

לאה ורון: גם ליורשים.

רני נויבואר: גם ליורשים.

עמיר פרץ: תן לחבר הכנסת יואל חסון להסביר.

עמיר פרץ: חבר הכנסת יואל חסון יסביר מה הם החליטו, כי אני גם לא הייתי כאן אתמול.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה.

יואל חסון: קודם-כל, צריך לומר שהדבר הנכון ביותר בעיניי לעשות – ונאמר לי אתמול, כמה פעמים, שזה לא אפשרי – זה לא להתייחס לעסקאות העתידיות ביחידות הנופש.

יואל חסון: כי, לדעתי, לוועדת הכלכלה אין כלים לעצב כיום את השוק הזה של יחידות הנופש.

יואל חסון: אין לנו את הכלים לזה.

יואל חסון: אני חושב שאנחנו לוקחים פה אחריות מאוד-מאוד גדולה על הגב שלנו.

יואל חסון: לדעתי, אין לנו את הכלים לעשות את זה.

יואל חסון: זה אל"ף.

יואל חסון: אם אין לזה מוצא, אז צריך ללכת לבי"ת.

יואל חסון: אבל, לדעתי, לא מיצינו את האופציה הזאת עד תום.

כרמל שאמה-הכהן: מי אמר שאין לזה מוצא, היועצת המשפטית בנדלר?

יואל חסון: היועצת המשפטית.

אתי בנדלר: כן.

אתי בנדלר: אני הסברתי שהוראת מעבר נסמכת על - - -

כרמל שאמה-הכהן: הבנתי.

אתי בנדלר: קובעים נורמה חדשה, ואז אומרים: הנורמה הזאת תחול על הסכמי עבר, אבל בשינויים כאלה או אחרים וכולי.

אתי בנדלר: אבל, קודם-כל, צריכה להיות קביעת נורמה.

אתי בנדלר: אחרת, אין לי כאן מה לקבוע הוראת מעבר.

אתי בנדלר: הוראת מעבר, זה אומר שעל-אף הנורמה שקבעת לגבי הסכמים - - -

כרמל שאמה-הכהן: הבנתי.

לאה ורון: - - - עד כמה אפשר - - -

כרמל שאמה-הכהן: - - -

יואל חסון: לא סיימתי.

כרמל שאמה-הכהן: כן, בבקשה.

יואל חסון: אתמול קיימנו, אחרי שביקשת ממני להחליף אותך, אדוני.

יואל חסון: ואם הייתי יודע שתהיה רוויזיה על הדבר הזה, אז לא הייתי משקיע כל-כך הרבה זמן, וגם משלם מחיר אישי על הדבר הזה.

כרמל שאמה-הכהן: למה מחיר אישי?

יואל חסון: איחרתי לחתונה משפחתית.

כרמל שאמה-הכהן: אה.

יואל חסון: אבל, בכל אופן, מה שאני רוצה להגיד: תראו, דיברנו על זה, קודם-כל, צריך לקבל את העובדה ולהבין ששוק יחידות הנופש החדש לא יהיה.

יואל חסון: אנחנו, כולנו, מושפעים משוק יחידות הנופש הישן כשהיה: מושפעים מהחוזים הנוראיים שהיו שם; מהתהליכים של פשיטות הרגל; מהעברה מ"קלאריס" לזה, ולפה ולשם – באמת, שוק שהיה מזעזע עד היום.

יואל חסון: היום, אף-אדם נורמאלי, אדוני, היושב-ראש, לא היה חותם על חוזה, כפי שנחתם בעבר, על יחידות הנופש.

יואל חסון: ואתה יודע מה, מי שיחתום על חוזה היום – מגיע לו, בסדר?

יואל חסון: לא היה חותם, אוקיי?

יואל חסון: היום, השוק כולו הוא אחר, רוצים להתכנס למקום אחר: להפוך אותו להיות יותר אטרקטיבי; יותר מעניין; יותר סחיר גם, בין בעלי יחידות הנופש לבין אחרים.

יואל חסון: אני טוען: אם אתה אומר עכשיו שאני קונה יחידת נופש, ואני, בכל זמן, יכול לצאת, וגם מחשבים את החישוב של ההשבה, אז אני אלך למלון רגיל.

יואל חסון: אין יכולת בהשקעה.

יואל חסון: אתה אמרת את זה בצורה הכי נכונה, אדוני: כאשר אני מקים מלון ליחידות נופש, אני צריך את ההון הראשוני הזה כדי לבנות את המלון.

יואל חסון: שמתי את הכול שם.

יואל חסון: אם יתחילו "להתפרק" לי אנשים, מה אני אעשה?

יואל חסון: אני אקלף את הקירות?

יואל חסון: אני אקלף את הקרמיקה, את האסלות, ואני אתן להם אסלות בחזרה?

כרמל שאמה-הכהן: אז, לכן, בעסקה הזו, בגלל המבנה שלה, הביטול נכנס לתוקף בפרק זמן של שנים, ולא כמו מכון-כושר – תוך 14 ימים.

כרמל שאמה-הכהן: ומעבר לזה, מדובר פה בסכום כסף ענק.

כרמל שאמה-הכהן: אם אדם משלם על שנה במנוי למכון-כושר, פה אדם שילם מראש כמעט לעשרות שנים.

כרמל שאמה-הכהן: אין היגיון שלא תהיה לו איזו השבה חלקית ודחויה.

לאה ורון: כי היום, כבר במשך שנים רבות, לא מקימים בתי-מלון שהם רק ליחידות נופש.

לאה ורון: היום זה שילוב של בתי-מלון - - -

יואל חסון: טוב, כולנו תומכים מאוד במלונות ובבניית מלונות – אני לא כזה מומחה.

יואל חסון: אני לא יודע - - -

לאה ורון: אני כן.

יואל חסון: אז יפה.

יואל חסון: אז סבבה.

יואל חסון: אז תספרי לוועדה.

יואל חסון: אני לא כזה מומחה, ואני לא כזה שש לקחת אחריות על דברים שאת אומרת, שיכול להיות שהם נכונים ויכול להיות שהם לא נכונים, רק שאני צריך בסוף להצביע עליהם, אוקיי?

לאה ורון: אוקיי.

יואל חסון: ואני לא יודע מה ההשפעה הרוחבית שלהם על השוק הזה.

יואל חסון: ואני לא רוצה להרוג את השוק הזה.

יואל חסון: עכשיו, הוועדה במקור – אני באתי בכלל לטפל בבעיות העבר.

יואל חסון: לא באתי לטפל בבעיות העתיד; לא באתי לעצב את שוק יחידות הנופש; לא באתי לייצר אותו ולבנות אותו עכשיו על בוריו – אני לא יודע את הדברים האלה.

יואל חסון: אתם, קודם-כל, כל-כך בטוחים בעצמכם.

יואל חסון: אני לא בטוח בדבר הזה.

יואל חסון: אני לא בטוח.

יואל חסון: לי נראה הגיוני שאדם חותם על הסכם, והוא יודע מראש שההסכם ל-15 שנה, 20 שנה.

יואל חסון: הוא יודע שזה ההסכם.

יואל חסון: הוא רואה את ההסכם.

יואל חסון: הוא רואה את כל המשמעויות שלו, ואת כל ההשלכות שלו.

יואל חסון: אני טוען שאדם לא ימהר לבטל אותו.

יואל חסון: הוא לא רוצה ליהנות מזה יותר?

יואל חסון: בהנחה שהשוק יהיה יותר סחיר, יותר אטרקטיבי – הוא ינסה למכור את זה; הוא יסחר בזה; הוא ישכיר את זה לאחרים; הוא יעשה פעולות כאלה.

יואל חסון: מה אני מציע, במקום אותה התעסקות עם ההשבה, שאנחנו לא יודעים מהי ההשפעה הרוחבית שלה על התחום הזה: רוצים להוציא, כי כל פעם מזכירים – הרי אי-אפשר לבסס הצעת חוק על היוצא מן-הכלל, ולא על הכלל.

יואל חסון: עכשיו כל הזמן אומרים: יהיה זה שיהיה חולה, וזה שחס-ושלום יקרה לו ככה, ויקרה לו ככה.

יואל חסון: בסדר.

יואל חסון: רוצים לעשות סיוג לאנשים שהם – ויש את זה במוסד לביטוח לאומי, וזה מאוד מוגדר.

יואל חסון: אדוני, תקשיב לי, חשוב לי שאתה תבין.

כרמל שאמה-הכהן: מקשיב לך לכל מילה.

יואל חסון: שאתה תבין אותי.

יואל חסון: רוצים לסייג את אלה של המצוקה, שחתמו על חוזה, ואחרי שלוש שנים, חס-ושלום, חלו במחלה סופנית או לא יודע מה קרה להם; והם חייבים להשתחרר, ולא צריכים לאבד את כל הזכויות שלהם בגלל שקרה להם משהו שהוא לא בידיהם.

יואל חסון: ולא מבחירה שלהם, אלא לא בידיהם, קרה להם משהו נוראי – תמצא פתרון לדבר הזה.

יואל חסון: אבל מי שמבחירתו חתם על חוזה; יודע שזה 20 שנה; יודע את הכללים בצורה ברורה - - -

כרמל שאמה-הכהן: אבל אתה גם חתמת מבחירתך על חוזה של מכון כושר.

יואל חסון: זה לא אותו דבר, ואני אסביר לך למה.

כרמל שאמה-הכהן: מה "לא אותו דבר"?

יואל חסון: אני אסביר לך למה זה לא אותו דבר, הסברתי:

יואל חסון: כאשר אתה רוצה ללכת לבלות ביחידת נופש, יש לך שתי אופציות:

יואל חסון: אם אתה לא רוצה להתחייב – אתה לא יודע אם אתה רוצה חופש בחנוכה או בסוכות או בפסח – לך למלון רגיל.

יואל חסון: תעשה הזמנה, ותלך למלון רגיל.

יואל חסון: אם אתה רוצה להבטיח לעצמך שבוע מסוים ל-20 שנה קדימה, שבו אתה לוקח את המשפחה ואת כל הציוד שלך ונוסע לחופשה, זו התחייבות הדדית.

כרמל שאמה-הכהן: נכון.

כרמל שאמה-הכהן: אני מתחייב שאם אני אתחרט, אני: אל"ף, אצטרך לחכות שנתיים או שלוש כדי להשתחרר, אוקיי?

כרמל שאמה-הכהן: או תקופה אחרת שנחליט עליה.

כרמל שאמה-הכהן: אני גם הנחתי מראש סכום השקעה ראשוני שהוא כבד מאוד, שלא כל אחד יכול לעשות את זה.

כרמל שאמה-הכהן: ואני גם אפסיד ממנו כסף אם אני אבטל – מה אתה רוצה יותר מבן-האדם?

יואל חסון: אבל איך תחזיר לו את ההשבה הזאת?

יואל חסון: איך תחשב אותה?

כרמל שאמה-הכהן: אז בגלל זה אתה נותן פרק זמן.

כרמל שאמה-הכהן: מי שהכי מומחה - - -

יואל חסון: איך תכסה את זה?

כרמל שאמה-הכהן: תקשיב, אתה רוצה יעילות?

כרמל שאמה-הכהן: מי שהכי מומחה בלשווק יחידות נופש, זה החברות שמחזיקות ומנהלות את האתרים האלה.

כרמל שאמה-הכהן: אני לא אשלח עכשיו את הדודה שלי לשווק את היחידה שלה, כי היא לא תצא מזה.

כרמל שאמה-הכהן: יש כאלה שכן יכולים: אתה, אולי, ואני יכולים.

כרמל שאמה-הכהן: לא יודע, אולי יכולים.

כרמל שאמה-הכהן: אחרים, יש אנשים, במיוחד אלה שחותמים על יחידות נופש, לא בנויים להתחיל לשווק את זה.

כרמל שאמה-הכהן: הוא ישווק את זה – או שהוא יפסיד 50%, 60%.

כרמל שאמה-הכהן: מי שהכי יעיל, שיודע לשווק את זה, ויש לו מערך שכבר פועל, ומשווק וממשיך לשווק כל הזמן – אז אתה נותן לו.

כרמל שאמה-הכהן: אז אתה יכול להתחשב בו.

כרמל שאמה-הכהן: ואני אמרתי והעליתי את הסוגיה הזו: מה קורה אם כולם מבטלים?

כרמל שאמה-הכהן: לתת לו פרק זמן.

כרמל שאמה-הכהן: אתה יכול להגיד: הוא צריך עשר שנים התראה – אני בכוונה מקצין – הוא ישווק את זה, זה לא יזעזע לו את המערכת.

כרמל שאמה-הכהן: זה הכול.

יואל חסון: אולי אפשר ללכת על מסלול יותר הגיוני, - -

כרמל שאמה-הכהן: שמה?

יואל חסון: - - שזכות ההשבה – אדם יחזיר את יחידת הדיור לבעלים, וזכות ההשבה תינתן כאשר תתבצע העברה מחודשת של הזכויות.

כרמל שאמה-הכהן: כן, אבל אין פה - - -

אתי בנדלר: לא יהיה להם שום incentive לשווק את זה.

יואל חסון: אז בוא נייצר את זה.

יואל חסון: למה?

יואל חסון: יש לו.

יואל חסון: אפשר לייצר את זה.

כרמל שאמה-הכהן: זה כמו שמבקשים מהנידון למוות לעשות דיאטה כי הוא לא נכנס בכיסא החשמלי.

יואל חסון: אז בוא נייצר את זה.

יואל חסון: אז בוא נייצר את החובה של העוסק.

כרמל שאמה-הכהן: אין לו מוטיבציה.

יואל חסון: אז בוא נייצר את המוטיבציה לעוסק.

כרמל שאמה-הכהן: איך תייצר את החובה?

יואל חסון: שאם תוך כך וכך זמן לא יהיה, העוסק יהיה צריך להחזיר את ההשבה היחסית.

כרמל שאמה-הכהן: תוך כמה זמן?

יואל חסון: נגדיר אותו.

כרמל שאמה-הכהן: אבל - - -.

כרמל שאמה-הכהן: זה השלוש שנים או כמה שזה.

כרמל שאמה-הכהן: נתת לו את ההתראה הזו.

יואל חסון: תיחשב לי את ההשבה.

יואל חסון: אני עשיתי יחידה ל-20 שנה, שילמתי 50,000 שקל דמי-פיקדון.

כרמל שאמה-הכהן: לכמה עשית?

יואל חסון: ל-20 שנה, אוקיי?

כרמל שאמה-הכהן: 20 שנה.

יואל חסון: עשיתי עכשיו ל-20 שנה.

כרמל שאמה-הכהן: כמה שילמת?

יואל חסון: 50,000 שקל בתשלום הראשון.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה, 2,500 שקלים לשנה.

כרמל שאמה-הכהן: כן.

יואל חסון: אוקיי.

יואל חסון: עכשיו הייתי - - -

כרמל שאמה-הכהן: השתמשת חמש שנים.

יואל חסון: השתמשתי חמש שנים, ואני רוצה לצאת.

יואל חסון: בחוק שלנו אני יוצא.

כרמל שאמה-הכהן: אז השתמשת ברבע, וצריכים להחזיר לך שלושה רבעים.

כרמל שאמה-הכהן: שלושה רבעים מ-50,000 שקל זה 37,500 שקלים.

כרמל שאמה-הכהן: 37,500 שקלים – תוריד מזה כמה אחוז שאתה חושב שצריך להוריד: 10%, 15%, 5%.

ביתיה גוטל: שלוש שנים - - -

כרמל שאמה-הכהן: מה?

אתי בנדלר: אתה מבין על איזה חילוט אתה מדבר במקרה הזה?

כרמל שאמה-הכהן: זה הרבה כסף.

אתי בנדלר: - - - סטייה של 37,500 שקלים.

עמיר פרץ: זה רכוש שלו.

עמיר פרץ: אתם יודעים, זה הרכוש של האדם.

עמיר פרץ: לא צריך לקנות רכוש, הוא צריך למכור אותו.

עמיר פרץ: זה רכוש שלו, למה הוא צריך להחזיר?

קריאה: אדוני היושב-ראש, תסתכל גם לצד הזה.

עמיר פרץ: אתם לא מסתכלים על העניין הזה.

אתי בנדלר: זה לא רכוש שלו.

קריאות: - - -

ניצן חרותי: זה לא רכוש שלו.

עמיר פרץ: סליחה, אז שלא יקנה.

עמיר פרץ: הוא קונה רכוש, הוא לא קונה משהו אחר.

עמיר פרץ: הזכות הזאת היא זכות ששווה כסף.

ביתיה גוטל: אבל אם היא שווה כסף אז ייקנו את זה.

ביתיה גוטל: הבעיה - - -

עמיר פרץ: אה, אם היא שווה הוא ימכור, ואם היא לא שווה הוא יחזיר?

עמיר פרץ: מה זה העניין הזה?

עמיר פרץ: אני הולך לקנות עסקה – את נותנת לי ביטחון שאם היא לא טובה, אז אני יכול להיפטר ממנה?

קריאה: לא.

קריאה: צריך להפריד בין שני דברים: - - -

עמיר פרץ: - - -

רעות אושעיה: יש כאן הנחה בסיסית שגויה, לדעתי, של החלק הארי היחסי הראשוני.

רעות אושעיה: החלק היחסי הראשוני הוא לא רווח המלון.

רעות אושעיה: אני חושבת שאתם לא עומדים על זה.

עמיר פרץ: קניתי בית.

עמיר פרץ: אם המחיר שלו ירד אני יכול להחזיר אותו?

קריאה: זה לא אותו דבר.

קריאה: זה לא אותו דבר.

קריאה: - - -

עמיר פרץ: למה לא אותו דבר?

ניצן חרותי: משום שזה לא.

עמיר פרץ: לא הספקתי לשלם.

ניצן חרותי: בית זה רכוש.

כרמל שאמה-הכהן: כי בית הוא נכס שלך.

עמיר פרץ: וזה גם נכס שלך.

כרמל שאמה-הכהן: לא.

ניצן חרותי: לא, זה לא.

ניצן חרותי: זה לא נכס שלך.

כרמל שאמה-הכהן: זה לא נכס שלך.

ניצן חרותי: של בעל המלון.

עמיר פרץ: - - -

כרמל שאמה-הכהן: מעבר לזה, בית, אם תוך כדי תהליך הבנייה, דרך אגב, מקבלן, אם אתה עושה ביטול, לא לוקחים לך את כל הכסף.

רני נויבואר: 10% בחוזים.

כרמל שאמה-הכהן: 10%.

רני נויבואר: אני רוצה להתייחס לזה, אדוני.

כרמל שאמה-הכהן: נו.

עמיר פרץ: אז זה מה?

כרמל שאמה-הכהן: הנה, בבקשה.

קריאה: זה בדיוק כמו - - -

עמיר פרץ: אחרי שגמר את העסקה?

כרמל שאמה-הכהן: ברור.

