ועדת הכלכלה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 952, 2012-09-24 10:30

כרמל שאמה-הכהן: בוקר טוב.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו פותחים את ישיבת ועדת הכלכלה.

כרמל שאמה-הכהן: על סדר היום: הנושא של מניעת סגירתו של מפעל "פניציה".

כרמל שאמה-הכהן: ביקרנו בשבוע שעבר, חבר הכנסת דבאח, חבר הכנסת מילר ואני, במפעל "פניציה.

כרמל שאמה-הכהן: נפגשנו עם המנכ"ל, עם חברי ועד העובדים.

כרמל שאמה-הכהן: סיירנו במפעל שמענו סקירה על המצוקה של מפעל "פניציה", ומה צריך לעשות, לגישת הנהלת המפעל כדי לסייע למפעל לצלוח את המשבר.

כרמל שאמה-הכהן: כפי שאנחנו הבנו באותה פגישה בתום הסיור, הבעיה של "פניציה" מתנקזת בסופו של דבר לנכונות, ליכולת, של מדינת ישראל להניח תשתית של גז שתגיע למפעל עד לתאריך אפריל 2014, ולהבטיח שבמקרה ותשתית הגז תתאחר מסיבה כלשהי שאינה קשורה במפעל, מדינת ישראל תדע לשפות את המפעל בגין ההפסדים והנזקים שייגרמו לו.

כרמל שאמה-הכהן: צריך להבין, מפעל "פניציה" מייצר מוצר בסיסי אחד, שהוא זכוכית, על צורותיה השונות.

כרמל שאמה-הכהן: כפי שאנחנו למדנו את הנושא, מפעל "פניציה" הוא המפעל היחידי כיום בעולם שמייצר זכוכית באמצעות אנרגיה שמופקת ממזוט ולא מגז.

כרמל שאמה-הכהן: המשמעות היא שעלות האנרגיה שמפעל "פניציה" נאלץ לשלם עבור הייצור היא גבוהה פי ארבעה בממוצע.

כרמל שאמה-הכהן: כשלוקחים את הנתון הזה, בתנאים אלה מפעל "פניציה" לא יכול להתחרות.

כרמל שאמה-הכהן: בהגדרה, הוא לא יכול לשרוד.

כרמל שאמה-הכהן: מדינת ישראל משקיעה מיליארדי שקלים כדי להבטיח תעסוקה לפריפריה, בין אם זה בדרום, בין אם זה בגליל בצורות שונות.

כרמל שאמה-הכהן: ועדת הכלכלה, בין היתר, מקבלת החלטות בתחומי החקלאות, בתחומים אחרים, בעידוד השקעות הון, כדי להבטיח תעסוקה באזורים האלה, שלעיתים הם מוכי אבטלה וברוב הזמן הם בשיעורי אבטלה גבוהים.

כרמל שאמה-הכהן: ולכן נראה לי שהבעיה של להניח תשתית – הגם שזו אופרציה די מורכבת משפטית, תכנונית.

כרמל שאמה-הכהן: יש עלות של כמה עשרות מיליוני שקלים.

כרמל שאמה-הכהן: מדינת ישראל היא מדינה שיודעת וידעה לייצר את "כיפת ברזל" ולשלוח לוויין לחלל.

כרמל שאמה-הכהן: היא לא צריכה לחשוש מלהתחייב שהצינור יגיע עד המועד המיועד.

כרמל שאמה-הכהן: מדובר לא במועד בלתי אפשרי מבחינה טכנית.

כרמל שאמה-הכהן: לא צריך להמציא טכנולוגיה חדשה.

כרמל שאמה-הכהן: צריך פשוט לעשות את זה במהירות, בנחישות.

כרמל שאמה-הכהן: יכול להיות שיהיו עיכובים, תקלות ומכשולים משפטיים תכנוניים, אבל בשביל זה יש גם כלים של חקיקה.

כרמל שאמה-הכהן: עשינו את זה בתחומי התחבורה, בתחומי סלילת כבישים כדי לפרוץ דרכים בצורה מהירה ולהניח דרכים.

כרמל שאמה-הכהן: סללנו כל מיני נתיבים שעוקפים עיכובים תכנוניים.

כרמל שאמה-הכהן: יצא לי לאחר מכן לשוחח עם ראש הממשלה בעניין.

כרמל שאמה-הכהן: פניתי אליו.

כרמל שאמה-הכהן: הצגתי בפניו את עיקרי הבעיה.

כרמל שאמה-הכהן: ביקשתי את התערבותו.

כרמל שאמה-הכהן: והוא הבטיח לבדוק את הנושא.

כרמל שאמה-הכהן: הוא רשם את הדברים לפניו.

כרמל שאמה-הכהן: לצערנו, אנחנו בתקופה של בין חגים.

