ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 18, פרוטוקול מספר 782, 2012-10-15 10:00

חיים כץ: בוקר טוב.

חיים כץ: היום יום שני בשבוע, כ"ט בתשרי, 15 באוקטובר 2012.

חיים כץ: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות בנושא הצעת חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (תיקון מס' 9), התש"ע-2010 של חבר הכנסת אילן גילאון.

חיים כץ: לצערי, אילן גילאון לא יכול להיות איתנו היום בבוקר.

חיים כץ: אנחנו נעשה את עבודתו.

חיים כץ: אדוני, היועץ המשפטי, בוא תסביר.

חיים כץ: הצעת החוק נדונה כהכנה לקריאה השנייה והשלישית.

איל בן ארי: ההצעה הזאת נועדה לדחות את המועד האחרון לביצוע התאמות הנגישות לפי סעיף 19יב לחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות שנושאו העיקרי הוא מתן השירות הציבורי לאנשים עם מוגבלויות מ-2015 כפי שתוקן בקיץ האחרון ל-2017.

חיים כץ: מאחר שאילן עושה את זה, ובמהלך כל הקדנציה הזאת הוא עמד בראש תת ועדה בנושאים שנוגעים לאנשים עם מוגבלויות, אז כנראה הוא יודע מה הוא עושה, ואנחנו בוועדה נגבה אותו; אחרת אם זה לא היה אילן אני – לא בלב קל – הייתי דוחה את המועדים.

חיים כץ: אנשים צריכים לדעת להתכנס ולעמוד בתאריכים.

חיים כץ: הכי פשוט והכי קל זה לדחות מועדים.

חיים כץ: להגיד לכם את האמת?

חיים כץ: אני לא אוהב את זה.

חיים כץ: יש מועדים, צריך לעמוד במועדים, לא צריך לדחות אותם.

חיים כץ: אבל יחד עם זה אני חוזר בשביל דב חנין: מאחר שאילן גילאון שעמד בראש תת ועדה לנושא נגישות, ביקש לדחות את המועדים – למרות שאני לא אוהב את זה – אני אאשר לו את זה.

חיים כץ: אני לא אוהב את זה.

חיים כץ: המגזר הציבורי צריך לדעת שלכל דבר - -

קריאה: זה רק המגזר הפרטי.

חיים כץ: אז המגזר הפרטי במקרה הזה צריך לדעת שלכל דבר יש סוף, וצריך להתחיל ולהתכנס ולבצע ולעשות.

חיים כץ: בבקשה, גברתי.

רינה קליין: אני מעמותת עוצמה למשפחות של פגועי נפש.

רינה קליין: אני רציתי, בבקשה, לדעת את הנימוקים של חבר הכנסת אילן - -

חיים כץ: אני באמת לא יכול להגיד לך את הנימוקים.

רינה קליין: לא?

חיים כץ: אני לא יודע אותם.

חיים כץ: הוא היה צריך לנהל את הדיון הזה, ומסיבות צודקות הוא לא יכול להיות פה, אז לא תדעי את הנימוקים.

חיים כץ: אנחנו נעביר לך אותם בכתב.

רינה קלין: אבל זה אחרי המעשה.

חיים כץ: לא חשוב.

חיים כץ: גם בית משפט כשהוא פוסק הוא אומר שאת הנימוקים יקבלו אחר כך לא פעם, לא פעמיים ולא שלוש.

חיים כץ: ברוב המשפטים המסובכים הוא אומר שאת ההסברים יקבלו אחר כך.

יערה קלמנוביץ': אני מייצגת פורום של עשרים וחמישה ארגוני בעלי מוגבלות.

חיים כץ: איך קוראים לך, גברת?

יערה קלמנוביץ': עורכת דין יערה קלמנוביץ'.

יערה קלמנוביץ': הארגונים ממש זועמים על הדבר הזה; מתנגדים לזה שלא שיתפו אותם.

יערה קלמנוביץ': זה קרה מהיום למחר, אני לא יודעת איך זה.

קריאה: זה לא נכון.

יערה קלמנוביץ': מה שהתבקשתי להעביר זה שלא מוכנים לקבל את הדבר זה.

חיים כץ: אוקיי, העברת, זה נרשם בפרוטוקול.

חיים כץ: היועץ המשפטי, תקריא.

איל בן ארי: ברשות אדוני אני מבקש להבהיר את ההליך.

איל בן ארי: מכיוון שבפעם הקודמת פיצלנו את הצעת החוק קבענו שייוותר ממנה נושא דחיית המועד לרשויות הציבוריות.

איל בן ארי: אנחנו משתמשים בפלטפורמה הזאת כדי לדחות שוב את המועד לגופים הפרטיים.

איל בן ארי: רק לשם הבהרה בפרוטוקול למרות החלק השני שאמור לדון בהארכת המועד לרשויות הציבוריות, בעצם אנחנו מאריכים בשנית לגבי הגופים הפרטיים.

חיים כץ: תקריא, בבקשה.

איל בן ארי: הצעת חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (תיקון מס' ____), התשע"ג-2012.

איל בן ארי: תיקון סעיף 19יב 1.

איל בן ארי: בחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, התשנ"ח-1998, בסעיף 19יב(ג), במקום "תשע שנים" יבוא "11 שנים", ובמקום "י"ט בחשוון התשע"ו (1 בנובמבר 2015)" יבוא "י"ב בחשוון התשע"ח (1 בנובמבר 2017)".

חיים כץ: מי בעד?

חיים כץ: בעד הצעת החוק – רוב

חיים כץ: נמנעים – אין

חיים כץ: כל חברי הכנסת שנמצאים פה אישרו את הצעת החוק.

יערה קלמנוביץ': אפשר לשמוע את עמדת הנציבות?

חיים כץ: נכון שאת עורכת דין אבל את לא מתפרצת.

חיים כץ: תודה רבה, הישיבה נעולה.