כרמל שאמה-הכהן: אחרי שחתמת ואחרי - - -

עמיר פרץ: - - -?

כרמל שאמה-הכהן: לא.

יואל חסון: אדוני, האם אתה מתייחס, לדוגמה, להוצאות השיווק של כל הדבר הזה, של העסק?

יואל חסון: הרי ההוצאות עצמן הן לא רק ההוצאות של הקנייה הזאת.

כרמל שאמה-הכהן: אבל זה כבר ויכוח על המרכיב, כמה יישחק לו ברגע שהוא עוזב.

קריאה: בדיוק.

כרמל שאמה-הכהן: תגיד לי: יש פה הוצאות שיווק אסטרונומיות, ניקח לו 50% – אני בכוונה סתם אומר.

כרמל שאמה-הכהן: אתה מבין?

כרמל שאמה-הכהן: זה כבר ויכוח.

כרמל שאמה-הכהן: אבל ההיגיון, שהוא צריך או להצליח למכור את זה או להיקבר עם זה, לא מקובל.

ניצן חרותי: אמת.

רני נויבואר: אדוני, אני רוצה להתייחס לזה, בבקשה.

כרמל שאמה-הכהן: כן, בבקשה.

עמיר פרץ: מותר גם לבעלים להחליט בשלב מסוים שלא משתלם לו, והוא ייקח על אותו בסיס - - - 50%.

כרמל שאמה-הכהן: לא.

כרמל שאמה-הכהן: זה ההבדל בין בעלים - - -

עמיר פרץ: על אותו פרמטר.

כרמל שאמה-הכהן: שמה?

כרמל שאמה-הכהן: שייתן לו פיצוי?

עמיר פרץ: כן.

כרמל שאמה-הכהן: לא יודע.

כרמל שאמה-הכהן: זה לא - - -

אתי בנדלר: זה חוק הגנת הצרכן.

רעות אושעיה: בחוק הגנת הצרכן צריך להיות מידתיים, ולחשוב שיש עוסק בצד השני.

כרמל שאמה-הכהן: שמע, זה כמו שתגיד לי - - -

עמיר פרץ: אבל אנחנו - - -

כרמל שאמה-הכהן: אבל זה כמו חברת ביטוח.

עמיר פרץ: השאלה היא אם אנחנו רוצים לפקח בשוק הזה ולהרוג אותו.

כרמל שאמה-הכהן: חברת ביטוח – אתה יכול להפסיק את הפוליסה, ואתה מקבל את ההחזר היחסי, אולי בניכוי משהו.

כרמל שאמה-הכהן: חברת הביטוח לא יכולה להפסיק לך את הפוליסה אם עמדת בתנאים.

כרמל שאמה-הכהן: תמיד הצד של העוסק – זה ממול – אף-פעם אין לו זכות ביטול אם אתה עמדת בתנאים.

כרמל שאמה-הכהן: זה הבסיס של הצרכנות.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, אני אוכל באיזשהו שלב?

כרמל שאמה-הכהן: לא, לא, לא.

כרמל שאמה-הכהן: צר לי.

כרמל שאמה-הכהן: היום אתה - - -.

כרמל שאמה-הכהן: נו, מה אתה רוצה להגיד?

איתן כבל: אני, ברשותכם, רוצה – חבל שחבר הכנסת עמיר פרץ יצא – תראו: יש כאן נקודת מוצא שצריך לזכור אותה: הרי מה שאנחנו עושים פה, בוועדת הכלכלה, ואתה פה עומד ומוביל מרכזי בעניין הזה – זה שינוי גישה, שינוי תפיסה דרמטי.

איתן כבל: זאת אומרת, הצרכנים, זה לא עניין, זה רק עניין של השנים הממש אחרונות.

איתן כבל: ואולי הכנסת הזאת, יותר מכל כנסת אחרת, הרימה את העניין הזה בכל הכוח, אוקיי?

איתן כבל: זאת אומרת, העוסקים, ברוב המקרים, הם לא כאלה, איך אומרים?

איתן כבל: אף-אחד לא בא, חס-וחלילה, לפרק את העוסקים; אף-אחד לא רוצה; אין לנו עניין שיפסידו; אף-אחד גם לא רוצה אחר-כך לרכוש חבילה במקום שהוא נדון לכישלון.

איתן כבל: תראו, אנחנו עשינו התקדמות מאוד גדולה, וצריכים להחליט מהם עקרונות היסוד הבסיסיים שעליהם, אחר-כך, אנחנו מניחים את הפלטפורמה.

איתן כבל: באופן אישי, אני סברתי, ולאורך כל הדרך – דרך אגב, ההצעה, זה המקור.

איתן כבל: אני חוזר למקור – שבעצם זכותו של כל אחד להשתחרר בכל זמן נתון, ונדון מה המשמעות של ביטול כזה, אוקיי?

אתי בנדלר: איזה דמי-ביטול?

איתן כבל: איזה דמי-ביטול.

איתן כבל: יפה.

איתן כבל: עברנו.

איתן כבל: אני לא רוצה עכשיו לחזור אל העבר.

איתן כבל: קיבלנו כאן החלטה מאוד-מאוד חשובה, שאמרה שאנחנו נותנים תמיד את השנה, אוקיי?

איתן כבל: שבן-אדם יתאפשר לו, וכולי.

איתן כבל: את זה סיימנו פלוס מינוס - - -

יואל חסון: זה על העבר.

איתן כבל: כן, אמרתי.

איתן כבל: לכן, אני לא רוצה.

איתן כבל: אני רק נוגע כאן - - -

יואל חסון: הבעיה זה העתיד.

איתן כבל: תראו, קבענו כאן מסמרות.

איתן כבל: המסמרות הן לא רק לגבי העבר.

איתן כבל: הן יכולות להיות בדיוק באותה נקודה גם כלפי העתיד.

איתן כבל: זאת אומרת, אם אנחנו קבענו כלל שהוא לא עושה חיים קלים כל-כך לצרכן להשתחרר, אוקיי?

איתן כבל: אז מה אני אומר?

איתן כבל: תזכרו, כשבא בן-אדם וחותם עסקה – בעיקר, אני מדבר על החותמים החדשים.

איתן כבל: הישנים, נגמר – אחרי כל מה שנאמר, אחרי כל מה שקרה; הרי אף-אחד לא הולך לחתום על עסקה כדי לבטל אותה בשנה שלאחר-מכן.

איתן כבל: אם הוא מחליט לבטל אותה, זה עלול להיות או כי השירות הוא כל-כך מחורבן, - -

עמיר פרץ: או שקרה לו משהו.

איתן כבל: - - או שקרה לו חס-וחלילה משהו.

איתן כבל: זאת אומרת, אחרי כל התהליכים האלה.

איתן כבל: תראו, בסופו של עניין, קשה לי לראות מצב שאנשים נכנסים.

איתן כבל: זה כמו כל החוקים שאנחנו באים, ואז העוסקים אומרים: מה, יקנסו, ייגנבו, ייקחו, יבואו, ילכו – אנחנו מכירים את כל זה.

איתן כבל: אז זה לא מופרך לחלוטין.

איתן כבל: אבל בסוף-בסוף זה קיים, אבל זה בשוליים.

איתן כבל: לכן, מה שאני אומר לנו, חברי הוועדה: תזכרו, כשבא בן-אדם ושם כסף ל-20 השנים הקרובות, אלה דברים שבעל העסק מתגלגל איתם.

איתן כבל: הוא מתגלגל עם הכסף שלך.

איתן כבל: אפילו אם אתה השקעת לשנה, אתה כבר בשנה הזאת שילמת אותה מראש, הוא משחק עם הכסף שלך.

איתן כבל: זה לא שהוא עכשיו עומד כאבן שאין לה הופכין.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, ואתה נותן לו שנה מראש זמן להתארגן.

איתן כבל: שנה זה הרבה מאוד זמן.

אתי בנדלר: לפחות שנתיים.

כרמל שאמה-הכהן: או שנתיים.

אתי בנדלר: בין שנתיים לשלוש.

איתן כבל: אז אמרתי: זה הקל שבקל-וחומר.

איתן כבל: אני סבור שאם כבר הלכנו, צריך שנה.

איתן כבל: שנה זה די והותר זמן.

איתן כבל: אם בן-אדם הגיע למצב של שוקת שבורה, והוא רוצה להשיב את כספו בחזרה.

איתן כבל: כי העוסק לא לוקח את הכסף וזורק אותו – אני יודע – באיזו בלטה.

איתן כבל: זה לא "בוב-ספוג", אוקיי?

איתן כבל: הוא לוקח את הכסף, והוא מתגלגל איתו.

איתן כבל: הוא מרוויח עליו.

יואל חסון: הוא בנה איתו מלון.

איתן כבל: מה?

יואל חסון: הוא בנה איתו מלון.

איתן כבל: בסדר-גמור.

איתן כבל: אני אומר.

איתן כבל: אז כל הזמן הוא מתגלגל איתו.

איתן כבל: זאת אומרת, אתה לא יכול להסתכל - - -

כרמל שאמה-הכהן: להתקדם.

איתן כבל: אני בכלל סבור שלא צריך יותר משנה.

איתן כבל: שזה יהיה צריך להיות, אתה יודע, שהוא יכול להודיע, יש לו הודעה, זמן של שנה, אז אני כבר – איך אומרים – מבין את האווירה בוועדה, ואני מוכן ללכת.

איתן כבל: אבל לא צריך לתת שנתיים ושלוש.

עמיר פרץ: לחדשים?

איתן כבל: לחדשים, בוודאי.

אתי בנדלר: ומה לגבי ההשבה של הסכום הראשוני?

איתן כבל: אני חושב שצריך לקבוע כאן איזה סכום.

איתן כבל: השנה כבר נתת מקדם לבעל העסק.

איתן כבל: עובדה שאתה נותן לו שנה, אתם בכלל מציעים שנתיים.

איתן כבל: אז זה לא עכשיו שפתאום כל הדיירים החדשים הודיעו כי יש וירוס, ורוצים לבטל.

איתן כבל: זה כמו החוקים שהעברנו פה, עכשיו, של השבת הכסף, שאמרנו: עכשיו כולם יבואו, ויעשו - -

כרמל שאמה-הכהן: ויחזירו את החולצות.

איתן כבל: - - ויחזירו את החולצות.

איתן כבל: בסוף, הם עשו עכשיו גם-כן מחקר.

איתן כבל: בסך-הכול זה עובד הרבה יותר מאשר אפילו הם ציפו – המחקר האחרון שנעשה על-ידי המשרד שלכם, בוודאי ברשתות.

איתן כבל: דרך-אגב, יש כבר רשתות שנותנות שבועיים להחזיר, בגדים.

איתן כבל: כן, כן, עכשיו ראיתי את זה – הייתי עכשיו באחת הרשתות הגדולות בארץ – כי הם הבינו שזה גם עניין שנותן להם מקדם - - -

כרמל שאמה-הכהן: טוב, חבר הכנסת כבל.

איתן כבל: לכן, שנה.

איתן כבל: אני מציע לכם, חברים יקרים: בואו לא ניסחף.

עמיר פרץ: מה אתה מציע?

אתי בנדלר: ולקבל השבה של החלק היחסי, - -

איתן כבל: כן.

אתי בנדלר: - - של השנה שלא עשה שימוש?

אתי בנדלר: השבה מלאה.

איתן כבל: כן.

עמיר פרץ: זאת אומרת, אני אחתום עכשיו על עסקה.

עמיר פרץ: אני אתן לזה 50,000 שקל.

עמיר פרץ: אני בעוד שנה אומר: חבר'ה, תודה רבה.

עמיר פרץ: תנו לי 45,000 שקל בחזרה, ונגמר העניין?

יואל חסון: אחרי שידעת שאתה חותם - - - על 20 שנה?

איתן כבל: לא.

איתן כבל: שנייה - - -

קריאות: - - -

רעות אושעיה: כל המודל הכלכלי של יחידות הנופש - - -

עמיר פרץ: אז אל תחתום.

יואל חסון: אז איזו משמעות יש לעסקה ל-20 שנה?

איתן כבל: סליחה, - -

יואל חסון: יש ביניכם - - -

איתן כבל: - - חבר הכנסת חסון - - -

יואל חסון: אתה הורג את השוק.

איתן כבל: אני לא הורג את השוק, חבר הכנסת חסון.

יואל חסון: אתה הורג אותו לגמרי.

איתן כבל: חבר הכנסת חסון, אני אגיד לך מה העניין: אתם יוצאים מנקודת הנחה – סליחה – חבר הכנסת חסון, 30 שנה אנשים יושבים ככה.

איתן כבל: 30 שנה הסיפור הזה של - - -

יואל חסון: עזוב את העבר.

שחר עקה: חבר'ה, אתם כל הזמן מתייחסים רק ל"קלאב-הוטל".

שחר עקה: יש עוד פרויקטים שעובדים וחיים.

שחר עקה: זה עובד נהדר.

כרמל שאמה-הכהן: אדוני, אתה לא ברשות דיבור.

כרמל שאמה-הכהן: ראיתי שביקשת לדבר.

יואל חסון: חבר הכנסת כבל, אתה מפספס לגמרי.

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת כבל, אבל בוא נתקדם.

כרמל שאמה-הכהן: אמרת.

איתן כבל: אני רוצה להתקדם, חברים יקרים.

כרמל שאמה-הכהן: אבל אמרנו, סיימנו.

כרמל שאמה-הכהן: בוא, צריך לעבור הלאה.

איתן כבל: לא, לא סיימנו.

איתן כבל: אני אומר לכם שאתם לוקחים את זה לכיוון לא נכון.

איתן כבל: אנחנו הולכים יותר מדי בעניין הזה למען העוסק.

איתן כבל: הוא בעצם מרוויח את הכול.

איתן כבל: כל הזמן מסתכלים עליו, כאילו מה קורה למחרת – הוא מתמוטט.

איתן כבל: אני לא רוצה שהוא יתמוטט.

יואל חסון: אז תעשה יוצא מן הכלל.

יואל חסון: תעשה - - -

רעות אושעיה: הוא לא מתמוטט.

רעות אושעיה: הוא לא עושה יחידות נופש אם זה מה שאתם מתכוונים לעשות.

איתן כבל: אבל אתה יוצא מנקודת הנחה.

איתן כבל: סליחה, - - -

רעות אושעיה: אין ענף יותר.

איתן כבל: אתם מייצרים מצב כאילו האחד הזה עכשיו הוא איזה דומינו.

רעות אושעיה: אבל אם זה לא יהיה אחד.

רעות אושעיה: ואם זה יהיה עשרות.

איתן כבל: זה לא.

איתן כבל: זה אין - - -

שחר עקה: אם מחר יש טילים באילת, וכולם מבטלים באילת – מה קורה?

שחר עקה: וזה לא מצב תיאורטי לחלוטין.

איתן כבל: אז אני אומר לכם:

איתן כבל: אם אתם צודקים אף חוק לא יעבור, כי תמיד – אין חקיקה שכל - - -

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת כבל, אתה באת לעשות פיליבסטר?

כרמל שאמה-הכהן: מה קרה לך?

כרמל שאמה-הכהן: מספיק, הבנו את הרעיון.

כרמל שאמה-הכהן: מר אדיר ענבר, רואה חשבון מטעם "קלאב הוטל".

ביתיה גוטל: רגע, הממשלה.

לאה ורון: הגברת נויבואר לא דיברה.

לאה ורון: אני פשוט יצאתי לדבר עם - - -

כרמל שאמה-הכהן: כן, הגברת נויבואר.

רני נויבואר: אנחנו רוצים לומר משהו שנאמר גם אתמול, וגם בדיון בצהריים, וגם בדיון אחר הצהריים: יש עיקרון של השבה.

רני נויבואר: מרגע שמודיע צרכן שהוא מבטל את החוזה, וזה נכון across the board כי זה נובע מחוק החוזים – כל אחד מהצדדים מחויב בהשבה.

רני נויבואר: הצרכן, מה שהוא נותן זה את הזכות שהם נתנו לו.

רני נויבואר: הוא מחזיר אותה חזרה לבעלים, והבעלים מקבל אותה.

רני נויבואר: מהצד השני, הצרכן זכאי להשבת הכסף – לא החלק היחסי שכבר בזבז, אלא החלק העתידי שהוא עוד יכול לנצל.

רני נויבואר: עכשיו, זו הנחת המוצא.

רני נויבואר: כל דבר שסותר מהנחת המוצא צריך להיות מוצדק.

רני נויבואר: כדי להצדיק את זה, וכרגע מה שהוועדה מציעה שלא להשיב שום שקל מכל הסכום הראשוני ששולם - - -

כרמל שאמה-הכהן: הוועדה לא מציעה את זה.

קריאות: - - -

קריאה: זה מה שאתה עשית.

כרמל שאמה-הכהן: אה, בסדר.

כרמל שאמה-הכהן: בגלל זה הגשתי בקשה.

רני נויבואר: סליחה, מה שעלה בוועדה ומה שדובר אתמול זה שאת כל הכסף אני מקבל.

רני נויבואר: עכשיו, אנחנו רוצים לומר, ואנחנו גם הבאנו את זה לפני הוועדה – אגב, חוות הדעת שלנו לעניין הביטול – אנחנו אמרנו שבעיקרון השאלה של איך בדיוק, מה גובה ההשבה, וכמה יכול עוסק לנכות בגלל שנגרם לו נזק מסוים כתוצאה מזה שיש ביטול של עסקה; כל העניין הזה גם נבחן בבית-הדין לחוזים אחידים, וזה נבחן במשקפי חוזים אחידים.

רני נויבואר: ואני רוצה לומר לכם, לסבר את האוזן, שעכשיו היה בתיק – בית-הדין לחוזים אחידים במחוזי בירושלים קיבל החלטה, שבחוזה מכר דירה, שקבלן קבע שמגיע לו 10% על זה שצרכן החליט לבטל – כי הרי חוזה מכר דירה נתפס כלא רברסבילי – ואז, - -

כרמל שאמה-הכהן: תקשיב, חבר הכנסת פרץ.

עמיר פרץ: אני שומע.

רני נויבואר: - - הוא קובע שבכל מקרה של הפרה של הקונה את החוזה – הפרה של החוזה, לא על פי זכות – בהפרה הוא זכאי ל-10% מהמחיר של הדירה – בית-הדין קבע שזה מקפח את הלקוחות.

רני נויבואר: לכן, פה לא מדובר על 10%, מדובר פה על 100%.

רני נויבואר: אני מבקשת להכניס לחוק הגנת הצרכן הוראה שאומרת שאנחנו מכניסים הוראה לרעת הצרכן, שהיא פוגעת במובן הזה שהיא מקפחת.

רני נויבואר: ומהצד השני, אנחנו משריינים את החוזים האלה מפני ביקורת של בית-הדין לחוזים אחידים, כי אנחנו קבענו את ההסדר הזה בחקיקה, ובית-הדין לחוזים אחידים לא מסתכל על חקיקה.