כרמל שאמה-הכהן: ראש הממשלה גם יוצא למשלחת לשליחות באו"ם.

כרמל שאמה-הכהן: המועד שעודכנו שהוא מועד קריטי מבחינת המפעל זה סוף החודש.

כרמל שאמה-הכהן: כבר הוזמנה חברה כדי לקרר את התנור.

כרמל שאמה-הכהן: כפי שהוסבר לנו, קירור התנור עלול להיות צעד בלתי הפיך.

כרמל שאמה-הכהן: כל המפעל הרי זה התנור הבוער הזה.

כרמל שאמה-הכהן: אז מצד אחד אנחנו קודם כל מתכנסים כאן כדי לשמוע את עמדת נציגי הממשלה אחרי שנשמע את עמדת המפעל עצמו.

כרמל שאמה-הכהן: איך כל משרד רואה את תרומתו לפתרון המשבר.

כרמל שאמה-הכהן: בי"ת, חייבת להיות כאן דחייה או נתון של זמן נוסף מצד הנהלת המפעל ודחיית קירור התנור.

כרמל שאמה-הכהן: אני חושב שלא מדובר בפרק זמן ארוך, אבל פרק זמן עד שהכנסת תחזור לפעילות, וגם שנעבור את תקופת החגים שבה הדברים לעיתים נופלים בין הכיסאות.

כרמל שאמה-הכהן: אלה הדברים כפי שאני התרשמתי שגם שחברי לסיור התרשמו.

כרמל שאמה-הכהן: חברי הכנסת נרשמו לדיבור.

כרמל שאמה-הכהן: אני מציע שקודם כל ידבר מנכ"ל המפעל, יציג את המצב כפי שהוא היום.

כרמל שאמה-הכהן: אני יודע שאתמול - - -

ערן חיימוביץ: עוד לא הצלחנו להתחבר.

כרמל שאמה-הכהן: יש לך מצגת?

ערן חיימוביץ: כן, קצרה.

כרמל שאמה-הכהן: אוקיי.

כרמל שאמה-הכהן: אני מבין שאתה חייב את המצגת כדי לדבר.

ערן חיימוביץ: עדיף, כן.

כרמל שאמה-הכהן: מנכ"ל משרד האנרגיה והמים פה, נכון?

כרמל שאמה-הכהן: ראיתי אותו.

כרמל שאמה-הכהן: אפשר לשמוע אותך?

עמיר פרץ: איפה המנכ"ל?

עמיר פרץ: אני אדבר במקומו.

עמיר פרץ: לפי דעתי אנחנו צריכים לתת פתרון עכשיו, כי אנחנו מכירים כבר את הנושא לפני ולפנים.

עמיר פרץ: מכל ההיבטים.

כרמל שאמה-הכהן: רגע, בואו נשמע את המנכ"ל.

שאול צמח: בוקר טוב.

שאול צמח: אדוני, כפי שהצגת את הדברים בפתיח, מרגע שהתעורר הנושא של הקושי של מפעל "פניציה" להמשיך בתפקוד הרגיל שלו בגלל בעיית האנרגיה, המשרד, יחד עם הגופים הקשורים אליו – רשות הגז, אם זה חברת "נתיבי גז" – התכנסו בראשות השר כדי לנסות ולטכס עצה לעניין הזה.

שאול צמח: והדבר הקונקרטי שאני רוצה להצביע עליו ושלא היה קודם, זה שנקבע מועד שהוא 20 חודשים מהמועד שבו המפעל מסוגל להתחייב מול חברת "נתיבי גז", שהיא החברה שמבצעת את ההקמה של הצינור הזה, המפעל הזה יהיה מחובר.

שאול צמח: בטווח זמן של 20 חודשים נאמר שאם זה ייחתם במהלך חודש ספטמבר, אז באפריל 2014 יהיה גז במפעל.

שאול צמח: זו הסיבה הקונקרטית.

שאול צמח: במקביל לחיבור של הצינור עצמו, שהוא צינור הולכה בלחץ גבוה, היו יוזמות נוספות שנגעו לקיצור משך הזמן שיעבור עד שיהיה פתרון של גז במפעל.

שאול צמח: זה פתרון שנקרא גז טבעי דחוס – CNG.

שאול צמח: זו יוזמה פרטית.

שאול צמח: חברה מסוימת שהציעה לקדם תשתית.

שאול צמח: ישנו פתרון שהוצע על-ידי חברות מסחריות של הבאה של גז טבעי דחוס.

שאול צמח: זו הובלה במכליות שדוחסים אליהן את הגז והן פורקות בשטח המפעל.

שאול צמח: כפי שאמרתי, זה לא משהו שהוא בשליטת המדינה.

שאול צמח: אנחנו התגייסנו ואמרנו שככל שיצטרך להתבצע הליך של תקינה – בין אם זה בתוך המשרד, ברשות הגז או גופים אחרים, ובין אם זה משרדים אחרים – אנחנו נתגייס לעזור ברגע שתונח בפנינו תכנית כזאת, ונדע אילו נושאים עומדים בדרכה, אילו חסמים, על מנת להסיר אותם.

יואל חסון: מה זאת אומרת מהרגע שתוגש תכנית?

יואל חסון: למה אתם לא דוחפים שתהיה תכנית?

שאול צמח: אמרתי, מי שהציע את זה זו חברה פרטית.

שאול צמח: היא יודעת מה היא רוצה לעשות.

שאול צמח: ברגע שהיא תדע מה היא רוצה לעשות, ואיפה היא רוצה לעשות, ומה בדיוק היא רוצה להקים - - -

יצחק הרצוג: הם ונתג"ז פה.

יצחק הרצוג: הם מוכנים להציע.

שאול צמח: הם יציגו את הדברים.

שאול צמח: אני רק אומר, אנחנו נרתמנו כדי לקדם את זה כי אם לדבריהם אפשר לעשות את זה בתקופה של מספר חודשים, אז אפשר בתהליך הזה להביא את הגז יותר מהר, ודאי שאנחנו כמשרד נעודד את זה.

שאול צמח: בכלל הפתרון של גז טבעי דחוס למקומות שאליהם לא מגיע גז בצינור הוא פתרון טוב.

שאול צמח: ככל שיגיע גז ליותר מקומות במדינת ישראל כך ייטב.

שאול צמח: ולכן אנחנו נרתמים לעניין הזה בכל הכלים שעומדים לרשות המשרד.

שאול צמח: שוב, מתוך מטרה – אנחנו כאן בעניין "פניציה", אבל המטרה היא להביא את הגז לכמה שיותר מפעלים.

שאול צמח: הגז יהיה באזור התעשייה בציפורית, ישנם שם עוד גורמים שיוכלו לצרוך אותו, וגם במקומות אחרים באזור הצפון כי אזור הדרום הוא הרבה יותר מרושת.

שאול צמח: באזור הצפון, איפה שיותר קשה, יותר מסובך להגיע עם צנרת.

שאול צמח: לכן הפתרון של גז דחוס הוא פתרון שיכול להביא להם את הפתרון המתאים למפעל הזה.

שאול צמח: ולכן אנחנו מתגייסים לסייע לעשות אותו.

שאול צמח: אלה שני הדברים שמשרד האנרגיה העמיד לטובת העניין הזה.

שאול צמח: צריך גם לזכור עוד דבר אחד, למפעל עצמו יש תהליך שהוא צריך לעבור, של מספר חודשים, של הסבה של המפעל לצריכה של גז טבעי.

שאול צמח: כלומר, מהבחינה הזאת המפעל עצמו צריך להיערך.

שאול צמח: כפי שאמרתי, גם צריך לחתום עם הגופים האחרים, בין אם זה CNG, ובין אם זה חברת "נתיבי גז", כדי להאיץ את כל התהליכים.

שאול צמח: ואנחנו שם כדי לעזור לו מרגע שההסכמים יהיו חתומים.

כרמל שאמה-הכהן: מה קורה אם המפעל חותם – נניח אחרי כיפור – והצינור לא מגיע עד אפריל 2014 מסיבה כזו או אחרת?

שאול צמח: ההסכם המסחרי שבין חברת "נתיבי גז" לבין המפעל קובע סוג של פיצוי בתנאים מסוימים.

שאול צמח: הסיבה שזה נעשה – והטענה היא שזה לא מספיק, ואני לא נכנס לוויכוח הזה – שהחברה שמקימה את זה היא חברה ממשלתית שההכנסות שלה באות מהמשתמשים.

שאול צמח: כך שאם החברה היתה צריכה לשלם את הפיצוי ממקורותיה, מי שהיה נושא בנטל הזה אלו מפעלים אחרים שצורכים את הגז, וצרכני החשמל.

שאול צמח: ובזה אין סבירות.

שאול צמח: אין מקום להעניש את המשתמשים של המערכת על בעיות שיכולות להתעורר שם.

שאול צמח: ולכן - - -

יואל חסון: למה המדינה לא יכולה לגבות את זה?

יואל חסון: למה המדינה לא יכולה לתת את ה-Backup הזה עד התקופה שיהיה את הצינור כדי לתת את האפשרות שהגז הזה יגיע במכליות יותר מוקדם?

יואל חסון: למה אתם לא נותנים גז לזה?

יואל חסון: במה מדובר, כמה העלויות פה?

כרמל שאמה-הכהן: חמישה מיליון ש"ח בחודש.

יואל חסון: המדינה לא תוכל לעמוד בחמישה מיליון ש"ח בחודש?