רני נויבואר: אני רוצה עוד לומר בעניין הזה: אנחנו, גם בהסדרים של דיור מוגן יש ביטוי של השקעה.

רני נויבואר: נכון, החוזה קצת שונה.

רני נויבואר: החוזה קצת שונה, שבדיור מוגן הוא לוקח את הסכומים הראשונים שעולים כדי 900,000 שקל ליחידה ויותר מזה.

רני נויבואר: זה תלוי איפה.

רני נויבואר: זה תלוי בביקוש השוק.

רני נויבואר: אבל מבדיקה שאנחנו עשינו זה קרוב למיליון שקל ומעלה.

רני נויבואר: הם מחויבים להחזיר חלק מהסכום.

רני נויבואר: חלק מהסכום הם שוחקים.

רני נויבואר: ההסדר הוא לא הסדר שבו אני לא מחזיר כלום, או שבו הסדר שאני לא יכול לבטא בכל עת.

רני נויבואר: על אף שבעצם כל הכספים האלה נלקחים כדי לבנות את בית הדיור המוגן.

יואל חסון: תני לנו דוגמה לשחיקה.

יואל חסון: איך השחיקה הזאת עובדת?

יואל חסון: מנגנון השחיקה.

רני נויבואר: שם זה 3%.

רני נויבואר: בדרך-כלל, זה בין 3%-2%, לתקופה מוגבלת של 12-10 שנה.

רני נויבואר: זה - - -.

רני נויבואר: לכן, החוזים האלה קצת שונים.

יואל חסון: לא הבנתי.

יואל חסון: נכנסתי לבית-אבות, מה קורה?

יואל חסון: כמה שילמתי?

רני נויבואר: זה לא בית-אבות, זה דיור מוגן.

רני נויבואר: בבית אבות, הסכומים - - -

יואל חסון: דיור מוגן.

יואל חסון: נכנסתי לדיור מוגן – מה קרה?

עמיר פרץ: יש גם וגם.

עמיר פרץ: גם בבית-אבות יש - - -

כרמל שאמה-הכהן: מה זה משנה?

יואל חסון: רגע, בואו נבין.

רני נויבואר: הסכומים יותר קטנים.

כרמל שאמה-הכהן: מה המנגנון?

כרמל שאמה-הכהן: זה מה שחשוב.

יואל חסון: מה המנגנון?

רני נויבואר: המנגנון הוא מנגנון של שחיקה.

רני נויבואר: נניח, שמת מיליון שקל, בסדר?

רני נויבואר: אז שמת מיליון שקל.

רני נויבואר: יש שחיקה של 3%-2% לשנה, מוגבלת ל-12-10 שנים.

יואל חסון: הבנתי.

יואל חסון: זאת אומרת, אם נגיד הייתי עשר שנים, 30% מהכסף נשחק, - -

רני נויבואר: נכון.

יואל חסון: - - אחרי עשר שנים אני מחזיר.

יואל חסון: אם הייתי 30 שנה, נשחק - - -

ביתיה גוטל: עדיין.

ביתיה גוטל: זה מוגבל לעשר שנים.

יואל חסון: מה?

רני נויבואר: זה מוגבל.

רני נויבואר: השחיקה מגיעה לזה שבסוף, כשאתה רוצה לעזוב את בית הדיור המוגן למחלקה הסיעודית - - -

כרמל שאמה-הכהן: יש רצפה לנושא הזה?

כרמל שאמה-הכהן: יש רצפה לשחיקה?

רני נויבואר: יש.

רני נויבואר: הרצפה לשחיקה היא בדרך-כלל בין 12-10 שנה.

כרמל שאמה-הכהן: כפול 3%-2%?

רני נויבואר: בדיוק.

רני נויבואר: בדיוק.

כרמל שאמה-הכהן: יש לזה מספר?

כרמל שאמה-הכהן: אה, בין 3%-2%?

רני נויבואר: בין 3%-2% לשנה.

כרמל שאמה-הכהן: אז השחיקה המקסימאלית היא שליש, בערך.

רני נויבואר: בדיוק.

רעות אושעיה: ההשוואה לא נכונה.

שחר עקה: ההשוואה לא נכונה.

רני נויבואר: הכספים האלה הולכים לבניית בית הדיור המוגן.

רעות אושעיה: אבל אדם שמגיע לדיור מוגן, האינטרס שלו לבטל את העסקה שונה לחלוטין מאדם שמגיע ליחידת נופש.

רעות אושעיה: בכלל, ההנחה הבסיסית, לטעמי, היא הנחה מוטעית: יחידות הנופש שנחתמות היום, בשנת 2012, נחתמות אחרי שענף זכויות הנופש ספג מהלומה לא קלה.

רעות אושעיה: אני לא רוצה להיכנס לעוסקים מסוימים, אבל בעיקר בגלל אפשרויות הביטול של חוזי עבר של "קלאב הוטל".

רעות אושעיה: יחידות הנופש – השיווק שלהן – אחוזים רבים מתוך הרווח שנצבר לזכות החברות, הולכים על השיווק של אותן יחידות נופש.

רעות אושעיה: אין לעוסק את הכסף בצד כדי להחזיר לאותו בעל יחידה שרכש את הסכום שהוא רכש.

כרמל שאמה-הכהן: טוב, את זה הבנו.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו לא דורשים שהוא יחזיר מיד.

כרמל שאמה-הכהן: הוא לא צריך את הכסף בצד.

רעות אושעיה: אבל אם הוא לא יחזיר היום, הוא יצטרך להחזיר בעוד שנה.

כרמל שאמה-הכהן: בסדר.

רעות אושעיה: אין מבחינתנו הבדל בין זה.

רעות אושעיה: גם בעוד חמש שנים.

כרמל שאמה-הכהן: לא, גם לא אמרנו בעוד שנה.

כרמל שאמה-הכהן: גברתי, תיצמדי לעובדות.

יואל חסון: זה לא משנה מתי הוא יחזיר.

רעות אושעיה: אבל גם בעוד חמש שנים.

רעות אושעיה: לצורך העניין - - -

כרמל שאמה-הכהן: לא, לא.

כרמל שאמה-הכהן: אז בעוד חמש שנים הוא יכול להשיג את הכסף.

כרמל שאמה-הכהן: יש לו יחידה.

רעות אושעיה: אבל להשיג את הכסף, לא מהכיס שלו.

כרמל שאמה-הכהן: - - -

שחר עקה: ובחמש שנים בעל היחידה לא מגיע, זו הכוונה?

כרמל שאמה-הכהן: מה?

שחר עקה: הוא לא מגיע בחמש השנים האלה?

כרמל שאמה-הכהן: לא, הוא מגיע.

שחר עקה: הוא מגיע.

רעות אושעיה: מגיע.

רעות אושעיה: הוא מגיע, ולצורך העניין, אתם עשיתם איזושהי בשורה צרכנית של אפשרות של ביטול, שזו בשורה שלא הייתה לפני-כן.

רעות אושעיה: מעבר לזה, אנחנו מדברים כאן שוב על שנת 2012.

רעות אושעיה: אנשים שחותמים על עסקאות כאלה, הם אנשים שמקבלים דף גילוי נאות.

רעות אושעיה: דף הסכם מפורט שמסביר את התקופה, שמסביר מה מקבל אותו בעל יחידה שמתקשר באותה עסקה.

רעות אושעיה: אפשרות הביטול לכשעצמה פוגעת בעוסק.

ניצן חרותי: אבל אחרי זה אחוז קטן מאוד של אנשים שבכלל יבטלו, אם יבטלו.

רעות אושעיה: אבל אנחנו כחברה וכעוסק - - -

קריאה: למה בחוזים שלכם אין זכות ביטול?

קריאה: למה בחוזים אין זכות ביטול?

רעות אושעיה: אל"ף, זה לא מדויק.

קריאה: אחרי 30 שנה - - -

רעות אושעיה: זה לא מדויק.

רעות אושעיה: זה לא מדויק.

קריאה: יש זכות ביטול?

שחר עקה: יש חוק הביטול בלי השבה.

רעות אושעיה: יש, בלי השבה.

שחר עקה: בלי השבה.

שחר עקה: יש זכות ביטול בלי השבה.

רעות אושעיה: והביטול לא נעשה לפי חוזה.

רעות אושעיה: יש מקרים סוציאליים.

כרמל שאמה-הכהן: תודה, תודה.

כרמל שאמה-הכהן: רואה החשבון אדיר ענבר.

עמיר פרץ: רגע, תן לי.

עמיר פרץ: אני רוצה.

כרמל שאמה-הכהן: מה?

כרמל שאמה-הכהן: כולם רוצים כל הזמן.

עמיר פרץ: אני לא דיברתי.

עמיר פרץ: אבל לא משנה.

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת פרץ, בבקשה.

עמיר פרץ: תן למי שכבר נקבת בשמו.

כרמל שאמה-הכהן: רואה החשבון אדיר ענבר מ"קלאב הוטל".

כרמל שאמה-הכהן: אחריו, חבר הכנסת עמיר פרץ.

אדיר ענבר: תודה.

אדיר ענבר: אני, קודם-כל, סבור, כמו חבר הכנסת חסון, שכרגע יש פה מעט מאוד הבנה כלכלית לגבי המהות הכלכלית של העסקה הזאת, שהיא עסקה יחסית מורכבת בהשוואה לרוב העסקאות שאנחנו עושים – כל עסקת ה-time sharing.

אדיר ענבר: ואני שמעתי את זה גם אתמול – כאילו, לעשות את זה מהר, חפוז, לטפל במשהו, שאולי פשוט יחסל את כל התעשייה.

אדיר ענבר: אני רוצה קצת – על קצה המזלג – לשים טיפה הבנה כלכלית, עכשיו, על המהות של העסקה הזאת, שממנה אנחנו יכולים להגיע למקום אחר לגמרי.

אדיר ענבר: אגב, לפני זה, אם אפשר אולי, עדיין, לא לכלול הוראה לעסקאות עתידיות, אלא אחרי שילמדו אותה, אולי בעזרת הפיצול שלה.

כרמל שאמה-הכהן: למדנו, למדנו.

כרמל שאמה-הכהן: מי שלא למד שלא יצביע.

כרמל שאמה-הכהן: מי שלמד שיצביע.

אדיר ענבר: אולי בעזרת הפיצול, אני מתכוון, אפשר, אולי, עכשיו להגיע לזה שלא חייבים הוראה קדימה.

אדיר ענבר: אני לא יודע.

אדיר ענבר: זה כבר עניין משפטי.

אדיר ענבר: זה היה הפיתרון הכי טוב.

כרמל שאמה-הכהן: ההוראה קדימה היא אכן פחות דחופה מההוראה אחורה, אבל אין מניעה מלהחליט עליה.

אדיר ענבר: אתמול הייתה אווירה, שזה הדבר הכי טוב כדי לא לצלול לזה.

אדיר ענבר: עכשיו כבר עשו פיצול.

אדיר ענבר: זה רק זה.

אדיר ענבר: אז אולי אפשר שזה לא הוראת מעבר, אלא משהו אחר.

אדיר ענבר: זה רק - - -

רעות אושעיה: גם הפיצול נעשה - - -

אדיר ענבר: בכל אופן, אני רוצה להסביר את המהות הכלכלית, אדוני.

אדיר ענבר: חשוב לי מאוד שתבינו את המהות הכלכלית החדשה.

יואל חסון: כולם רוצים את זה.

יואל חסון: - - - רוצים את זה.

יואל חסון: - - - לטפל בזה.

עמיר פרץ: זה פיצול.

יואל חסון: אז בוא נתכנס ביחד ונחשוב.

כרמל שאמה-הכהן: מה נתכנס ביחד?

יואל חסון: למצוא פיתרון משפטי.

עמיר פרץ: למצוא פיתרון משפטי.

יואל חסון: לא יכול להיות שאין פיתרון משפטי.

יואל חסון: אין דבר כזה.

עמיר פרץ: אנחנו דנים בנושא כל-כך מהותי.

יואל חסון: אני אומר לך: יש כאן - - -

כרמל שאמה-הכהן: פיתרון משפטי זה עורכת הדין אתי בנדלר.

יואל חסון: לא.

עמיר פרץ: רגע, אני מבקש.

יואל חסון: לא, תן לי רגע.

יואל חסון: זה חשוב לי, חבר הכנסת פרץ.

קריאה: - - - את העניין הכלכלי.

קריאות: - - -

יואל חסון: אבל תן לי דקה.

יואל חסון: גם לך חשוב, ואתה לא מוותר על - - -

עמיר פרץ: לא.

עמיר פרץ: אני - - -

יואל חסון: אבל אנחנו באותו צד.

עמיר פרץ: זה לא קשור לצד.

יואל חסון: תקשיב רגע, אנחנו מסכימים על אותו דבר.

יואל חסון: תקשיב, אדוני היושב-ראש, אני אומר לך: הרי לא יכול להיות.

יואל חסון: מדברים פה על - - -

כרמל שאמה-הכהן: לא, אל תחזור על הטיעונים.

יואל חסון: לא, לא חוזר.

כרמל שאמה-הכהן: השאלה אם - - - להציע לה פיתרון משפטי.

יואל חסון: יפה.

יואל חסון: אז אני אומר לך: אי-אפשר לעוות פה את הכול, שמעוותים פה בסוף את רצון המחוקק.

יואל חסון: המחוקק – שזה אני בהקשר הזה – רצה לתקן את בעיות העבר.

יואל חסון: לא הייתי נכנס לבעיות העתיד, לא מכיר את העתיד – לא רציתי לעסוק בזה בכלל.

יואל חסון: למה לא אמרו לי בתחילת הדרך את זה?

אתי בנדלר: אמרו.

יואל חסון: לא אמרו.

אתי בנדלר: אני אמרתי - - -

יואל חסון: אז אני מקבל על אחריותי שלא הבנתי את העניין הזה, בסדר?

יואל חסון: יכול להיות שאמרת ואני לא הבנתי, בסדר?

יואל חסון: אני לוקח על אחריותי את העניין הזה.

יואל חסון: אבל, בשורה התחתונה אני המחוקק, אדוני היושב-ראש.

כרמל שאמה-הכהן: גם חבר הכנסת איתן כבל הוא היוזם.

לאה ורון: גם חבר הכנסת איתן כבל.

יואל חסון: מאה אחוז.

עמיר פרץ: לא, חבר הכנסת כבל לא העלה את יחידות הנופש.

יואל חסון: אבל את יחידות הנופש אני העלתי.

יואל חסון: - - - זו בקשה שלי.

עמיר פרץ: המכתב - - -.

עמיר פרץ: אם לא, זה לא היה עולה בכלל.

כרמל שאמה-הכהן: אבל לעניין.

יואל חסון: לעניין, לעניין.

יואל חסון: אדוני זה הכי לעניין.

עמיר פרץ: סליחה, הוא צודק.

עמיר פרץ: הוא העלה את זה.

כרמל שאמה-הכהן: שמה?

יואל חסון: את יחידות הנופש אני ביקשתי.

יואל חסון: אף-אחד אחר לא ביקש.

כרמל שאמה-הכהן: הבנתי.

כרמל שאמה-הכהן: אוקיי.

יואל חסון: לכן, אני ביקשתי לטפל בבעיות העבר.

כרמל שאמה-הכהן: אוקיי.

כרמל שאמה-הכהן: אתה יודע איך להפריד את זה היום?

יואל חסון: אני הייתי מציע, עכשיו, לעשות הפסקה.

יואל חסון: לשבת עם היועצת המשפטית, ועם מנהלת הוועדה.

יואל חסון: לחשוב בצורה יצירתית, איך אנחנו – לפחות, אתה יודע מה?

יואל חסון: – שמים את הנושא של העתיד לדיון אחר-כך.

יואל חסון: לא מתנים אותו בחקיקה הזאת.

יואל חסון: ובכנסת הבאה נבקש מחקר, נזמין את כולם, נבדוק, נלמד את הנושא ונעסוק בזה.

יואל חסון: לעשות את זה היום, אני אומר לך: זו אחריות כבדה, זה קל, זה פופוליסטי.

יואל חסון: הושבה, השבה, נשיב לכולם, זכות השיבה.

יואל חסון: בסדר?

יואל חסון: זה הכי קל.

יואל חסון: זה פופוליסטי וזה.

יואל חסון: מה ההשפעה של זה?

יואל חסון: אני לא יודע.

יואל חסון: לכן, אני חושב שיש לזה דרך.

יואל חסון: אני חושב שאנחנו צריכים לעשות הפסקה.

יואל חסון: להתכנס כולנו לישיבה רק שלנו – נבקש מהאחרים לצאת.

יואל חסון: נתכנס משפטית, ולחשוב על פיתרון משפטי.

כרמל שאמה-הכהן: למה, זו צריכה להיות ישיבה סודית?

יואל חסון: אני לא חושב שבפורום כזה אפשר לעשות.

יואל חסון: זה לא סודי בכלל.

כרמל שאמה-הכהן: היועצת המשפטית יודעת בשנייה להגיד לך או בדקה - -

יואל חסון: אני לא רוצה שהיא תעשה בשנייה, אני רוצה שהיא תחשוב.

יואל חסון: אני רוצה שנחשוב ביחד.

כרמל שאמה-הכהן: - - אם יש צורך בדיון כזה שיכול להביא לפיתרון.

כרמל שאמה-הכהן: אם דיון כזה יקדם פיתרון משפטי של הפרדה.

יואל חסון: אין מצב כזה - - -

עמיר פרץ: אין דבר כזה.

יואל חסון: אין דבר כזה.

עמיר פרץ: אנחנו מחוקקים.

עמיר פרץ: אני חושב שמה שחבר הכנסת חסון מעלה כאן – גם אני מרגיש מאוד לא נוח.

עמיר פרץ: כי ביחידות העבר התעסקנו - - - אדוני היושב-ראש.

כרמל שאמה-הכהן: כן.

עמיר פרץ: בשאלת העבר באמת עסקנו לעומק, וניסינו למצוא פיתרון כמעט לכל סוגיה מתפצלת: כולל סוציאליים, כולל העניין של החובות.

עמיר פרץ: פה אנחנו עוסקים בשוק העתידי שהוא הרבה יותר משמעותי מהעבר, ועוסקים בו באמת בחופזה.

עמיר פרץ: גם אני מרגיש פתאום.

עמיר פרץ: אני לא יודע להגיד.

עמיר פרץ: יכול להיות שאתה צודק שהרווחים שלהם הם כאלה, שאפשר להשית עליהם את העניין ואין שום בעיה.

עמיר פרץ: יכול להיות.

עמיר פרץ: הרי ממה התחיל כל הדיון?

עמיר פרץ: הזעקה הגדולה שכולנו לא השלמנו איתה, שבן-אדם כבול.

עמיר פרץ: עמדו פה אנשים ואמרו: אנחנו לא רוצים מכם כלום, תנו לנו ללכת.

יואל חסון: כבול היום, לא כבול עתידי.

עמיר פרץ: תנו לנו ללכת.

עמיר פרץ: זה מה שהם אמרו.