יצחק וקנין: זה ההפרש בין המזוט לגז.

כרמל שאמה-הכהן: זה הפרש, כן.

כרמל שאמה-הכהן: בין ה-CNG - - -

אחמד דבאח: ההפסד של המפעל בגלל אספקה לא תקינה או לא נכונה – חמישה מיליון שקלים בחודש.

יואל חסון: אבל כמה המדינה צריכה להשים כדי שזה יקרה מחר בבוקר?

שאול צמח: המדינה תשים את כל מה שצריך להשים כדי שזה יקרה מחר בבוקר.

שאול צמח: השאלה כאן היתה תיאורטית מה יקרה אם זה לא יגיע?

שאול צמח: קשה לי לתת תשובה.

שאול צמח: בתוך המערכת של משק האנרגיה אין לזה פתרון.

יואל חסון: זה הצינור.

כרמל שאמה-הכהן: לא על הצינור.

כרמל שאמה-הכהן: חברת נתג"ז מתכננת את הנחת הצינור.

כרמל שאמה-הכהן: יכולים להגיש – נניח ארגונים ירוקים – עתירות כנגד תוואי הצינור.

כרמל שאמה-הכהן: יכולים להגיש בעלי קרקעות שהצינור עובר בתוך השטח שלהם.

כרמל שאמה-הכהן: אתה יודע, המערכת המשפטית שלנו – יכול להיות פתאום צו הפסקת עבודה.

כרמל שאמה-הכהן: בירור כזה או בירור אחר.

כרמל שאמה-הכהן: וכל חודש זה מיליוני שקלים.

כרמל שאמה-הכהן: הדברים האלה לא תלויים בחברה.

כרמל שאמה-הכהן: והחברה, על בסיס אנרגיה יקרה לא תוכל להמשיך – אני, כפי שאני מסתכל על זה, למדינה יש אחריות במקרה של אזור התעשייה בציפורית.

כרמל שאמה-הכהן: אספקת גז לא רחוקה מהחובה לספק מים וחשמל ונתיבי תחבורה.

כרמל שאמה-הכהן: כי להגיד לחברה הזו תפעלי שם על בסיס מזוט, או אפילו על בסיס CNG לאורך זמן, הגז הדחוס, זה להגיד להם אל תפעלו.

כרמל שאמה-הכהן: להגיד להם אל תפעלו זה להגיד לשלוח את העובדים הביתה.

כרמל שאמה-הכהן: ומי שיבקר שם במפעל יבין שהעובדים האלה, לא בטוח שכולם ימצאו – בוא נגיד בלשון המעטה – עבודה חלופית במהרה.

כרמל שאמה-הכהן: אז מה הועלנו ומה עשינו?

כרמל שאמה-הכהן: המדינה לא רוצה להתחייב לא בגלל ההתחייבות הספציפית הזו.

כרמל שאמה-הכהן: היא לא רואה את ההתחייבות הספציפית הזאת – כפי שאני הבנתי ממנכ"ל משרד ראש הממשלה, ששוחחתי גם אתו בעניין – לא רואים בהתחייבות הספציפית למפעל "פניציה", מפחדים מהשלכות רוחב משפטיות.

כרמל שאמה-הכהן: המדינה לא נוהגת להתחייב לפצות פיצויים בגין נזק בכך שהיא לא עומדת בזמנים או בהתחייבות.

יצחק הרצוג: אז אל תקרא לזה פיצויים.

יצחק הרצוג: תן רשת ביטחון, סוג של - - -

כרמל שאמה-הכהן: אני בעד.

כרמל שאמה-הכהן: אני אמרתי שכל מה שחסר עכשיו - - -

יצחק הרצוג: תן קרן לסיוע למפעלים - - -

כרמל שאמה-הכהן: תראה, אנחנו ישבנו באותו חדר, והיה במשך חודשים את המשבר של "פרי גליל".

כרמל שאמה-הכהן: וגם אמרו, אין בעיה, הכסף כבר לא היה הבעיה.

כרמל שאמה-הכהן: הבעיה היתה שלא יהיו השלכות רוחב.

כרמל שאמה-הכהן: אמרו אם ניתן את הסיוע ל"פרי גליל", יבואו עוד מפעלים מהדרום, מאזורים אחרים, ויגידו גם אנחנו רוצים.

כרמל שאמה-הכהן: ובסוף, כשרצו להגדיר הגדרה משפטית שלא פורצת את השלכות הרוחב, הגיעו להגדרה הזו.

כרמל שאמה-הכהן: הכול לדעתי שאלה של רצון, נחישות ויצירתיות.

כרמל שאמה-הכהן: כשחסר כסף, זו בעיה.

כרמל שאמה-הכהן: כשצריך הגדרות משפטיות, זו כבר שאלה אחרת.

יצחק וקנין: כרמל, יש עוד בעיה ששייכת למרכז ההשקעות.

יצחק וקנין: לדעתי, יש כבר איזה הסדר, לא מהיום, מ-2006, עוד ממלחמת לבנון.

יצחק וקנין: כאשר סיירנו בסיור במפעל שם שר האוצר דאז, הירשזון, ושר המסחר והתעשייה, אלי ישי, סיכמו על איזשהו מתווה של מענק.

יצחק וקנין: בזמנו המענק היה 24%.

יצחק וקנין: עד הרגע הזה לא קיבלו את הכסף הזה.

יצחק וקנין: צריך להבין, שיש פה כספים שאם הם יקבלו אותם, הם יכולים לכסות על כל הפערים.

כרמל שאמה-הכהן: התחייבות בעל-פה או בכתב?

יצחק וקנין: התחייבות בכתב.

יצחק וקנין: לא בעל-פה, בכתב.

יצחק וקנין: אני אומר את זה באחריות.

יצחק וקנין: הייתי באותן פגישות.

יצחק וקנין: יש מכתבים.

יצחק וקנין: אמרתי הבוקר בפגישה שהיתה לי עם החבר'ה מ"פניציה" שצריך לקחת את המכתבים האלה ולהציף אותם, ולהשים אותם על השולחן.

כרמל שאמה-הכהן: אני לא ראיתי את המכתב הזה עד היום.

יצחק וקנין: אני חושב שהכסף הזה בלבד יכול לפתור את הבעיה.

יצחק וקנין: אנחנו נגיע לאותה תמונה של "פרי גליל".

יצחק וקנין: אנחנו נתברבר, ונתברבר ונתברבר שנה וחצי עד נגיע לאיזשהו מקום.

יצחק וקנין: למפעל הזה אין שנה וחצי.

יצחק וקנין: זה לא "פרי גליל".

יצחק וקנין: אין להם חודש אפילו.

יצחק וקנין: ביום שיכבו את התנורים נגמר העסק.

יצחק וקנין: ואני אומר לכם, אז העלויות למדינה יהיו פי כמה, עשרת מונים, בתשלום דמי אבטלה, בכל מיני דברים אחרים שנצטרך לשלם לאותם עובדים.

יצחק וקנין: אני אומר את זה, המדינה צריכה לקחת את זה לידיים.

יצחק וקנין: לא מדובר על מפעל של 200 עובדים.

יצחק וקנין: 400 עובדים ישירות, ועוד 600 עובדים בהיקף הגדול.

יצחק וקנין: ולכן מישהו צריך לקחת את הדבר הזה.

יצחק וקנין: זה הגליל.

יצחק וקנין: צריך להגיד את הדברים האלה.

יואל חסון: כרמל, הפתרון של המכליות, למתי הוא ריאלי?

יואל חסון: הוא ריאלי - - -

כרמל שאמה-הכהן: זה רק פתרון ביניים.

כרמל שאמה-הכהן: הבעיה היא עם הצינור.

ערן חיימוביץ: ספטמבר.

יואל חסון: אני יודע.

יואל חסון: אבל הוא יכול בינתיים לתת זמן?

ערן חיימוביץ: אנחנו מדברים על ספטמבר.

כרמל שאמה-הכהן: אדוני המנכ"ל, אתה הדובר, ואחריך חבר הכנסת מופז.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה.

ערן חיימוביץ: אני אקח מזמנכם היקר – ואני מודה לכרמל במיוחד שיזם את הדבר הזה.

ערן חיימוביץ: לכל החברים שהצטרפו.

ערן חיימוביץ: אז אני רוצה לקחת מזמנכם בשביל להכיר בשבע דקות את מפעל "פניציה".

ערן חיימוביץ: אני מציג פה פחות או יותר את הדברים כדי שתוכלו גם לראות בתמונות.

ערן חיימוביץ: אני לא אתעכב על הכול.

ערן חיימוביץ: אם תרצו, אחרי זה אני אכנס.

ערן חיימוביץ: קודם כל, מדובר בחברה שהוקמה ב-1936 על-ידי יהודים שעלו מיד אחרי עלייתו של היטלר לשלטון.

ערן חיימוביץ: מר מיכאלי, הבן של זה שהקים, של ה-Founder, עובד בחברה.

ערן חיימוביץ: הוא בן 85 היום.

ערן חיימוביץ: אנחנו גאים להיות חלק מהתעשייה הזאת שנים רבות.

ערן חיימוביץ: חברת "סולל בונה" קנתה את החברה ב-1941.

ערן חיימוביץ: לאחר מכן היא הוטמעה בתוך "כור".

ערן חיימוביץ: ב-1989 קנו את החברה הבעלים הנוכחיים, שזו חברת Guardian Industries, שזו חברה אמריקאית.