עמיר פרץ: מה הם רוצים מאיתנו?

עמיר פרץ: ואנחנו אמרנו: מה זאת אומרת?

עמיר פרץ: לא נותנים ללכת?

עמיר פרץ: לא נותנים לכם ללכת, אפילו שאתם לא רוצים כלום?

עמיר פרץ: אמרו: לא, לא.

אמיר שפיצר: אז בעוד שנה יהיו עוד כאלה.

שחר עקה: לא.

שחר עקה: אבל זה לא נכון.

שחר עקה: זה לא נכון.

רעות אושעיה: אבל ההבדל הבסיסי הוא שאנשים שרכשו בשנות התשעים, הם לא האנשים שרכשו - - -

עמיר פרץ: סליחה.

עמיר פרץ: למה אתה מפריע?

עמיר פרץ: למה את מפריעה כל הזמן?

עמיר פרץ: 20 דיונים ישבת בצורה יוצאת מן הכלל.

עמיר פרץ: פתאום התחלת לדבר, ואת מפריעה לכולם.

רעות אושעיה: כי היום זה באמת נוגע למי שמוכר.

עמיר פרץ: הבנתי.

עמיר פרץ: אז תירגעי.

רעות אושעיה: אני איתך.

עמיר פרץ: תודה.

עמיר פרץ: אני חושב שמה שאומר חבר הכנסת יואל חסון, גם מבחינת האחריות שלנו, להתחיל עכשיו לעשות בינינו תחרות מי תומך בצד הזה ומי בצד הזה.

עמיר פרץ: אני מאמין שכולנו תומכים, שהשוק הזה יוכל להתפתח.

עמיר פרץ: כי בסוף הוא שוק שנותן אופציה לרכוש מקום להבראה ולנופש, - -

כרמל שאמה-הכהן: טוב.

כרמל שאמה-הכהן: בוא נשמע את היועצת המשפטית.

עמיר פרץ: - - יותר מאשר בתי-מלון.

כרמל שאמה-הכהן: חברים, אין לנו זמן.

עמיר פרץ: בבקשה.

כרמל שאמה-הכהן: היועצת המשפטית, יש לך משהו לומר בעניין הזה?

אתי בנדלר: כפי שאני הסברתי אתמול, והסברתי במספר מילים היום, הוראת מעבר לא יכולה להיוולד, אלא אם-כן זו הצעת חוק נפרדת שדנה - - -

עמיר פרץ: בוא נעשה ממנה הצעת חוק נפרדת לעניין יחידות הנופש בעבר.

עמיר פרץ: נקודה.

עמיר פרץ: לא קשור לכלום.

יואל חסון: בדיוק.

יואל חסון: בדיוק.

אתי בנדלר: - - - תיקון לחוק הגנת הצרכן.

יואל חסון: אפשר לעשות את זה?

עמיר פרץ: כן, ודאי.

עמיר פרץ: נקרא לה: הצעת חוק יחידות הנופש.

עמיר פרץ: נקודה.

עמיר פרץ: בעבר, נקודה.

עמיר פרץ: והיא תעמוד בפני עצמה.

עמיר פרץ: לא צריך שהיא תהיה קשורה לשום חוק אחר.

עמיר פרץ: זה הכול.

יואל חסון: זו המהפכה שרצינו לעשות, אדוני.

יואל חסון: זו המהפכה.

יואל חסון: לזה באנו.

יואל חסון: לזה אני באתי.

יואל חסון: לא באתי לשום דבר אחר.

יואל חסון: לא באתי לשום דבר אחר.

יואל חסון: חדרי הכושר – למדתי את הנושא, אני מכיר אותו.

יואל חסון: את הנושא הזה אני לא מכיר.

יואל חסון: אני לא אקח אחריות פה.

אתי בנדלר: כל הסיפור של פיצול הצעת החוק – אני יכולה לפצל או להניח לקריאה שנייה ושלישית הצעת חוק מלאה או הצעת חוק מפוצלת – לא משנה – אבל שנולדת מהצעת החוק שפורסמה ב"רשומות" לקריאה הראשונה.

אתי בנדלר: הנושא של יחידות הנופש – התקשרויות העבר של יחידות הנופש – לא היה כלול בכלל בהצעת החוק, כפי שאדוני יודע.

יואל חסון: המקורית.

אתי בנדלר: לא היה כלול בכלל.

אתי בנדלר: לכן, אינני יכולה להניח היום הצעת חוק שמדברת אך ורק על התקשרויות עבר של יחידות נופש.

אתי בנדלר: אני יכולה להוסיף את זה כתיקון להצעת החוק במסגרת - - -, ולכן גם הוועדה החליטה על פיצול שמדבר על העקרונות הכלליים, כן?

אתי בנדלר: ובתוספת הרביעית תהיה: יחידות נופש, ההתקשרויות העתידיות, ותהיה לזה הוראת מעבר.

אתי בנדלר: זה מקסימום הגמישות המשפטית והלוליינות שאני יכולה לעשות בנתונים הקיימים.

אתי בנדלר: זה אחד.

אתי בנדלר: דבר שני, אני שבה ומזכירה לחברי הכנסת שבדיון אתמול אני הצעתי – ונדמה לי שאפילו משרד המשפטים או נציגי הממשלה הסכימו לקבל את ההצעה הזאת – לשתוק לגמרי ביחס לזכות ההשבה.

אתי בנדלר: זאת אומרת, לא לכתוב – לא שלא יהיה זכאי להשבה, ולא שיהיה זכאי להשבה.

אתי בנדלר: בהמשך, כשהוועדה תדון בחלק השני של הצעת החוק, היא יכולה לתקן את הנושא הזה ולהתייחס שוב לנושא של יחידות הנופש, העסקאות העתידיות.

יואל חסון: - - -

עמיר פרץ: - - -

אתי בנדלר: הרי הצעת החוק פוצלה עכשיו.

אתי בנדלר: יהיה עוד חלק שאם הכנסת מקבלת היום את החלטת הפיצול, אז אפשר יהיה להכיל על החלק שנשאר, שמיועד בעצם לטיפול בחדרי-הכושר או בכל מרכזי הספורט ואולי בעסקאות נוספות.

אתי בנדלר: היא יכולה אז לתקן גם את מה שהוועדה תקבל היום.

יואל חסון: את מציעה עכשיו לעשות את הסעיף שאנחנו אישרנו אתמול, רק בלי - -

אתי בנדלר: לא להתייחס.

יואל חסון: - - התייחסות בכלל - -

אתי בנדלר: בדיוק כך.

יואל חסון: - - לכל תמורה שהיא.

אתי בנדלר: לנושא ההשבה.

אתי בנדלר: לא להתייחס בכלל לנושא ההשבה.

יואל חסון: ואז את אומרת שאת משאירה את זה פתוח - - -

אתי בנדלר: כרגע, זה מה שיהיה בקשר לעסקאות של יחידות נופש.

אתי בנדלר: כשבמסגרת הדיון, בחלק השני של הצעת החוק, אפשר יהיה להעלות את זה שוב לדיון, ואפשר יהיה לתקן את זה.

אתי בנדלר: כך וכך, בנוסח, כפי שאני הקראתי, כפי שאני אניח היום – ואם אני אספיק להניח היום את הנושא הזה – יהיה כלול סעיף שאומר שהשר, באישור ועדת הכלכלה, רשאי לתקן את התוספת הרביעית.

אתי בנדלר: ככה שבכל מקרה אי-אפשר יהיה לעשות את זה – או במסגרת חקיקה ראשית בחלק השני של הצעת החוק, או במסגרת תקנות שיובאו לאישור הוועדה לצורך תיקון התוספת הרביעית.

אתי בנדלר: כך וכך.

עמיר פרץ: זה אומר, ומה שאת אומרת שאם לא מתייחסים להשבה – מה שבעצם מחייב ביניהם זה מה שיהיה כתוב בחוזה.

קריאה: נכון.

קריאה: לא, לא, זהו.

קריאה: זה נותח אתמול.

קריאה: - - -

אתי בנדלר: יש עכשיו עניין של פרשנות.

עמיר פרץ: סליחה.

עמיר פרץ: נו, אני שואל אותה.

עמיר פרץ: לא אתם.

עמיר פרץ: אתם כבר לא בדיון.

עמיר פרץ: אנחנו רוצים לסגור.

עמיר פרץ: אם אני יושב-ראש, אני מוציא את כולם.

עמיר פרץ: שמענו מספיק, אני אומר לכם.

עמיר פרץ: היושב-ראש מוציא את כולם.

עמיר פרץ: אנחנו כבר לא בעסק הזה.

שחר עקה: לא דיברנו.

עמיר פרץ: עם כל הכבוד.

עמיר פרץ: אני אומר לכם: אם אני יושב-ראש, אף-אחד לא נשאר פה, רק חברי הכנסת.

עמיר פרץ: אף-אחד לא נשאר פה.

עמיר פרץ: אבל הוא יושב-ראש נחמד.

אתי בנדלר: חבר הכנסת פרץ, יש עכשיו עניין של פרשנות.

אתי בנדלר: כי, לכאורה, אם החוק שותק בקשר לעניין הזה, הם יכולים להכניס הוראות בקשר להשבה, ולכתוב שלא תהיה השבה וכן תהיה השבה, תהיה השבה חלקית.

אתי בנדלר: הם יוכלו לכתוב מה שהם רוצים בהסכם.

אתי בנדלר: אבל, יכול צרכן, אם ירצה, או ארגון צרכנים, להביא את החוזה הזה לבחינה, או של בית-הדין לחוזים אחידים או של בית-משפט אחר במסגרת פרשנות של ביטול חוזה לפי חוק החוזים, ובית-המשפט יחליט אם הסעיף הזה – נניח שהם יכתבו שאין השבה – אם הוא חוקי או לא חוקי; אם הוא מקפח או לא מקפח; אם הוא פוגע בתקנת הציבור או לא פוגע בתקנת הציבור.

אתי בנדלר: זאת, כל עוד המחוקק שותק בקשר לעניין הזה.

יואל חסון: ואם בתוך החוק הזה אנחנו מעבירים שכרגע הבסיס של כל העבר יתבסס על סעיף – אם אני זוכר טוב זה היה 14, 13.

יואל חסון: זאת אומרת, את הבסיס לעניין של יחידות הנופש, במקום הסעיף הזה, העתידי, אנחנו נתייחס כרגע לכללים שהיום מתייחסים לכללים למכירת יחידת הנופש – סעיף 14 או 13.

אתי בנדלר: לא, לא, לא.

אתי בנדלר: זה סעיף חדש.

יואל חסון: אי-אפשר לחבר אותם?

אתי בנדלר: לא.

אתי בנדלר: זה סעיף חדש שדן בביטול עסקה.

אתי בנדלר: הסעיף הזה יאמר שצרכן רשאי – פחות או יותר.

אתי בנדלר: אני לא אומרת את הנוסח הסופי, אוקיי?

אתי בנדלר: – צרכן רשאי לבטל, בכל עת, עסקה מהסוג המנוי בתוספת הרביעית, ובלבד שהודיע על כך מראש לעוסק תקופה המנויה בתוספת האמורה, ושילם דמי-ביטול בשיעורים הנקובים באותה תוספת.

אתי בנדלר: ויש סעיף נוסף שאומר שהשר, באישור ועדת הכלכלה של הכנסת, רשאי לשנות בצו את התוספת הרביעית.

אתי בנדלר: ואז תהיה תוספת רביעית שתאמר: יחידות נופש, הודעה מוקדמת – אני אתייחס גם לנושא – ובלבד שמסר הודעה מוקדמת בתקופה הנקובה בתוספת הרביעית.

אתי בנדלר: ואז יהיה כתוב שבתוספת הרביעית, העסקה לרכישת יחידות נופש – אני מדברת על משהו מאוד-מאוד כללי – עסקה לרכישת יחידות נופש, הודעה מוקדמת – נניח שהוועדה לא תשנה את מה שהוועדה החליטה אתמול בדיון, שיוצבע על הבקשה לדיון מחדש – הודעה מוקדמת תיכנס לתוקפה בתום שנתיים, לאחר שנה שבה נמסרת ההודעה, אוקיי?

יואל חסון: בלי התייחסות להשבה.

אתי בנדלר: בלי.

אתי בנדלר: לא התייחסתי.

אתי בנדלר: ואז יש לי הוראת מעבר לגבי כל הסיפור של הנוסחאות שהוועדה החליטה לגביהן.

כרמל שאמה-הכהן: טוב.

כרמל שאמה-הכהן: יש הסכמה?

עמיר פרץ: אני לא יודע.

עמיר פרץ: אם זה הפיתרון המשפטי, לא נראה לי שיש.

עמיר פרץ: אין לנו דרך.

יואל חסון: אני - - - תמכנו בפעם הקודמת, אתמול.

יואל חסון: אבל אם אין פיתרון אחר – פשוט זה הולך עוד פעם לבתי-משפט ולעניינים, וזה מה שמטריד אותי בסוף.

אתי בנדלר: ייתכן שהוועדה תשלים את דיוניה עוד לפני שהמקרה הראשון יגיע לבית-המשפט, ותקבע את ההוראות הנכונות.

לאה ורון: וגם ייתכן שהם לא יכתבו בחוזה - - - השבה.

לאה ורון: הם יבינו שהמחוקק יאמר את דברו אם הם יכתבו את זה בחוזים שלהם.

אתי בנדלר: לא ייתכן שיקבעו זכות השבה, - -

לאה ורון: בדיוק.

לאה ורון: משא-ומתן עם לקוח - - -

אתי בנדלר: - - עם איזשהו סכום סביר.

אתי בנדלר: נניח, לצורך העניין, החלק היחסי שנעשה שימוש, - -

עמיר פרץ: - - -

אתי בנדלר: - - בתוספת x אחוזים.

אתי בנדלר: אינני יודעת.

קריאה: לא, - - -

עמיר פרץ: מה, ביניהם?

אמיר שפיצר: העוסקים.

אתי בנדלר: כן.

אתי בנדלר: זה מה שיהיה כתוב בחוזה, - -

עמיר פרץ: בחוזה ביניהם - - -?

אתי בנדלר: - - ובית-הדין לחוזים אחידים יגיד שזו הוראה סבירה.

קריאה: - - -

יואל חסון: הם יכולים לכתוב בחוזה עכשיו.

עמיר פרץ: בחוזה יכתבו מה שהם רוצים.

עמיר פרץ: אנחנו לא מתערבים בחוזה.

אהוד פלג: זה מה שהם עשו עד היום, ולאן זה הביא אותנו?

אהוד פלג: חשבתי שאנחנו הולכים ללמוד ממקרי העבר.

עמיר פרץ: אבל עד היום הוא לא היה יכול להשתחרר.

עמיר פרץ: באמת.

עמיר פרץ: מה הבעיה?

עמיר פרץ: באנו להשיג עיקרון.

עמיר פרץ: עכשיו, כשהשגנו אותו, אז אנחנו - - - נחמד.

שחר עקה: רוצים עוד.

שחר עקה: תיאבון.

עמיר פרץ: אני בעד.

עמיר פרץ: רק אני, כמו חבר הכנסת יואל חסון, מרגיש שבנושא של העבר התעסקנו מאות שעות, ובנושא של השוק העתידי, שיותר – יכול להיות שאתם צודקים.

עמיר פרץ: אני לא מרגיש יכולת לקבל החלטה.

עמיר פרץ: אין לי יכולת.

עמיר פרץ: אבל את הדבר העיקרי, שכולם התקוממו שכובלים מישהו, גמרנו את העניין.

עמיר פרץ: אין כבילה יותר.

אהוד פלג: יש כל-מיני צורות של כבילה.

אתי בנדלר: זו כבילה, חבר הכנסת פרץ.

אתי בנדלר: אי-אפשר להתעלם מזה שברגע שיש קנס יציאה כל-כך גבוה, זו כבילה.

אתי בנדלר: זו המשמעות.

יואל חסון: שאתה יודע עליו מראש.

יואל חסון: שאתה יודע עליו מראש.

אתי בנדלר: בסדר.

אתי בנדלר: אני יודעת על זה מראש, אבל עדיין זו כבילה.

קריאות: - - -

אתי בנדלר: גם בחדרי הכושר אני יודעת מראש.

יואל חסון: לא, אבל לא הייתה לי אופציה בחדרי הכושר.

יואל חסון: את נותנת את הדוגמה הזאת.

אתי בנדלר: יש אופציה.

אתי בנדלר: האופציה - - -

יואל חסון: סליחה, את מעוותת.

רעות אושעיה: - - - לא נכון.

יואל חסון: תני לי, בבקשה.

יואל חסון: את מעוותת.

יואל חסון: את נותנת דוגמה של חדרי הכושר כל הזמן, וזה לא נכון.

יואל חסון: ברשותך, אין לי אופציה.

יואל חסון: בחדרי הכושר, יש לי מה שהיה עד היום – שגם כנראה לא יתוקן בינתיים – זה שעשו לי מחיר חודשי יקר ביותר, וכפו עליי ללכת למסלול שנתי.

יואל חסון: אין לי אופציה אחרת.

יואל חסון: אם אני רוצה ללכת היום, ללכת ולעשות, מלון באופן פרטי, אני לא יכול ללכת ליחידת נופש.

יואל חסון: יש לי אינספור אפשרויות - - -

אתי בנדלר: אבל אני אסביר לך: - -

יואל חסון: זה לא נכון שזה אותו דבר.

יואל חסון: - - - זה חדר כושר.

אתי בנדלר: - - גם בחדר כושר שילמת מנוי לשנה, אוקיי?

אתי בנדלר: ואתה רוצה לבטל את זה - - - לחצי שנה, תבטל.

אתי בנדלר: אתה רק משלם קנס יציאה על חצי השנה שאתה לא עושה שימוש.

אתי בנדלר: זו המשמעות - - -

יואל חסון: - - - בפרופורציה אפילו.

יואל חסון: זה לא אותו דבר.

קריאה: - - -

עמיר פרץ: שאלה אחת, לשאול את היועצת המשפטית: מה שתיארו כאן לגבי בתי-אבות, כן?

עמיר פרץ: האם, נניח, שמישהו שהשתמש ביחידת נופש שלו במשך 15 שנים.

עמיר פרץ: הרי היום, אם הוא רוצה למכור אותה הוא מוכר אותה במחיר מלא, נכון?

עמיר פרץ: הוא יכול למכור אותה בכל מחיר שהוא רוצה, את הזכות הזאת.

עמיר פרץ: האם את אומרת שאם אחרי, נניח, תקופה שהוא השתמש ורצה למכור, אז מחיר המכירה יהיה מוגבל או שהוא יהיה חייב להחזיר את זה לבעלים?

עמיר פרץ: יהיה מותר לו למכור?

רעות אושעיה: הוא לא מוגבל.

אתי בנדלר: הכול תלוי בהסכם.

עמיר פרץ: כי בבתי-האבות הוא חייב להחזיר לבעלים.