ערן חיימוביץ: היא תאגיד שיש לו כ-30 מפעלים כמו "פניציה".

ערן חיימוביץ: אנחנו ממוקמים בציפורית.

ערן חיימוביץ: אנחנו מייצאים 80%-70% מהתוצרת שלנו.

ערן חיימוביץ: בתוך השוק המקומי אנחנו מהווים סדר גודל של 70% מנתח השוק המקומי.

ערן חיימוביץ: ביולי – כ-370 עובדים, מחזור של 80 מיליון דולר.

ערן חיימוביץ: אנחנו חלק ממשק לשעת חירום.

ערן חיימוביץ: אני מנכ"ל חדש, מתחילת השנה הזאת.

ערן חיימוביץ: אני עובד בחברה, אגב, 17 שנה.

ערן חיימוביץ: התמניתי למנכ"ל בתחילת 2012.

ערן חיימוביץ: בגדול, המוצרים שאנחנו מייצרים הם מוצרי מיגון.

ערן חיימוביץ: אנחנו מתמחים בשוק הסולרי ובזכוכית דלת ברזל – ככה אנחנו קוראים לזה – עבור אנרגיה סולרית, ועבור כל מיני אפליקציות ייחודיות בתחום הארכיטקטוני, ולבניין.

ערן חיימוביץ: אנחנו מייצרים הכול זכוכית שטוחה.

ערן חיימוביץ: מה גרם לנו להגיע למקום שאנחנו נמצאים בו היום?

ערן חיימוביץ: שלושה דברים.

ערן חיימוביץ: הדבר הראשון הוא עלייה חדה במחירי המזוט, וספציפית במדינת ישראל.

ערן חיימוביץ: נתתי לכם פה מספרים, קנה מידה.

ערן חיימוביץ: מ-360 דולר לטונה בסוף 2007, ל-720 היום.

ערן חיימוביץ: זה מצבנו, נכון להיום.

ערן חיימוביץ: העלות מתבטאת כיום בשני מיליון דולר לחודש.

ערן חיימוביץ: חשוב לי לציין שאנחנו המדינה האחרונה שנשארה על הגלובוס שמייצרת זכוכית שטוחה לאפליקציות האלה במזוט.

ערן חיימוביץ: כל שאר העולם מייצרים את זה בגז טבעי.

ערן חיימוביץ: הדבר השני שגרם לנו הוא ירידה חדה במחירי הזכוכית בעקבות משבר עמוק בעולם, שמדינת ישראל פחות נפגעה ממנו, לשמחתי הרבה.

ערן חיימוביץ: אבל מכיוון שאנחנו יצואנים מאוד גדולים – כמעט כל התוצרת שלנו הולכת לייצוא – 40% ירידה במחירי הזכוכית, זה מה שפגע בנו בצורה קשה, בנוסף למזוט שהתייקר פי 2, וספציפית במדינת ישראל.

ערן חיימוביץ: המחירים שאנחנו רואים היום באנרגיה זה 18 דולר למיליון BTU, יחידת אנרגיה.

ערן חיימוביץ: באירופה רואים שבע.

ערן חיימוביץ: ברוסיה שלוש.

ערן חיימוביץ: בארצות-הברית פחות משלוש.

ערן חיימוביץ: במדינות ערב הסובבות אותנו – פחות משני דולר.

שלמה מולה: כמה אנחנו, 18?

ערן חיימוביץ: 18.

ערן חיימוביץ: "פניציה" מייצרת היום זכוכית ומייצאת לעולם כאשר מחיר האנרגיה שלה הוא כמעט פי 3 בהשוואה למתחרה היקרה שלה באירופה.

ערן חיימוביץ: ולכן, אם תיקחו את זה יחד עם ירידה במחירי הזכוכית – אנחנו יצואנים ב-40% – אתם מבינים את הקריסה שלנו.

ערן חיימוביץ: מעבר לזה, פנינו גם לשוק הסולרי כדי להיות ייחודיים.

ערן חיימוביץ: ואנחנו מבין 23 המפעלים היחידים בעולם שמייצרים את זה.

ערן חיימוביץ: ואנחנו מוצבים בין ה-Top 3 בעולם מבחינת הביצועים שלנו.

ערן חיימוביץ: קחו את שלושת הדברים האלה, והבנתם למה אנחנו נמצאים היום בהקפאת תהליכים.

ערן חיימוביץ: אלה כמה גרפים.

ערן חיימוביץ: אני אולי אדלג עליהם.

ערן חיימוביץ: אבל אתם רואים שעד 2009 למרות המצב, למרות ההתייקרות במזוט, למרות המשבר העולמי, "פניציה" עדיין החזיקה מעמד וייצרה ערך לבעלים.

ערן חיימוביץ: אתם רואים את השפעת המזוט.