עמיר פרץ: הוא לא יכול למכור בעצמו.

אתי בנדלר: חבר הכנסת פרץ, אין היום הוראת חוק המגבילה את העוסק מלקבוע בחוזה סעיף המגביל את העבירות.

אתי בנדלר: דהיינו, גם היום הם יכולים בחוזה לומר - - -

עמיר פרץ: אז זה לא טוב.

עמיר פרץ: זה נגד הצרכן.

קריאה: - - - הסכמה.

יואל חסון: זה עמוק.

יואל חסון: זה עמוק.

רעות אושעיה: - - - time sharing.

רני נויבואר: אדוני, אני יודעת על תיק בבית-משפט שהתנהל נגד אחת החברות פה, שהם סירבו, שאדם מצא לו את הקונה כבר, הם סירבו להעביר.

רני נויבואר: הם מתלים את ההעברה בהסכמה, על אף שבעצם הסכום הראשוני כבר שולם; על אף שבעצם לא בדקו את היכולת הפיננסית.

רעות אושעיה: עסקת time sharing - - -

עמיר פרץ: זה לא בסדר.

יואל חסון: זה לא בסדר.

עמיר פרץ: זה לא בסדר.

קריאות: - - -

רעות אושעיה: - - -.

רעות אושעיה: אני לא יודעת על איזו חברה ספציפית את מדברת, אבל עסקת time sharing כעסקה - - -

קריאה: זה לא בסדר.

אהוד פלג: זה הכול?

אהוד פלג: אין יותר דברים שלא בסדר?

אהוד פלג: מה עם דמי האחזקה שהם - - - עכשיו?

אהוד פלג: איך הגיעו למצב הזה?

עמיר פרץ: אנחנו כבר גמרנו עם זה, הלו.

יואל חסון: אבל פתרנו את זה.

עמיר פרץ: פתרנו - - -

קריאה: - - -

אהוד פלג: - - - עוד לא פתרת שום דבר.

רעות אושעיה: אבל כן נגמר.

רעות אושעיה: אתה לא היית אתמול בערב כדי לדעת - - -

יואל חסון: פתרנו.

יואל חסון: פתרנו אותם.

קריאות: - - -

כרמל שאמה-הכהן: קדימה לא פתרנו.

עמיר פרץ: זה שירצה, - - - מדמי-אחזקה.

עמיר פרץ: הוא לא משלם.

כרמל שאמה-הכהן: קדימה זה מורכב, כן.

ביתיה גוטל: זה לא פיתרון מה - - -

אדיר ענבר: אדוני, אני הייתי ברשות דיבור, - -

כרמל שאמה-הכהן: כן, בבקשה.

אדיר ענבר: - - רציתי להגיד משהו על העניין הכלכלי.

עמיר פרץ: - - - לנו פיתרון.

כרמל שאמה-הכהן: כן, אבל די, חבר הכנסת פרץ.

כרמל שאמה-הכהן: די.

כרמל שאמה-הכהן: דיברתם חצי שעה.

כרמל שאמה-הכהן: כן.

אדיר ענבר: תראו, הוועדה - - -

עמיר פרץ: - - - לנו פיתרון.

עמיר פרץ: אני לא רוצה לדון בעתיד.

עמיר פרץ: נקודה.

יואל חסון: אני לא רוצה גם.

עמיר פרץ: זה הכול.

עמיר פרץ: רוצים לבטל את הכול, נבטל את הכול.

עמיר פרץ: זה חוסר אחריות.

יואל חסון: מה אתה רוצה?

יואל חסון: שאני אמשוך את ההצעה?

יואל חסון: אני יכול למשוך - - -

כרמל שאמה-הכהן: מה אתה יכול?

יואל חסון: אני יכול למשוך את ההצעה - - -

עמיר פרץ: לא, אתה לא יכול.

עמיר פרץ: זה כבר בידי הוועדה.

כרמל שאמה-הכהן: אתה לא יכול

יואל חסון: אני יודע שאני לא - - -

עמיר פרץ: זה חוסר אחריות מצידנו לדון בעתיד.

יואל חסון: אני לא רוצה לדון בעתיד.

עמיר פרץ: לא אחריות כלפי הצרכנים ולא כלפי העוסקים.

יואל חסון: אני לא רוצה לדון בעתיד.

עמיר פרץ: אנחנו לא רוצים להחליט בעתיד.

עמיר פרץ: אתם מאלצים אותנו להחליט החלטות בלוח-זמנים בלתי ראוי לחלוטין.

עמיר פרץ: אם אין פיתרון משפטי, יכול להיות שהכול יתבטל, אז מה נעשה.

עמיר פרץ: כל מה שהשגנו ילך.

יואל חסון: שעוד לא התייחסנו למכתב של השר, שמעוות לחלוטין את מה שהסכמנו.

יואל חסון: אבל זה סיפור אחר.

יואל חסון: אבל, אדוני, לא רוצים לדון בעתיד.

יואל חסון: תמצאו לנו פיתרון לדבר הזה.

יואל חסון: יש כאן החלטה עקרונית ללכת למהלך דרמטי, שיציל את האנשים בעבר.

יואל חסון: צריך לחשוב כאן חשיבה יצירתית.

כרמל שאמה-הכהן: די, אני לא יכול.

כרמל שאמה-הכהן: יש שחוזרים על טענות 200 פעם.

יואל חסון: אבל תתייחס.

כרמל שאמה-הכהן: תאמין לי שאני אתייחס.

כרמל שאמה-הכהן: את אותן הטענות – אם אני אנתק מהפרוטוקול הזה – אפשר להלביש בכל דיון של ועדת הכלכלה.

כרמל שאמה-הכהן: בכל דיון אפשר להגיד: זה מורכב, זה מסובך, בואו לא נחליט.

עמיר פרץ: לא, לא, לא.

כרמל שאמה-הכהן: בוא, תאמין לי.

כרמל שאמה-הכהן: אבל עזוב, לא משנה, הטענות שלכם עומדות.

כרמל שאמה-הכהן: רואים שאנחנו לא מתקדמים.

כרמל שאמה-הכהן: כן.

אדיר ענבר: אני רוצה רק להגיד את העניין הכלכלי, וממש על קצה המזלג: במה שהוועדה - - -

עמיר פרץ: - - - חשובה.

כרמל שאמה-הכהן: אני בסוף מצביע.

עמיר פרץ: תסמס לי.

עמיר פרץ: תסמס לי, אני חוזר.

עמיר פרץ: אני לא יכול לשמוע את זה.

כרמל שאמה-הכהן: אין בעיה.

עמיר פרץ: אני הבנתי את העיקרון, ואני מוכרח ללכת לפגוש - - -

אדיר ענבר: במה שהוועדה החליטה אתמול, היא כבר עצם הרעיון של הכנסת זכות ביטול.

אדיר ענבר: אפשר לבטל פרוצדורה כזאת ואחרת כל הזמן.

אדיר ענבר: הוועדה שינתה כבר את המשמעות של מה זה time sharing, ואני אגיד מדוע – מבחינה כלכלית פשוטה מאוד: עד עכשיו הייתה עסקה שהיא כובלת, לא במובן השלילי של המילה כובלת, אלא שני הצדדים צריכים לקיים אותה.

ניצן חרותי: כובלת גם במובן השלילי - - -

אדיר ענבר: סליחה, אני לא הפרעתי לך כשדיברת.

ניצן חרותי: אני לא דיברתי.

אדיר ענבר: הייתה עסקה, ששני הצדדים חייבים לקיים אותה.

אדיר ענבר: העסקה הפכה עכשיו – אם לוקחים את זכות הביטול, היא הפכה להיות עסקה אחרת לגמרי – שהיא עסקה שנותנת אופציה.

אדיר ענבר: זאת העסקה.

אדיר ענבר: אין צל צילו של ספק מבחינה כלכלית.

אדיר ענבר: כל כלכלן יגיד את זה.

אדיר ענבר: מה קרה?

אדיר ענבר: היות ובכל פעם מחליט הצרכן מחדש אם הוא רוצה לקחת את השוטף, העסקה היא עסקה שנותנת אופציה לצרכן לקנות במשך כך וכך זמן – יש עוד עסקאות כאלה בשוק – שירות במחיר מאוד מוזל באופן יחסי לכמה שזה מלון רגיל: וזאת על האופציה הזאת, להחליט לקנות את השירות הזה, הוא משלם סכום בהתחלה.

אדיר ענבר: הסכומים לא יהיו כמו שהיום, כי זו עסקה חדשה שהמהות הכלכלית שלה – השוק ייצור משהו אחר.

אדיר ענבר: אין שום תקדים בכל הדברים שאתם מכירים שמחזירים, משיבים עלויות של אופציה.

אדיר ענבר: אופציה, ברגע שקנית את עצם האופציה, אתה יכול אחר-כך לא לקנות את השירות.

אדיר ענבר: אתם רוצים להחזיר השבה על האופציה?

אדיר ענבר: אז אני אגיד לכם שתווי שי של "קו-אופ" ושל "שופרסל", שזו תעשייה של, נדמה לי, שבעה מיליארד שקל או משהו כזה, זאת רק אופציה לקנות מוצרים.

אדיר ענבר: יש לו תאריך סיום.

אדיר ענבר: לא השתמשתי, שיחזירו לי את מה שקניתי.

אדיר ענבר: לא מחזירים.

לאה ורון: הוועדה עובדת גם על זה.

אדיר ענבר: אז אני אגיד לכם שהקופונים שאני מקבל כל - - -

לאה ורון: ישנה הצעת חוק שמונחת על שולחן הוועדה בנושא.

אדיר ענבר: סליחה, רגע.

אדיר ענבר: אבל אני לא מפריע לך, גברתי, מנהלת הוועדה.

אדיר ענבר: אני לא מפריע לך, אל תפריעי לי.

אדיר ענבר: אני אגיד לכם שכשאני מקבל כל יום למייל קופונים כאלה: "גרופון" או לא יודע איך קוראים להם, שאומרים לי: תשמע, שלם 3,000 שקל, ותוכל לקנות תוך שלושה חודשים, "אם יבוא לך", מכונית, במקום ב-150,000 שקל, ב-120,000 שקל.

אדיר ענבר: זאת האופציה.

אדיר ענבר: שילמתי 3,000 שקל, התחרטתי, מישהו נפטר במשפחה.

אדיר ענבר: משהו קרה.

אדיר ענבר: מחזירים לי את ה-3,000 שקל?

אדיר ענבר: על מה אתם מדברים?

אדיר ענבר: לבטל אופציה?

אדיר ענבר: אין צל של תקדים לעניין הזה.

אדיר ענבר: אופציה נרכשת, ובאותו רגע היא של הזה.

אדיר ענבר: זה לא חלק מהשירות.

אדיר ענבר: העסקה תתומחר אחרת לגמרי.

אדיר ענבר: השוק העתידי שאתם מדברים עליו, אם קיימת הוראת ביטול, הוא שוק של רכישת אופציה, ואחר-כך ניצול האופציה.

אדיר ענבר: אתם נותנים לבן-אדם לבטל, אז אי-אפשר להחזיר את עלות האופציה.

כרמל שאמה-הכהן: אפשר להסתכל על כל עסקה כעסקה לרכישת - - -

אדיר ענבר: אני לא מדבר על הכמות, אבל זה בפירוש ככה.

ניצן חרותי: אין רכוש - - -

אדיר ענבר: אגב, זה גם יימדד ככה.

אדיר ענבר: העלות של האופציה היא לא 37,500 שקלים, נגיד, מתוך 50,000 שקל או משהו כזה.

אדיר ענבר: יש איזה תמחיר בשוק כל הזמן.

אדיר ענבר: השוק משתנה.

אדיר ענבר: השוק יורד, השוק עולה.

אדיר ענבר: זה נורא מורכב כמה להחזיר, לא להחזיר.

אדיר ענבר: מה זה בנק?

אדיר ענבר: אנחנו לא מדברים עם בנקים שמחזיקים את הכסף בכיס.

כרמל שאמה-הכהן: בנק מחזיר את הכסף עם ריבית והצמדה.

כרמל שאמה-הכהן: אתה מחזיר לו פחות כסף.

ניצן חרותי: הוא לא מחזיר.

אדיר ענבר: לא, להיפך.

אדיר ענבר: בבנק, השירות הוא שהוא נותן לך כסף, והוא מקבל על זה ריבית.

אדיר ענבר: עכשיו, אתה רוצה להפסיק את השירות המתמשך – זו לא אופציה.

אדיר ענבר: אתה רוצה להפסיק את השירות המתמשך, אז אתה מפסיק.

אדיר ענבר: פה, זו אופציה לצרוך שירות שעוד לא צרכתי אותו בכלל.

אדיר ענבר: הם רוצים להחזיר לי - - - אופציה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה, אדוני.

כרמל שאמה-הכהן: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: כן.

ביתיה גוטל: רק כמה מילים לדברי האדון המכובד: ראשית, להציג את העסקה שהייתה קיימת כעסקה מאוזנת, שבה אף-אחד לא יכול להשתחרר, וזה ההסכם – זו הצגה מאוד מעוותת, מאחר וצד אחד היה יכול להעלות את דמי-האחזקה כרצונו, לשנות את תנאי המלון כרצונו.

קריאה: - - -

ביתיה גוטל: רגע, בבקשה.

ביתיה גוטל: אדוני, אני הקשבתי.

ביתיה גוטל: וזו הצגה מעוותת.

ביתיה גוטל: זו הייתה עסקה לא הוגנת, ולדעתנו גם הפיתרון שהוצע אינו הוגן.

ביתיה גוטל: לענייננו, להצגה של העסקה החדשה כאופציה, היא משונה.

ביתיה גוטל: אני לא מכירה אף אופציה שאני משלמת דמי-אחזקה שנתיים עליה.

ביתיה גוטל: אני קונה זכות.

ביתיה גוטל: יש הבדל דרמטי בין זכות לאופציה: על זכות אפשר לוותר ולקבל את הכסף בחזרה, אולי בתשלום איזשהו קנס.

ביתיה גוטל: זה לא לקנות אופציה.

ביתיה גוטל: כשאני קונה אופציה, לקבל 3,000 שקל להנחה ברכב, כבודו, אני לא משלמת על דמי-אחזקה שנתיים על האופציה הזאת.

ביתיה גוטל: אני לא מכירה את זה, גם אם מימשתי וגם אם לא מימשתי – אני לא משלמת עליה דמי-אחזקה שנתיים.

כרמל שאמה-הכהן: טוב.

כרמל שאמה-הכהן: חברים, תודה רבה.

קריאה: משפט אחד, אדוני, אם אפשר.

כרמל שאמה-הכהן: לא, לא, - - -

יואל חסון: אבל את נהנית עבור שירות.

יואל חסון: ברגע ששילמת - - -

קריאות: - - -

ביתיה גוטל: אדוני, אני משלמת גם אם אני לא נהנית, וגם אם אני נהנית, וגם אם אני לא נהניתי.

ביתיה גוטל: והמלון השכיר את זה למישהו אחר, אני עדיין משלמת.

יואל חסון: מה זה "השכיר"?

ביתיה גוטל: ואם אני ארצה אני גם אשלם 5,000 שקל.

יואל חסון: בעתיד זה לא יהיה ככה, את מסכימה איתי.

רעות אושעיה: אבל זה לא נכון - - -

שחר עקה: זה לא מדויק.

יואל חסון: - - - שבעתיד זה יהיה ככה.

ביתיה גוטל: אני יודעת מה יהיה בעתיד.

יואל חסון: אתם לא תיתנו שזה יהיה בעתיד.

רעות אושעיה: את מדברת על הסכמים משנות התשעים - - -

קריאות: - - -

יואל חסון: החוק פה לא נותן התייחסות לדמי-האחזקה.

כרמל שאמה-הכהן: מספיק עם הוויכוח.

יואל חסון: - - -

שחר עקה: אתם כל הזמן נתפסים - - -

כרמל שאמה-הכהן: כן, בבקשה.

כרמל שאמה-הכהן: בדקה.

יואל חסון: דמי-האחזקה הם לא לא חוקיים, נכון?

יואל חסון: הם לגיטימיים.

ביתיה גוטל: אבל אם - - - שמי שלא משלם דמי-אחזקה, לא נהנה מהשירות, לא צריך לשלם דמי-אחזקה?

כרמל שאמה-הכהן: אבל מספיק.

כרמל שאמה-הכהן: מספיק.

כרמל שאמה-הכהן: גברתי.

יואל חסון: ברור.

יואל חסון: אם הוא הפר את העסקה, הוא לא.

יואל חסון: מה זאת אומרת.

אהוד פלג: אם יש לי דקה אני אגיד שני דברים: הדבר הראשון, דברים שנאמרו פה על האיזון בין שני צדדים, עם כוח כלכלי כמעט שווה, מזכיר לי את הפיל והעכבר שהולכים בדרך, והעכבר אומר לפיל: תראה כמה אבק אנחנו עושים.

אהוד פלג: אז זה האיזון.

אהוד פלג: זה האיזון.

אהוד פלג: עכשיו, אני רוצה לומר משהו על ללמוד מהעבר, ולא להגיע בעוד כמה שנים לאותו מקום שכל-כך הרבה זמן אנחנו הקדשנו לו בשבועות האחרונים.

אהוד פלג: אנחנו פה יוצרים, עם הסדרים לא מתאימים, את המקרים הסוציאליים ואת המסכנים שחבר הכנסת פרץ כל-כך דאג להם בהקשר הזה, לעתיד לבוא.

אהוד פלג: "קלאב הוטל" היא האחרונה שיכולה לבוא ולרחוץ בניקיון כפיה, על רקע ההתנהגות הכוחנית שלה שרמסה את ההגינות בהתנהלות מול הצרכנים; על רקע דמי-האחזקה שהיו כמו חתול בשק, ששינו לחלוטין את כדאיות העסקה בין צרכן שהובטח לו אל"ף, כולל שהובטח לו שברגע שהוא ירצה למכור יש מיליון קופצים ו"קלאב הוטל" תעזור לו, למצב שאליו הגענו.

אהוד פלג: זה הרקע שצריך להיות לנגד עיניכם.

אהוד פלג: ו"קלאב הוטל", עם הדיבורים המאוד יפים שלה, על-ידי הנציגים המאוד מיומנים שלה, לא צריכה פה להוליך שולל את הוועדה הזאת.

אהוד פלג: אחרת, נחזור לאותו מקום.

שחר עקה: יש פה נציגים חוץ מ"קלאב הוטל".

שחר עקה: ברשותכם, אני רוצה להגיד כמה מילים.

שחר עקה: אפשר כמה מילים, ברשותכם?

כרמל שאמה-הכהן: נציג של מי אתה?

כרמל שאמה-הכהן: של "פתאל".

כרמל שאמה-הכהן: לא רק "קלאב-הוטל".

כרמל שאמה-הכהן: דיברתם.

כרמל שאמה-הכהן: דיברתם.

כרמל שאמה-הכהן: דיברתם, גמרנו.

שחר עקה: לא דיברתי.

רעות אושעיה: סמנכ"ל כספים, ההיבט הכספי.

שחר עקה: אני רוצה להגיד רק שתי מילים: חוץ מהשוק של "קלאב-הוטל", יש עוד - - -

לאה ורון: חגי, שמך?

שחר עקה: שחר.

שחר עקה: שחר עקה, סמנכ"ל הכספים של "פתאל".

שחר עקה: חוץ מ"קלאב-הוטל" יש את "ישרוטל", יש את "פתאל", שמכרו.

שחר עקה: ואני חושב שהעסקאות שקשורות לבתי-המלון שלנו ושל "ישרוטל" הן לא בבית-משפט, כי זה לא אותן עסקאות.

שחר עקה: מה שאתם עושים פה, אתם הורגים שוק עתידי שחי ונושם בכל העולם.

שחר עקה: אנחנו גם עובדים באירופה.

שחר עקה: הדברים האלה עובדים בכל העולם, וככה מממנים בתי-מלון.

שחר עקה: המצב בארץ הוא שהיום לא בונים בתי-מלון, כי אין מימון.

שחר עקה: קשה מאוד.

שחר עקה: אני לא זוכר מתי בנו בפעם האחרונה בית-מלון בים-המלח או באילת.

שחר עקה: אין.

שחר עקה: אנחנו מתכננים לבנות מלון נוסף באמצעות אותן זכויות נופש.

שחר עקה: מה שאתם מתכננים כרגע לעשות זה פשוט לגדוע את הענף הזה, ולא ייבנו פה שום דבר יותר בשנים הקרובות.

שחר עקה: מה שאנחנו עושים עובד נהדר.

שחר עקה: אין בעיות.

שחר עקה: אני לא רואה סיבה, בגלל עסקאות אחרות, לשנות את כל העתיד של כל הענף הזה.

שחר עקה: זו נקודה ראשונה.

שחר עקה: נקודה שנייה: גם סוג האוכלוסייה שבאה וקנתה יחידות נופש לפני 20 שנה – אני הייתי אז סטודנט.

שחר עקה: אני זוכר, הביאו אותי לאיזה כנס.

שחר עקה: לא היה לי גרוש, וניסו למכור לי יחידה.

שחר עקה: היום זו לא אותה אוכלוסייה.

שחר עקה: כל אחד בא עם שני עורכי-דין.

שחר עקה: יש לו כסף.

שחר עקה: הם לא לוקחים משכנתאות בשביל זה.

שחר עקה: זה לא אותו סיפור בכלל.

שחר עקה: ואתם באים עוד פעם.

ניצן חרותי: ממה נפשך?

ניצן חרותי: אז הכול בסדר.

ניצן חרותי: אז אף-אחד לא - - -

רעות אושעיה: - - -

שחר עקה: לא הכול בסדר.

שחר עקה: אני אגיד לך מה יכול להיות לא בסדר: מחר יש טילים על אילת, יותר מהקצת שהיה באוגוסט.

שחר עקה: וכולם מחליטים, אילת לא טוב.

שחר עקה: עכשיו הם רוצים לבטל את העסקה.

שחר עקה: מה אני עושה?

שחר עקה: מה יש לי כסף על העץ?

שחר עקה: הכול בבלוקים.

שחר עקה: כמו שאמרו קודם, לפניי: שיבואו וייקחו את האסלות.

שחר עקה: זה לא בר-ביצוע בכלל.

אדיר ענבר: לא יהיה ענף בכלל.

שחר עקה: ולא יהיה ענף.

שחר עקה: זה פשוט לא הגיוני.

כרמל שאמה-הכהן: כן.

אמיר שפיצר: משפט אחד: ההצעה שעומדת על הפרק כרגע, מדברת על כך שתהיה זכות ביטול בעוד מספר שנים, ונושא ההשבה יהיה בהסכם שבין הצרכן לבין העוסק.

אמיר שפיצר: זאת אומרת, הם עדיין יכולים לקבוע כל סכום שהם רוצים בתור – עדיין יש להם את הזכות לקבוע בהסכם.

כרמל שאמה-הכהן: יש לנו עכשיו שתי אופציות, אני מבין, נכון?

יואל חסון: לא, קודם צריך להצביע על הרוויזיה - - -

כרמל שאמה-הכהן: מה?

יואל חסון: צריך להצביע על הרוויזיה שלך.

כרמל שאמה-הכהן: בלי הסכמה?

יואל חסון: מה?

כרמל שאמה-הכהן: בלי הסכמה?

יואל חסון: לא, אם יש בכלל רוויזיה, צריך לאשר את הרוויזיה שלך.

כרמל שאמה-הכהן: יש רוויזיה.

כרמל שאמה-הכהן: אתה תומך ברוויזיה?

יואל חסון: מה?

כרמל שאמה-הכהן: אתה תומך ברוויזיה?

יואל חסון: לא יודע.

יואל חסון: תלוי - - -

כרמל שאמה-הכהן: אז מה אתה חושב, שאני בגן-ילדים?

כרמל שאמה-הכהן: באמת - - -

יואל חסון: אם הייתי חושב שאתה בגן-ילדים הייתי בא עם כדור.

יואל חסון: במשחק, כמובן.

יואל חסון: אבל בוא נגיע להסכמה.

יואל חסון: בוא נראה מה עושים עם הסיפור הזה.

כרמל שאמה-הכהן: יש שתי אופציות.

כרמל שאמה-הכהן: עם שתי האופציות אני יודע לחיות.

כרמל שאמה-הכהן: אם יש אנשים פה שחושבים שצריך עוד זמן ללמוד.

כרמל שאמה-הכהן: אני רואה כמה זה בוער בחברי הוועדה.

כרמל שאמה-הכהן: אני יכול גם לסיים את החקיקה היום, אין לי בעיה.

כרמל שאמה-הכהן: אבל מה שאתם רוצים.

כרמל שאמה-הכהן: אם מה שהיא הציעה מקובל, אני מוכן להתקדם.

יואל חסון: שהסעיף שאישרנו אתמול - - -

כרמל שאמה-הכהן: ואם לא, נתכנס במועד מאוחר יותר היום ונצביע.

יואל חסון: הסעיף שאישרנו היום בלי ההתייחסות להשבה?

כרמל שאמה-הכהן: מה שהיא הציגה.

אתי בנדלר: כן.

אתי בנדלר: כן.

כרמל שאמה-הכהן: שלדעתי, זאת טעות של הוועדה, אבל אני רק יושב-ראש הוועדה.

אתי בנדלר: זאת אומרת, אתה חושב שצריכים להתייחס להשבה אבל בדרך אחרת.

כרמל שאמה-הכהן: כן, לדעתי.

יואל חסון: הצלחת לייצר מנגנון להשבה?

יואל חסון: בוא נגיד שאנחנו הולכים למנגנון להשבה, איך נדע לייצר מנגנון של השבה עכשיו?

כרמל שאמה-הכהן: מה הבעיה?

כרמל שאמה-הכהן: או שיש לך מקדם שחיקה שנתי.

כרמל שאמה-הכהן: או שאתה אומר:

כרמל שאמה-הכהן: חלק פרופורציונאלי פחות – כמו שאמרת בחדרי הכושר – אחוז מסוים, שאתה תקבע אותו.

כרמל שאמה-הכהן: סדרי-גודל.

יואל חסון: ומה עם האופציה?

כרמל שאמה-הכהן: זה לא מדע מדויק.

כרמל שאמה-הכהן: אין פה קרן לייזר שצריכה לגעת בדיוק בנקודה.

כרמל שאמה-הכהן: מספיק שאתה בתחום סביר – תאמין לי, זה בסדר.

יואל חסון: ומה עם האופציה שבכלל לא להתייחס לעתיד?

יואל חסון: אין דרך לדבר הזה?

קריאה: כבר שמעת - - -

כרמל שאמה-הכהן: זה כבר פלופ.

כרמל שאמה-הכהן: זה כבר מאחורינו.

יואל חסון: זה מאחורינו.

כרמל שאמה-הכהן: יש או את האופציה הזו, שהיא אופציה שלא מתאימה לוועדת הכלכלה – לאופי שלה ולהתנהלות שלה.

כרמל שאמה-הכהן: אבל אם נקלענו עכשיו ליום אחרון, אני יכול ללכת ולגייס עכשיו, נתחיל בגיוסים ונחזור בשעה ארבע.

כרמל שאמה-הכהן: אבל יש לנו מספיק על הראש.

יואל חסון: תראה, אבל בתנאי שאנחנו מצביעים ביחד על הדבר הזה.

יואל חסון: זה - - - שהסכמנו עליה, על מה - - -

כרמל שאמה-הכהן: אני לא אעשה לך את מה שאתה ניסית לעשות.

כרמל שאמה-הכהן: מה שנסכם, נהיה.

יואל חסון: מאה אחוז.

עמיר פרץ: מה עכשיו?

כרמל שאמה-הכהן: עכשיו אתם בכלל גיבורים.

יואל חסון: לא, זה לא העניין.

יואל חסון: לא, לא.

כרמל שאמה-הכהן: הוא רצה שאני אצביע איתו - -

עמיר פרץ: על?

כרמל שאמה-הכהן: - - על הרוויזיה.

כרמל שאמה-הכהן: לנעול את החוק.

יואל חסון: אני אגיד לך, כמו שאמרתי אתמול, תשמע: אמרת את הדברים מאוד ברור אתמול בפרוטוקול.

עמיר פרץ: נכון.

יואל חסון: אני לא רציתי - - -

עמיר פרץ: לפי הכללים זה נכון.

יואל חסון: נכון, מה לעשות?

כרמל שאמה-הכהן: הוא אומר לי: בוא נצביע.

כרמל שאמה-הכהן: נותן לי הרגשה, כאילו – בוא נצביע, נפתח את הסעיף.

כרמל שאמה-הכהן: אבל הידיים היו מתרוממות הפוך.

עמיר פרץ: בלי - - -

יואל חסון: ידעתי שאתה יודע.

יואל חסון: מה אתה חושב שאני חושב שאתה לא יודע.

כרמל שאמה-הכהן: טוב.

כרמל שאמה-הכהן: נו, הלאה.

כרמל שאמה-הכהן: סלחתי.

יואל חסון: לא, איך לך מה לסלוח כי לא הייתה כוונת זדון.

יואל חסון: אני רוצה להגיד לך שאני אמרתי אתמול שהיה הכי קל, בגלל הסיבוך של הדבר הזה, להרוג את כל החוק.

יואל חסון: אני לא רציתי להרוג את החוק.

יואל חסון: אני נשארתי אתמול עד 20:00 בערב כדי לא להרוג את החוק, ולא הייתה הסכמה על הדבר הזה.

יואל חסון: היה פה ויכוח עם היועצת המשפטית ועם מנהלת הוועדה באותו עיקרון בדיוק, ועם חברים נוספים.

יואל חסון: אז לא רצינו להרוג.

יואל חסון: עכשיו, השאלה, אדוני היושב-ראש: נגיד שנסכים על מה שהיועצת המשפטית הציעה, מה אתה עושה עם מכתב השר?

יואל חסון: זו הסתייגות - - -

אתי בנדלר: מה זאת אומרת?

אתי בנדלר: זה נרשם כהסתייגות.

אתי בנדלר: מה זה.

כרמל שאמה-הכהן: לא.

כרמל שאמה-הכהן: אין הסתייגות של שר בקדנציה הזו, שעברה כנגד עמדת ועדת הכלכלה.

כרמל שאמה-הכהן: אין.

כרמל שאמה-הכהן: אז יהיה היום תקדים, אם יהיה.

כרמל שאמה-הכהן: אין דבר כזה.

כרמל שאמה-הכהן: תלך סטטיסטית.

יואל חסון: הוא גם כותב כאן דברים שבכלל, שהשר.

כרמל שאמה-הכהן: בסדר.

עמיר פרץ: אבל זו הסתייגות?

עמיר פרץ: הסתייגות אומרים לסעיף זה, לסעיף זה.

אתי בנדלר: לא, לא, לא, הם ביקשו - - -

עמיר פרץ: מה זו הסתייגות?

עמיר פרץ: זו הסתייגות למכתבים.

אתי בנדלר: לא, לא, זה בסדר.

חנה וינשטוק-טירי: אבל אין נוסח.

אתי בנדלר: זה בסדר גמור, אדוני.

אתי בנדלר: זה בסדר גמור.

חנה וינשטוק-טירי: אין נוסח.

חנה וינשטוק-טירי: אין נוסח שמונח היום בפני הוועדה.

כרמל שאמה-הכהן: לא זו הבעיה.

יואל חסון: הוא מציע את הפשרה שאני חושב - - -

אתי בנדלר: זה בסדר גמור.

אתי בנדלר: אני עושה את שירותי הניסוח.

יואל חסון: היא מציעה את הניסוח של הפעם הקודמת, בלי התייחסות לנושא ההשבה בכלל.

ביתיה גוטל: בלי התייחסות לנושא ההשבה?

קריאה: כן.

עמיר פרץ: זה פשוט מחזיר אותנו לבתי-המשפט, אבל מה זה משנה?

יואל חסון: כן, זה בחוזים.

אתי בנדלר: לא.

אתי בנדלר: זה לאו דווקא, חבר הכנסת פרץ.

עמיר פרץ: יש הרבה שמתפרנסים מזה, מה.

אתי בנדלר: חבר הכנסת פרץ, לאו דווקא.

אתי בנדלר: - - - במסגרת הצעת החוק הנוספת, - - -, ובכנסת הבאה, כן.

אתי בנדלר: אבל יש - - -

קריאה: פתוח, פתוח.

קריאה: בטוח.

קריאה: לא יהיה - - -

רעות אושעיה: בדיוק מה - - -

קריאה: אף-אחד לא ימכור כל עוד אין לנו ודאות.

יואל חסון: תקריאי את הסעיף הזה.

קריאה: לא נמכור כל עוד אין לנו ודאות.

חגי דורון: מי יציע עסקה כזאת לצרכן, שהוא לא יודע מהי התוצאה - - -

יואל חסון: חבר'ה, זה או זה.

יואל חסון: או שתהיה פה עכשיו התייחסות להשבה, שבאמת אני לא יודע מה יהיה הסוף שלה.

חגי דורון: אז השבה צריכה להיות כמו שהייתה.

חגי דורון: כמו שקבעתם.

חגי דורון: קבעתם אתמול שאין השבה.

חגי דורון: אז היה לזה היגיון - - -

כרמל שאמה-הכהן: לא קבענו - - -

ביתיה גוטל: האם נקבע עוד קנס של 5,000 שקל?

אהוד פלג: זה ההיגיון הבריא שלך?

חגי דורון: כן, זה ההיגיון הבריא שלי.

אהוד פלג: כן?

חגי דורון: לי יש היגיון בריא - - - מה לעשות?

חגי דורון: יש עוד היגיון - - -.

חגי דורון: לא רק שלך.

חגי דורון: לא רק המועצה לצרכנות.

אהוד פלג: נראה אותך פועל עם ההיגיון הכלכלי הזה בתחומים אחרים.

חגי דורון: נראה אותך פועל בהיגיון הכלכלי.

חגי דורון: - - - משהו כלכלי?

חגי דורון: אתה יושב במועצה, מנהל - - - אתה - - - חברה?

חגי דורון: אתה מנהל משהו?

חגי דורון: אתה מנהל מלון?

חגי דורון: עסק קטן?

אהוד פלג: לא, אבל אני מגן על הגינות הצרכן ואתה לא.

חגי דורון: - - -

רעות אושעיה: אבל חוק שותק מפנה אותנו לחוק החוזים.

רעות אושעיה: מעבר לזה שהוא מפנה אותנו לחוק החוזים, יש הסדר - - -

יואל חסון: משפטנים גדולים יש פה בחדר הזה, אבל אף-אחד לא נתן פיתרון איך אפשר לא להתייחס בכלל לנושא העתיד.

יואל חסון: - - -

רעות אושעיה: אבל העניין הוא שבחוק שותק, אנחנו צריכים לזכור שבהוראת המעבר - - -

כרמל שאמה-הכהן: חברים, אנחנו סיימנו את הדיון.

כרמל שאמה-הכהן: ועוד רגע אני מאמץ את הצעתו של המנוסה והוותיק ממני לפנות את האולם.

כרמל שאמה-הכהן: מעכשיו תנו לנו לנהל את העניינים.

כרמל שאמה-הכהן: מה הצעתכם, הסכמתכם?

עמיר פרץ: אני חושב שלפני שאנחנו נותנים הסכמה צריך לחפש דרך, איך הצעת החוק של יחידות הנופש - - -

כרמל שאמה-הכהן: אבל אנחנו חוזרים עכשיו.

כרמל שאמה-הכהן: זה ריקוד תימני נהיה.

כרמל שאמה-הכהן: דנו בזה, אין אפשרות.

כרמל שאמה-הכהן: יש שתי אפשרויות שהציגה היועצת המשפטית.

עמיר פרץ: לא, אין דבר כזה "אין אפשרות".

כרמל שאמה-הכהן: אין אפשרות יותר – אין זמן יותר לדון בזה ולחפש אפשרות.

כרמל שאמה-הכהן: יש כרגע או אפשרות - - -

אתי בנדלר: אדוני תמיד יכול לערער על החלטותיי בפני היועץ המשפטי של הכנסת, ואם היועץ המשפטי של הכנסת - - -

עמיר פרץ: לא, לא.

עמיר פרץ: אני לא, באמת.

עמיר פרץ: אני לא שם.

אתי בנדלר: אז אני הסברתי שאני עשיתי את מקסימום המחשבה היצירתית כדי לאפשר.

עמיר פרץ: אני לא נמצא, לא מערער על שום דבר.

לאה ורון: משום מה, - - - הפסיקות המקצועיות שלך.

עמיר פרץ: אני חושב שגררו אותנו למקומות: התחלנו עם מכוני הכושר, ונגררנו ליחידות הנופש קודם, נגררנו עכשיו ליחידות הנופש העתידיות – בכלל שכחנו איפה התחלנו.

עמיר פרץ: אנחנו היינו מכוני הכושר בכלל.

עמיר פרץ: זה לגרור אותנו למקומות, ובגלל טיעונים משפטיים.

עמיר פרץ: משפטנים זה יצירה, שמה שנקרא נותנת לנו כלים.

אתי בנדלר: אני לא הבאתי את זה.

אתי בנדלר: אדוני, חבר הכנסת פרץ, אני לא הבאתי לשולחן הוועדה את הנושא של יחידות הנופש.

אתי בנדלר: חבר הכנסת יואל חסון יודע בדיוק מה הייתה דעתי מלכתחילה על כך שהנושא הזה - - - בהצעת החוק.

לאה ורון: אבל אף-אחד לא בא אלייך בטענות.

אתי בנדלר: הוא אומר: המשפטנים, המשפטנים.

אתי בנדלר: זה לא, סליחה.