ערן חיימוביץ: אתם רואים את הקו של 400 דולר לטונה מזוט.

ערן חיימוביץ: ומאותו רגע אנחנו בצלילה.

ערן חיימוביץ: חשוב להבין שבעולם, גם היום, זה לא שווה ערך ל-400 דולר לטונה, אם תיקחו את המספרים שנתתי לכם.

ערן חיימוביץ: אנחנו פשוט מתקשים להתחרות מול העולם.

שלמה מולה: למה ב-2011 היתה עלייה מסוימת?

ערן חיימוביץ: ב-2011, הדבר הזה הוא די מלאכותי.

ערן חיימוביץ: זו החלפה של הסכם.

ערן חיימוביץ: בעצם הנקודה נמצאת פה.

ערן חיימוביץ: זו איזושהי העברה חשבונאית שעיוותה קצת את הנתונים.

ערן חיימוביץ: זו השפעת המחיר על הרווח.

ערן חיימוביץ: אני לא מתעכב על זה.

ערן חיימוביץ: אתם רואים שכל המגמות הן פחות או יותר אותו דבר מאזור 2009.

ערן חיימוביץ: אני כן רוצה לתת לכם איזושהי פרספקטיבה לגבינו, לגבי "פניציה".

ערן חיימוביץ: 2006 – מלחמת לבנון השנייה.

ערן חיימוביץ: "פניציה" באזור המטווח.

ערן חיימוביץ: למרות זאת, כל העובדים – וחלקם יושב פה סביבנו היום, פה בכיסאות שמאחורה – כולם התייצבו לעבודה במקום שנופלים בו טילים.

ערן חיימוביץ: לידנו, באזור תעשייה בפארק לביא, במפעל של "ד"ר פישר" נפל פגיעה ישירה.

ערן חיימוביץ: פגיעה ישירה.

ערן חיימוביץ: חשוב להבין שכל העובדים שיושבים פה התייצבו לעבודה בזמן מלחמה, כשהאזור היה מטווח.

ערן חיימוביץ: חלק מהמשפחות אולי נסעו דרומה, אבל העובדים התייצבו לעבודה.

ערן חיימוביץ: שלושה חודשים אחרי זה, כאשר הבעלים, דוידסון, היה צריך לקחת החלטה האם להשקיע את המפעל הבא במדינת ישראל, כן או לא – היה צריך להחליט איפה להשים את הכסף.

ערן חיימוביץ: עם כלכלה לא יציבה, כשיש מלחמות, בעיות ביטחון, או ללכת למקום שנותנים מענקים – ותיכף אני אתן לכם פרספקטיבה על מה שקורה בעולם.

ערן חיימוביץ: נותנים מענקים, נותנים פטור ממסים, וברוך ה', יש ביטחון.

ערן חיימוביץ: שוכנע הבעלים, ביל דוידסון, על-ידי שר האוצר בזמנו ושר התמ"ת, לעשות את ההשקעה במדינת ישראל.

ערן חיימוביץ: והוא ציוני גדול.

ערן חיימוביץ: יש לו הרבה תרומות פה במדינת ישראל.

ערן חיימוביץ: מוזיאון דוידסון.

יצחק וקנין: אותה החלופה היתה הודו.

ערן חיימוביץ: החלופה היתה הודו.

ערן חיימוביץ: מוזיאון דוידסון בכותל.

ערן חיימוביץ: בניין בבית חולים "הדסה".

ערן חיימוביץ: בניין בטכניון.

ערן חיימוביץ: אלו תרומות.

ערן חיימוביץ: אבל אצלו – יהודי יקר – ביזנס זה ביזנס, פלז'ר זה פלז'ר.

ערן חיימוביץ: הדבר הזה צריך להרוויח כסף.

ערן חיימוביץ: לא מרוויח, אני סוגר.

ערן חיימוביץ: לא עלינו, ביל דוידסון נפטר בשנת 2009.

ערן חיימוביץ: היום הוא לא יוכל לייצג את עצמו בעניין הזה.

ערן חיימוביץ: למרות שהאחיין שלו ניסה במהלך חצי השנה האחרונה, ונפגש עם שר התמ"ת, שר האנרגיה, וגם ראש הממשלה.

ערן חיימוביץ: באותו מעמד שהוחלט להקים את המפעל ולבצע את ההשקעה פה בארץ ניתן היה להבין – זה מה שהוא אומר, זה מה שעודד טירה אומר – שתהיה אספקה של גז טבעי בשנת 2010 ונקבל מענק ממרכז השקעות בגובה של 24%.

ערן חיימוביץ: אני יכול רק לתת לכם דקה מאותה מסיבת עיתונאים שהיתה.

ערן חיימוביץ: רק דקה.

ערן חיימוביץ: אבל אין לי פה רמקולים.