עמיר פרץ: לא, אני אומר שהמשפטנים צריכים לתת לנו פתרונות.

כרמל שאמה-הכהן: היא הציגה את ארסנל הפתרונות.

אתי בנדלר: אה.

עמיר פרץ: לא אמרתי חלילה.

עמיר פרץ: אני לא אומר דבר.

אתי בנדלר: טוב, בסדר.

עמיר פרץ: ההיפך.

עמיר פרץ: השאלה היא אם אנחנו הולכים לוועדת הכנסת או למישהו שמחליט, אנחנו מודיעים שבגלל שזה עומד בפני עצמו זה נושא חדש, ולכן הולכים לוועדת הכנסת.

עמיר פרץ: וועדת הכנסת תחליט שזה לא נושא חדש, ואז זה יעמוד בפני עצמו.

לאה ורון: לא, לא, זה לא מנגנון - - -

עמיר פרץ: מה לא מנגנון?

כרמל שאמה-הכהן: מי שרוצה להציע נושא חדש, רוצה לתקוע את הצעת החוק.

עמיר פרץ: לא, להיפך.

כרמל שאמה-הכהן: ביום פיזור הכנסת לטעון נושא חדש, זה - - -

עמיר פרץ: אני לא רוצה לתקוע את ההצעה.

כרמל שאמה-הכהן: אז מה?

עמיר פרץ: להיפך.

עמיר פרץ: אבל אתה לא יכול - - -

יואל חסון: הוא רוצה להיכנס לעתידי.

יואל חסון: צריך לפתור את זה.

עמיר פרץ: אני לא רוצה להכריע בעתידי, מה אני אגיד לך.

יואל חסון: בוא נחשוב על זה.

יואל חסון: אני לא רוצה להתעסק בזה בכלל.

כרמל שאמה-הכהן: תשמע, גם אני רוצה לפתור את הגרעין האירני במדיטציה – אין, לא הולך.

כרמל שאמה-הכהן: אין לנו זמן.

כרמל שאמה-הכהן: חברים, אם היה לנו מחר - - -

עמיר פרץ: אבל אתה לא יכול לאנוס אותנו, לעשות הצעת חוק לא ראויה.

עמיר פרץ: אני לא מבין - - -.

עמיר פרץ: לא ירדנו.

עמיר פרץ: אתה יודע, כל דיון אצלך – לזכותך ייאמר – שאתה יורד לפרטי פרטים, מזמין מומחים.

עמיר פרץ: פה אין לנו כלום.

עמיר פרץ: אין לנו מושג.

עמיר פרץ: אני רוצה שמשרד התיירות יגיד לנו מה התכניות העתידיות שלו ליחידות נופש.

עמיר פרץ: אולי הוא רוצה לסגור - - -

כרמל שאמה-הכהן: קודם-כל, שייבנה עוד מלון בישראל.

עמיר פרץ: אולי הוא רוצה לסגור את השוק הזה.

עמיר פרץ: אני רוצה לדעת הרבה דברים.

רעות אושעיה: אנחנו הולכים לבנות עוד בניין – אז, אולי.

רעות אושעיה: אם יהיו יחידות נופש.

אתי בנדלר: - - - שיושבת כאן, זה שני משרדים בנושא הזה.

עמיר פרץ: מי?

אתי בנדלר: משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה - - -

לאה ורון: ומשרד התיירות לא מוצא לנכון להגיע.

אתי בנדלר: משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, ומשרד המשפטים מייצגים את עמדת הממשלה בעניין.

עמיר פרץ: לא, בסדר.

עמיר פרץ: משרד התיירות לא - - -, לא סופרים אותם עכשיו - - - כי הם לא נמצאים בשיקולים שלנו.

עמיר פרץ: אבל כשמדברים על פיתוח של ענף נופש עתידי, הם הופכים מאוד משמעותיים.

עמיר פרץ: עד היום דיברנו על העבר, על לפתור בעיות סוציאליות – זו לא בעיה שלהם, של משרד התיירות.

עמיר פרץ: אבל כשמדברים על מעמדו של הענף בתוך שוק שלם, זו בעיה שלהם.

עמיר פרץ: לא צריך - - -

כרמל שאמה-הכהן: חברים, או שאנחנו מתקדמים או שנפסיק את הדיון, כי יש לכם פה רוב.

כרמל שאמה-הכהן: ואנחנו ניפגש ב-15:30.

קריאה: אוקיי.

כרמל שאמה-הכהן: מה שאתם רוצים.

כרמל שאמה-הכהן: אתם רוצים להתקדם עכשיו?

כרמל שאמה-הכהן: אני מבין שעכשיו יש לכם רוב, אי-אפשר להתקדם לשום כיוון.

כרמל שאמה-הכהן: אתם לא רוצים, לא את זה ולא את זה.

כרמל שאמה-הכהן: הציעה פה שתי אופציות.

כרמל שאמה-הכהן: אופציה אחת, אני חושב שהיא 90% הולכת לכיוון שלכם, מה שהיא הציעה.

עמיר פרץ: מה.

כרמל שאמה-הכהן: האופציה שהיא הציעה זה 90% - - -

עמיר פרץ: טוב, בוא נתקרב.

עמיר פרץ: מ-15:30 שיעשו התייעצויות, בינתיים.

עמיר פרץ: בסדר?

עמיר פרץ: בוא - - - 15:30.

עמיר פרץ: אוקיי.

יואל חסון: חבל, אבל.

יואל חסון: זה עלול לא - - -

עמיר פרץ: חבל על מה?

עמיר פרץ: אתה רוצה להסכים לזה, בבקשה.

עמיר פרץ: אני חושב שמה שהם טוענים – מי זה שם?

עמיר פרץ: איזה נציגים?

כרמל שאמה-הכהן: - - -, רגע, לא.

כרמל שאמה-הכהן: אבל - - -

יואל חסון: גם "קלאב-הוטל", וגם "פתאל".

עמיר פרץ: הבחור הזה, מה הוא?

שחר עקה: "פתאל", "פתאל", "פתאל".

כרמל שאמה-הכהן: רגע.

כרמל שאמה-הכהן: סליחה, עזוב אותו.

כרמל שאמה-הכהן: שרק תהיה הבהרה, ולא תהיה אי הבנה: 15:30 זה משחק פתוח מחדש.

יואל חסון: מה פתוח?

כרמל שאמה-הכהן: אני הולך על ההשבה - - -

עמיר פרץ: - - -

כרמל שאמה-הכהן: לא, לא.

עמיר פרץ: אם אתה חושב שזה נכון, תעביר.

כרמל שאמה-הכהן: אני חושב שזה נכון, מאה אחוז.

עמיר פרץ: אז יאללה, למה - - -

כרמל שאמה-הכהן: רק כרגע אין לי רוב פה.

עמיר פרץ: תעשה את זה, מה הבעיה?

עמיר פרץ: אם זה נכון ולדעתך הענף לא ייהרס, אז יאללה, מה הבעיה?

כרמל שאמה-הכהן: אין לי ספק שהענף לא ייהרס.

ניצן חרותי: ברור שהוא לא ייהרס.

עמיר פרץ: אוקיי.

עמיר פרץ: בסדר גמור.

קריאות: - - -

קריאה: כל מי שלא מנהל את הענף יודע שהוא לא ייהרס.

קריאה: יפה מאוד.

קריאה: מר חרותי יודע שהענף לא ייהרס.

קריאה: מר חרותי הוא היועץ של הוועדה.

קריאה: - - -

שחר עקה: איך מממנים היום בנייה של בתי-מלון?

שחר עקה: תגידו לי, איזה בתי-מלון בנו בעשר השנים האחרונות באילת ובים המלח?

ביתיה גוטל: בירושלים בונים עכשיו בתי-מלון.

שחר עקה: אילת וים המלח.

רעות אושעיה: בירושלים נבנה אגף ליחידות נופש - - - האגף הזה נבנה - - - מיחידות נופש.

רעות אושעיה: אולי כדאי שתבדקו את הנתונים שלכם לפני שאתם זורקים.

כרמל שאמה-הכהן: אף-אחד לא מפריע לך - - -

קריאה: בירושלים מוכרים דירות יוקרה - - -

קריאות: - - -

יואל חסון: - - - חמש דקות התייעצות.

עמיר פרץ: חמש דקות.

קריאה: הענף לא ייהרס, פשוט לא יהיו עסקאות.

רעות אושעיה: נעביר לכם.

רעות אושעיה: אין שום בעיה.

קריאה: לבעלי היה - - -.

קריאה: כמה בתי-מלון בנו אז בגלל השיטה?

יואל חסון: אולי זאת הבעיה?

שחר עקה: בנו ועוד איך בנו: "ישרוטל" בנו, "פלאז'ה" בנו, "הרודס" בנו.

שחר עקה: ועוד איך בנו.

יואל חסון: לא, לא צריך - - - יש לנו ועדות - - -, ארוחת צהריים.

יואל חסון: מספיק חמש דקות.

עמיר פרץ: חמש דקות.

כרמל שאמה-הכהן: חמש דקות.

כרמל שאמה-הכהן: טוב, חמש דקות הפסקה.

עמיר פרץ: חמש דקות הפסקה.

לאה ורון: כלומר, הישיבה תתחדש - - -

עמיר פרץ: בעוד חמש דקות.

כרמל שאמה-הכהן: חמש דקות.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מחדשים את הדיון.

כרמל שאמה-הכהן: כן, חברי הכנסת.

עמיר פרץ: חבר הכנסת חסון, בבקשה.

יואל חסון: אנחנו מוכנים להצעה של היועצת המשפטית, של הנוסח של אתמול, ללא התייחסות לנושא ההשבה בכלל.

כרמל שאמה-הכהן: אוקיי.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד פתיחת הנושא מחדש?

עמיר פרץ: מה זאת אומרת?

עמיר פרץ: רביזיה.

יואל חסון: רביזיה עכשיו שהוא - - -

עמיר פרץ: בבקשה.

עמיר פרץ: הצבעה בעד פתיחת הנושא מחדש – 4 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה לפתוח את הנושא מחדש נתקבלה.

כרמל שאמה-הכהן: פה אחד.

כרמל שאמה-הכהן: נפתח.

כרמל שאמה-הכהן: תציגי נוסח, בבקשה.

אתי בנדלר: כמובן לא נוסח אלא עקרונות בלבד.

כרמל שאמה-הכהן: עקרונות.

יואל חסון: לא, מה שאתמול.

אתי בנדלר: ותשלימי.

אתי בנדלר: קודם-כל, את מה שיהיה בסעיף הכללי אמרתי כבר.

אתי בנדלר: התוספת הרביעית - - -

עמיר פרץ: הרביעית תהיה רק בסעיף המסוים.

יואל חסון: רק על הסעיף של אתמול.

עמיר פרץ: - - -

כרמל שאמה-הכהן: כן, ברור.

עמיר פרץ: לא צריך לפתוח אותו.

עמיר פרץ: מה שניסחתם אתמול, נוסח.

אתי בנדלר: התוספת הרביעית, שכמובן לא מנוסחת לי, תהיה: כשרות עסקה לרכישת יחידות נופש.

אתי בנדלר: הודעה על הביטול תימסר בכתב, ותיכנס לתוקפה בתום שנתיים מהשנה שבה נמסרה הודעת הביטול, וזהו.

אתי בנדלר: נדמה לי שזה כל - - -

עמיר פרץ: נכון.

עמיר פרץ: זה הכול.

אתי בנדלר: היה עוד משהו?

אתי בנדלר: רגע, תזכיר לי עוד משהו.

יואל חסון: אני אגיד לך מה שאמרנו בפעם הקודמת – - - - מה שכתבת בדיוק – אני רוצה להקריא את מה שהסכמנו אתמול, בסדר?

חנה וינשטוק-טירי: בתום שנתיים מהשנה שנמסרה - - -

אתי בנדלר: זה מה שאמרתי.

אתי בנדלר: זהו.

קריאה: נכון.

קריאה: - - -

יואל חסון: עורכת-הדין בנדלר, אני יכול להקריא את מה שהסכמנו אתמול?

אתי בנדלר: זה בדיוק מה שאני אמרתי.

אתי בנדלר: אין שום דבר נוסף.

אתי בנדלר: אתה פשוט ניסחת את זה, וזה לא ניסוח משפטי.

אתי בנדלר: אנחנו מדברים - - - הזה; לא על מתי.

עמיר פרץ: טוב, הלאה.

עמיר פרץ: בסדר, בסדר.

עמיר פרץ: אוקיי.

עמיר פרץ: זהו, את צודקת.

עמיר פרץ: בואו, בלי השבה וגמרנו.

עמיר פרץ: תורידי את ההשבה.

אתי בנדלר: לא - - -

יואל חסון: אין התייחסות לעניין הזה.

עמיר פרץ: לא מתייחסים לזה.

אתי בנדלר: אין פשוט התייחסות להשבה.

כרמל שאמה-הכהן: סוכם מה שהציגה היועצת המשפטית.

עמיר פרץ: גמרנו.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד העקרונות, כפי שהוצגו על-ידי היועצת המשפטית?

כרמל שאמה-הכהן: הצבעה בעד העקרונות – 4 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה לקבל את העקרונות נתקבלה.

כרמל שאמה-הכהן: אושר פה אחד.

כרמל שאמה-הכהן: החוק יוכן על-ידי היועצת המשפטית לקריאה שנייה ושלישית.

עמיר פרץ: כמובן שאת עושה הבחנה בין הישן לזה.

אתי בנדלר: סליחה?

עמיר פרץ: בין הקודמים לחדשים.

עמיר פרץ: זאת אומרת, כל מה - - - קודמים, זה נשאר מפורש.

קריאה: זה רק עתיד, מה - - -

אתי בנדלר: בוודאי.

אתי בנדלר: בוודאי.

עמיר פרץ: שם אין זכות השבה, נכון?

אתי בנדלר: עכשיו אני יכולה לכלול הוראת מעבר ולכתוב.

לאה ורון: - - - בין התקשרויות חדשות.

עמיר פרץ: ההתקשרויות הקודמות שפתחנו אותן, שם אין זכות השבה.

יואל חסון: אין השבה.

יואל חסון: דיברו על זה.

יואל חסון: זה כבר הוסכם - - -

כרמל שאמה-הכהן: טוב.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

ניצן חרותי: סליחה, אני יכול לדבר לגבי הנושא של קנס היציאה.

כרמל שאמה-הכהן: אבל אין.

כרמל שאמה-הכהן: זה נגמר.

אמיר שפיצר: לא, אבל זה לא סוכם.

ניצן חרותי: זה לא סוכם.

כרמל שאמה-הכהן: הוצבע.

כרמל שאמה-הכהן: הוצבע, תאמין לי.

אמיר שפיצר: אחרי ההצבעה זה - - -

יואל חסון: ננעלה הישיבה, אדוני?

יואל חסון: ננעלה הישיבה?

כרמל שאמה-הכהן: כן.

ניצן חרותי: אבל הדבר הזה לא נגמר.

כרמל שאמה-הכהן: מה?

כרמל שאמה-הכהן: נגמר, תאמין לי.

כרמל שאמה-הכהן: תחזור לפרוטוקול, הוצבע.

כרמל שאמה-הכהן: יש פה צוות.

יואל חסון: הכול הוצבע.

יואל חסון: הכול נגמר.

כרמל שאמה-הכהן: הכול הוצבע.

כרמל שאמה-הכהן: אין דבר כזה לא נגמר.

ניצן חרותי: טוב.

כרמל שאמה-הכהן: הוצבע.

כרמל שאמה-הכהן: אפילו היה ויכוח על זה.

ניצן חרותי: אז זה נושא שאנחנו בהחלט - - -

כרמל שאמה-הכהן: אין לי חילוקי דעות איתך.

ניצן חרותי: זה חוק נכה מאוד.

חנה וינשטוק-טירי: מה לגבי פטירת הצרכן?

חנה וינשטוק-טירי: אנחנו לא קבענו, בסופו של דבר, הוראה בנוגע לפטירת הצרכן.

כרמל שאמה-הכהן: איך?

חנה וינשטוק-טירי: הוראה לגבי פטירת הצרכן.

חנה וינשטוק-טירי: מה קורה כשצרכן – הרי היום - - -.

חנה וינשטוק-טירי: לא כללנו את זה, בסופו של דבר.

חנה וינשטוק-טירי: דיברנו - - -

אתי בנדלר: כל המקרים הסוציאליים - - - לא, אין התנגדות - - -

ניצן חרותי: זה חוק נכה, אנחנו נתנגד לו.

קריאה: - - -

ניצן חרותי: בבקשה?

קריאה: תתנגד אחרי שהסכמתם?

קריאה: יותר טוב שלא יהיה בכלל.

קריאה: אז אל תעשה.

קריאה: אתה יכול להתנגד במליאה.

ניצן חרותי: אני אתנגד, אל תדאג.

קריאה: תתנגד.

ניצן חרותי: אנחנו לא גמרנו.

ניצן חרותי: יש עוד - - - בסדר.

יואל חסון: יש הסכם חד-צדדי.

יואל חסון: אני פותח את הישיבה עוד פעם, ואני אתייחס לזה.

אמיר שפיצר: תשמע, המקרים הסוציאליים מוסמסו לגמרי אתמול.

אמיר שפיצר: היה איזשהו עניין שמישהו - - -

יואל חסון: יש הסכם.

הילה דוידוביץ-בלומנטל: אף-אחד לא ראה את הנייר הזה.

יואל חסון: אתה פותח את הישיבה שאני אוכל להגיד, שיהיה גם פרוטוקול?

כרמל שאמה-הכהן: לֶמָה?

יואל חסון: על הסוציאלי.

כרמל שאמה-הכהן: יש פרוטוקול.

יואל חסון: סגרו את הישיבה, לא?

כרמל שאמה-הכהן: יש פרוטוקול?

יעקב סימן טוב: יש, יש.

כרמל שאמה-הכהן: יש פרוטוקול.

יואל חסון: אז תראה, לגבי הסוציאלי: הסכמנו אתמול שהסוציאלי, לצערי, לא יכול להיכנס לתוך החקיקה, בטח לא נספיק בסדר היום שיש לנו.

יואל חסון: יש לי נייר – התקדמנו, אגב, מאז.

יואל חסון: התקדמנו מאז.

יואל חסון: הנציגים של - - -

חגי דורון: שלחנו נייר מתוקן הבוקר.

יואל חסון: שלחתם נייר מתוקן.

יואל חסון: אגב, אני עוד לא קיבלתי אותו.

יואל חסון: אמרו לי ששלחו לי.

יואל חסון: אני לא ראיתי שום נייר, עדיין.

חגי דורון: בהתאם לעקרונות שדיברנו אתמול וסיכמנו.

יואל חסון: אבל הייתה תוספת במספרים, כי אנחנו דרשנו.

לאה ורון: - - - הבטיח שהוא יעביר מסמך כתוב לוועדה, על-מנת שאני אוכל להפיץ אותו, הן לחברי הכנסת והן באתר הוועדה.

חגי דורון: העברנו.

לאה ורון: המסמך עבר?

חגי דורון: עבר.

חנה וינשטוק-טירי: אנחנו לא קיבלנו.

חנה וינשטוק-טירי: לא ראינו את זה.

לאה ורון: לאן הוא עבר?

לאה ורון: כי אנחנו לא קיבלנו אותו.

לאה ורון: גם לכם אני הבטחתי שאני אעביר.

חגי דורון: אז נעביר לוועדה.

חנה וינשטוק-טירי: לא קיבלנו את זה.

חגי דורון: אין בעיה.

חגי דורון: אנחנו מוכנים שהוא יפורסם באינטרנט.

לאה ורון: אבל אנחנו לא קיבלנו אותו.

יואל חסון: הם לא קיבלו.

חגי דורון: אז נעביר לכם.

לאה ורון: הסיכום היה עד השעה 12:00, שאנחנו נקבל אותו.

חגי דורון: אז נעביר אותו.

יואל חסון: אני מבקש שזה יגיע אליהם היום, בסדר?

חגי דורון: נעביר כבר.

יואל חסון: וגם אליי זה לא הגיע.

לאה ורון: אם יש לך עותק, תן לי אותו.

חגי דורון: לא, אין לי פה - - -

לאה ורון: אז למי יש בסוף עותק של המסמך - - -?

ניצן חרותי: - - -

חנה וינשטוק-טירי: רגע, אבל מה לגבי הפטירה?

חנה וינשטוק-טירי: אפשר אולי להשאיר איזה סעיף הסמכה.

ביתיה גוטל: אתם קובעים הודעה - - - בעוד שנתיים.

ביתיה גוטל: אני רק רוצה לבקש שייכתב: תקופה שלא תעלה על שנתיים.

ביתיה גוטל: כי אם חברה שחותמת חוזה מבקשת לעשות את זה רק שנה, אל תכריחו אותה לעשות את זה שנתיים.

חגי דורון: תמיד היא יכולה להתנות לטובת הצרכן בחוק הגנת הצרכן.

חגי דורון: זה עיקרון על.

חגי דורון: לא צריך להגיד אותו בכלל.

קריאה: תעלה על, אבל.

ביתיה גוטל: שלא תעלה על.

חנה וינשטוק-טירי: זה עניין של ניסוח.

קריאה: הניסוח, ניסוח.

חגי דורון: תמיד היא יכולה להתנות לטובת הצרכן.

אתי בנדלר: שלא יעלה על שנתיים?

כרמל שאמה-הכהן: לי אין בעיה עם זה.

כרמל שאמה-הכהן: מה הבעיה.

יואל חסון: מה זה אומר שזה לא יעלה על שנתיים?

כרמל שאמה-הכהן: חברה שרוצה לסכם עם הצרכן שההודעה תהיה רק שנה, נוכל לסכם את זה.

הילה דוידוביץ-בלומנטל: אפשר גם פחות.

חגי דורון: אם תכתבו עד שנתיים, אז הצרכן יכול לתת הודעה של שנה.

חגי דורון: זה לא נכון לכתוב את זה בחוק.

חגי דורון: העוסק תמיד יכול להתנות על הוראות החוק לטובת הצרכנים.

חגי דורון: זה לא מונע ממנו אף-פעם להציע חוזים טובים יותר.

חגי דורון: אם תכתבו עד שנתיים, אתם פתחתם - - -

כרמל שאמה-הכהן: היועצת המשפטית תעגן את העיקרון שאנחנו סיכמנו.

יואל חסון: בנוסח שהסכמנו, גברתי.

יואל חסון: בסדר?

יואל חסון: בכוונת המחוקק, לא - - -

כרמל שאמה-הכהן: נוסח שלא מגביל להסכים על פחות משנתיים.

כרמל שאמה-הכהן: זה הנוסח שצריך להיות.

יואל חסון: אין לי בעיה.

חנה וינשטוק-טירי: מה לגבי המקרים הסוציאליים ופטירת הצרכן?

חנה וינשטוק-טירי: נותרנו - - - אותו דבר.

יואל חסון: אז אני רוצה להגיד.

יואל חסון: אני יכול להגיד?

כרמל שאמה-הכהן: כן, נו תגיד.

חנה וינשטוק-טירי: לא קיבלנו את המסמך, ואין שום הוראה בחוק.

יואל חסון: המשא-ומתן והמסמך שאני קיבלתי מידי "קלאב-הוטל", הוא מסמך וולונטארי.

יואל חסון: מסמך שאני לחלקו בכלל לא מסכים.

יואל חסון: בינתיים, אנחנו בהתדיינות בנושא של כמות האנשים.

יואל חסון: אנחנו גם בהתדיינות בנושא מועד התקופה – הם רצו מועד של עד סוף 13, אני לא מסכים לזה.

יואל חסון: יש את כל השאלות האלה.

יואל חסון: אנחנו הבנו שאי-אפשר להכניס את זה לחקיקה.

יואל חסון: אם אתה יכול, את הנייר להכניס לחקיקה, תכניס אותו לחקיקה.

יואל חסון: אין לי שום בעיה.

יואל חסון: לדעתי, אנחנו לא מסוגלים בלוח-הזמנים להכניס אותו לחקיקה.

חנה וינשטוק-טירי: אבל אי-אפשר לכתוב לפחות הוראה לגבי פטירה שברגע שצרכן – מי שחתום על החוזה – נפטר, החוזה בטל.

חנה וינשטוק-טירי: זה לא עובר ליורשים.

חנה וינשטוק-טירי: היום החוזים האלה קושרים גם את היורשים.

יואל חסון: אין לי התנגדות לזה.

חנה וינשטוק-טירי: זו הוראה מאוד פשוטה.

כרמל שאמה-הכהן: שמה?

כרמל שאמה-הכהן: שאדם נפטר.

חנה וינשטוק-טירי: אז החוזה בטל.

קריאות: - - -

חנה וינשטוק-טירי: החוזה בטל.

חנה וינשטוק-טירי: זה לא עובר בירושה.

יואל חסון: לי אין התנגדות לדבר הזה.

אתי בנדלר: בטל או שניתן לביטול על-ידי יורשיו.

חנה וינשטוק-טירי: ניתן לביטול.

חנה וינשטוק-טירי: ניתן לביטול.

כרמל שאמה-הכהן: ניתן לביטול.

אתי בנדלר: ניתן לביטול.

חנה וינשטוק-טירי: אם הם בוחרים להמשיך, בסדר.

חנה וינשטוק-טירי: אבל ניתן לביטול?

כרמל שאמה-הכהן: אני בעד הסעיף הזה.

כרמל שאמה-הכהן: - - -

יואל חסון: אני גם בעד.

יואל חסון: אין לי התנגדות.

כרמל שאמה-הכהן: אוקיי.

ניצן חרותי: אז אם הנושא הסוציאלי לא קיים בחוק - - -

יואל חסון: בחוק הוא לא קיים.

ניצן חרותי: הוא לא קיים בחוק.

ניצן חרותי: ואנחנו מדברים פה על 2013 כחובה לשלם, ועל עוד 2,500 שקל – מה עשינו?

ניצן חרותי: אנחנו הרענו את התנאים של בעלי היחידות דהיום.

ניצן חרותי: פשוט הרענו את התנאים שלהם.

ניצן חרותי: לא עשינו להם יותר טוב.

ניצן חרותי: חבר הכנסת חסון, אתה עושה עכשיו רע לבעלי היחידות.

ניצן חרותי: זה מה שאתה עושה.

ניצן חרותי: אני נורא מצטער.

ניצן חרותי: זה חוק נכה.

ניצן חרותי: זה חוק שאסור לו לעבור בכנסת.

ניצן חרותי: אי-אפשר להעביר כזה חוק.

ניצן חרותי: לא יכול להיות.

ניצן חרותי: אם 2013 נכלל בפנים, אני מצטער מאוד – זה לא חוק.

ניצן חרותי: זה נגד בעלי היחידות.

ניצן חרותי: והכנסת הזאת עושה רע ל-80,000 איש, לפחות, ועוד - - -

חגי דורון: הוא הסכים - - -.

חגי דורון: הוא הסכים לכל החוק.

ניצן חרותי: זה לא ייתכן שהחוק הזה יעבור בצורה הזו.

יואל חסון: אתה הסכמת אתמול לחוק, אני לא יודע מה קרה לך בלילה.

ניצן חרותי: לא, זה לא סוכם.

ניצן חרותי: לא סוכם.

יואל חסון: אני לא יודע מה קרה לך בלילה.

ניצן חרותי: זה לא סוכם.

יואל חסון: אתה הסכמת אתמול לחוק.

חגי דורון: עם ה-5,000 שקל וה-2,500.

יואל חסון: אבל מה לעשות?

יואל חסון: אז מה לעשות?

ניצן חרותי: לא, זה לא סוכם.

ניצן חרותי: תסלח לי.

אמיר שפיצר: הייתה התחייבות, ודובר שזה ידובר לאחר-מכן.

ניצן חרותי: נכון.

ניצן חרותי: אמרו שידובר לאחר-מכן.

כרמל שאמה-הכהן: - - - הסעיף של הפטירה.

כרמל שאמה-הכהן: חברים, תנו לנו לסיים.

כרמל שאמה-הכהן: רגע, תנו לה לסיים את הסעיף.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מצביעים על הסעיף של השחרור.

יואל חסון: כן, אבל לפני זה יש לי הערה ליועצת המשפטית.

יואל חסון: גברתי, היועצת המשפטית, אנחנו הצבענו עכשיו על הנוסח שהקראנו אתמול לפרוטוקול, בלי נושא ההשבה.

יואל חסון: חשוב שנדבק בנוסח שאישרנו.

יואל חסון: שלא יהיו פה עכשיו שינויים בנוסח, אוקיי?

יואל חסון: הסכמנו עליו וקראנו אותו.

יואל חסון: כי אני לא יודע מה יש ברשימות שלך.

יואל חסון: את בטח מבינה אותם היטב.

אתי בנדלר: אז אני אגיד לאדוני מה כתבתי בנוסח שלי.

אתי בנדלר: כתבתי: הנוסח בתוספת הרביעית יתייחס לעסקה לרכישת יחידות נופש.

אתי בנדלר: תימסר הודעת ביטול בכתב.

אתי בנדלר: והביטול ייכנס לתוקפו שנתיים מתום השנה שבה ניתנה ההודעה.

אתי בנדלר: בסוגריים – לוודא שאין בכך כדי להגביל את הצדדים להסכים על - - - ביטול קצרה יותר.

אתי בנדלר: דהיינו, אם החוק מאפשר לי, ואני חושבת שהוא מאפשר לי, להסכים על תקופת ביטול קצרה יותר, אז זה בסדר.

אתי בנדלר: אם לא, אני אכניס את זה לתוך התוספת הרביעית.

אתי בנדלר: זו הייתה ההנחיה של היושב-ראש, כך הבנתי, כחלק מההצבעה.

יואל חסון: אני לא הבנתי את זה.

יואל חסון: לא הבנתי את זה.

כרמל שאמה-הכהן: את מה?

יואל חסון: לא הבנתי את זה.

כרמל שאמה-הכהן: שֶמָה?

יואל חסון: אנחנו אומרים היום: צריך לתת הודעה מראש לשנה, נכון?

יואל חסון: הודעה מראש לשנה.

יואל חסון: ואז, בתוך שנתיים הביטול נכנס לתוקף, נכון?

אתי בנדלר: הביטול ייכנס לתוקפו - - -

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת חסון, מה הבעיה?

כרמל שאמה-הכהן: לא הבנתי מה הבעיה.

יואל חסון: כי אני לא מבין את הנוסח שהיא מקריאה.

יואל חסון: אני הצבעתי, ואני רוצה לדעת שאני מבין.

אתי בנדלר: השאלה היא אם לכתוב: לא יאוחר משנתיים מתום השנה שבה ניתנה הודעת הביטול - -

לאה ורון: לגבי התקשרויות חדשות.

יואל חסון: חדשות.

אתי בנדלר: - - או למחוק את המילים: - - -.

אתי בנדלר: מדוע?

אתי בנדלר: כי בהתאם להערתה של הגברת גוטל, הייתה הערה: תנו לנו אפשרות, לצדדים שמסכימים לכך, להסכים על תקופת ביטול קצרה יותר.

כרמל שאמה-הכהן: ברור.

כרמל שאמה-הכהן: זה יעוגן.

כרמל שאמה-הכהן: בטח.

אתי בנדלר: אז זו המחלוקת כרגע.

כרמל שאמה-הכהן: זה ברור.

כרמל שאמה-הכהן: אין שום מחלוקת.

חגי דורון: אבל לא יאוחר, זה נותן - - -

יואל חסון: אני לא מבין - - -

כרמל שאמה-הכהן: ירצו לסכם שנה, אתה רוצה למנוע את זה מהם?

כרמל שאמה-הכהן: אני לא מבין.

יואל חסון: לא, אני לא רוצה.

כרמל שאמה-הכהן: אז זה מה שהיא תנסח.

יואל חסון: אבל אם יש ביטול חד-צדדי מצד העניין, זה - - -

כרמל שאמה-הכהן: ברור.

כרמל שאמה-הכהן: נו, אמרנו.

כרמל שאמה-הכהן: אם יש הסכמה על פחות.

יואל חסון: כן?

יואל חסון: אוקיי.

חגי דורון: אם אפשר רק להבין מה נאמר לגבי הפטירה.

חגי דורון: אם יש פה עוד איזה - - -

אתי בנדלר: לא, זה שנתיים מתום השנה.

אתי בנדלר: זה שנתיים מתום השנה שבה ניתנה ההודעה.

כרמל שאמה-הכהן: ברור.

יואל חסון: מאה אחוז.

יואל חסון: - - -

אהוד פלג: רגע, מה תנאי ההשבה?

אהוד פלג: מה תנאי ההשבה?

יואל חסון: - - -.

יואל חסון: לא התייחסנו להשבה.

אתי בנדלר: החוק לא יתייחס להשבה.

כרמל שאמה-הכהן: מספיק עם שאלות.

אתי בנדלר: הלאה.

יואל חסון: הערה לפרוטוקול שחשוב לי להגיד.

אהוד פלג: אבל משאירים את הצדדים בצורה לא מאוזנת.

אהוד פלג: הצרכן לא יוכל לעמוד - - -

כרמל שאמה-הכהן: יקירי, בפעם הבאה תביא לפה יותר חברי כנסת שיצביעו.

כרמל שאמה-הכהן: לא היה מי שיצביע.

יואל חסון: אני רוצה לומר דבר נוסף לפרוטוקול: בכוונתי להמשיך במשא-ומתן ולייצר נייר שיטפל בבעיות הסוציאליות, ויפתור במנגנון ראוי ומכובד את הבעיות הסוציאליות של בעלי היחידות.

לאה ורון: אבל אפילו בהתחייבות שלהם להעביר את המסמך הם לא עמדו.

כרמל שאמה-הכהן: טוב, חברים, עזבו את זה.

ניצן חרותי: כמו שלא עמדו אף-פעם.

ניצן חרותי: זה בדיוק מה שקורה.

אתי בנדלר: עכשיו, אני - - - שהוועדה רוצה להצביע על הוספת סעיף או הוראה לגבי חוזה עבר, לפיה במקרה של פטירת הצרכן יהיו יורשיו רשאים להודיע על ביטול החוזה.

אתי בנדלר: ובמקרה זה, הביטול ייכנס לתוקפו מיד, ללא תשלום דמי-אחזקה וללא תשלום כלשהו.

חגי דורון: זה לגבי העבר?

יואל חסון: לא, הם הציעו משהו אחר: הם הציעו שברגע שהנפטר - - -

ניצן חרותי: ברגע שהנפטר - - -

יואל חסון: הם הציעו משהו אחר: הם הציעו שברגע שאדם נפטר, אין העברה ליורשים.

יואל חסון: זו ההצעה שהם הציעו.

כרמל שאמה-הכהן: לא, לא, לא, לא.

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת חסון, מה עובר עליך, תגיד לי.

יואל חסון: אבל זה מה שהם הציעו.

כרמל שאמה-הכהן: הם לא הציעו את זה.

אתי בנדלר: מי?

אתי בנדלר: מה פתאום.

אתי בנדלר: ודאי שלא.

אתי בנדלר: זאת אומרת, אתה רוצה ש"קלאב הוטל" תוכל להודיע על ביטול החוזה באופן חד צדדי?

יואל חסון: לא.

אתי בנדלר: היא תסכים - - -

יואל חסון: אבל הייתה - - - זה לא משנה כבר.

כרמל שאמה-הכהן: היורשים ירצו, יודיעו על ביטול.

יואל חסון: מאה אחוז.

יואל חסון: זה לא משנה כבר.

אדיר ענבר: אבל תוך כמה זמן יודיעו?

אדיר ענבר: 15 שנה - - -

כרמל שאמה-הכהן: לא, לא, לא, לא.

כרמל שאמה-הכהן: תוך שנה.

חגי דורון: במיידי, בלי שום תשלום, - - - פתאום מבטלים חוזה כי אדם נפטר?

אתי בנדלר: והחוזה יתבטל בתום שנה - - -

חגי דורון: ומה עם דמי-ביטול?

כרמל שאמה-הכהן: תוך שנה, כי יש אנשים שנהוג שבשנת אבל הם לא עושים שום פוזיציה.

חגי דורון: זה בסדר.

חגי דורון: אבל - - -

כרמל שאמה-הכהן: אז תוך שנה.

כרמל שאמה-הכהן: תום - - -

ניצן חרותי: אבל לא יצטרכו לשלם כלום.

חגי דורון: למה הם לא צריכים לשלם כלום?

חגי דורון: מה ההבדל?

חגי דורון: בגלל שאדם נפטר או בגלל שאדם סתם רצה - - -

ניצן חרותי: משום שזה לא שלו.

ניצן חרותי: זה היה של הוריו.

חגי דורון: אני לא מדבר עם אדוני.

ניצן חרותי: אבל אני מדבר.

ניצן חרותי: אבל אני מדבר, מה לעשות.

ביתיה גוטל: - - - את הכסף מאבא שלו עבור היחידה, ולו אין כסף להחזיר את זה.

חגי דורון: אנחנו מתערבים שוב בחוזי העבר.

חגי דורון: אנחנו משנים את חוזי העבר.

כרמל שאמה-הכהן: הם לא יצטרכו לשלם באותה שנה שום-דבר.

ניצן חרותי: יפה.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד?

חגי דורון: אתם שוב עושים - - - מהעבר.

ביתיה גוטל: תגיד לי, 999 שנים אתה תגבה תשלום מהיורשים?

ניצן חרותי: גם את היורשים הוא רוצה להכניס בפנים.

ניצן חרותי: הצבעה בעד ההצעה – 2 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה נתקבלה.

כרמל שאמה-הכהן: אושר פה אחד.

כרמל שאמה-הכהן: הישיבה נעולה.