ערן חיימוביץ: היום, ב-2012, "פניציה" ללא ודאות של גז טבעי.

ערן חיימוביץ: ואני רוצה להתייחס - - -

אלכס מילר: רק שנייה.

אלכס מילר: אדוני המנכ"ל, רק מבחינת ההעברה, באותה מסיבת עיתונאים, כששר האוצר מתחייב בפני המפעל לסיוע כך וכך, מאותה התחייבות, מה נסגר?

אלכס מילר: הכסף הגיע, לא הגיע?

ערן חיימוביץ: לגבי מרכז השקעות – רגע.

ערן חיימוביץ: קודם כל, אני אענה לגבי הגז.

ערן חיימוביץ: לגבי הגז, אנחנו יודעים – 2010 עבר.

ערן חיימוביץ: 2012 עבר.

ערן חיימוביץ: אנחנו מדברים עכשיו על 2014.

ערן חיימוביץ: ואם אני רוצה לתקן את שאול, כתוב בהסכם אפריל 2014.

ערן חיימוביץ: אבל מבחינת התחייבות המשקיעים לא רואים בזה התחייבות מכיוון שיש שם חלון של שלושה-ארבעה חודשים שניתן לאחר אחרי אפריל 2014.

ערן חיימוביץ: ואחרי החלון מדובר באיזשהו פיצוי שולי על אי-עמידה בהסכם של בערך 60,000 דולר לחודש למשך שלושה חודשים וחצי.

ערן חיימוביץ: מבחינת המשקיעים הפוטנציאליים, זה לא נקרא התחייבות למפעל שמדמם בגין הדבר הזה ב-1.3 מיליון דולר לחודש.

ערן חיימוביץ: אתם מבינים שמבחינתם זו לא התחייבות כי אם לא הגיעו, אז ממשיכים להפסיד כל חודש 1.3 מיליון דולר.

אמיר חייק: ספר כמה עולה הפעלת תנור ליום.

ערן חיימוביץ: שני מיליון דולר לחודש זה רק האנרגיה בתוך הדבר הזה.

אלכס מילר: עדיין לא קיבלתי - - -

ערן חיימוביץ: לגבי מרכז ההשקעות, אני אענה לך.

אלכס מילר: אתה הראית את מסיבת העיתונאים של - - -

ערן חיימוביץ: כן, הראיתי רק קטע.

אלכס מילר: יפה.

אלכס מילר: היתה התחייבות.

אלכס מילר: גם חבר הכנסת וקנין דיבר על אותה התחייבות.

אלכס מילר: מה בסופו של דבר קרה?

ערן חיימוביץ: לגבי ההתחייבות הזאת, "פניציה" השקיעה 160 מיליון שקל.

ערן חיימוביץ: מכיוון שהחוק השתנה באותן שנים מ-24% ל-20%, אושרו לנו 20% של 100 מיליון שקל.

ערן חיימוביץ: לגבי 60 מיליוני השקלים הנותרים – לא אושרה השקעה במרכז השקעות וביקשו מאתנו להגיש ערר.

ערן חיימוביץ: אמרו לי שבחתימת שני שרים – שר התמ"ת ושר האוצר – יש סיכוי שיאשרו גם את הדבר הזה.

אלכס מילר: מתי זה היה?

ערן חיימוביץ: זה היה בסוף 2010.

אלכס מילר: ערר הוגש?

ערן חיימוביץ: ב-2011.

אלכס מילר: ב-2011.

אלכס מילר: ואתם יודעים מתי זה - - -

ערן חיימוביץ: קיבלנו 65% מ-20% של 100 מיליון שקל.

ערן חיימוביץ: 13 מיליון שקל, זה מה שקיבלנו.

לבנה זגורי: סליחה, אנחנו עדיין לא בערר.

לבנה זגורי: עדיין לא - - -

כרמל שאמה-הכהן: אולי את יכולה להתקרב אלינו?

ערן חיימוביץ: ערר לא הוגש?

לבנה זגורי: עדיין לא.

לבנה זגורי: אבל אנחנו עדיין לא במסגרת ועדת הערר.

לבנה זגורי: שלום לכולם.

לבנה זגורי: לבנה, מרכז ההשקעות.

לבנה זגורי: באמת, לחברה יש שתי בקשות פתוחות עומדות ותלויות.

שלמה מולה: למה הן לא נידונו?

לבנה זגורי: הן כבר נידונו לפחות פעמיים במנהלת מרכז ההשקעות.

לבנה זגורי: אלו בקשות שחורגות מהכללים ומהקריטריונים.

לבנה זגורי: היו כבר שני דיונים לגבי הבקשה שהזכרת, לגבי 60 המיליון.

לבנה זגורי: הם באמת חורגים מעל ה-100 מיליון.

לבנה זגורי: החברה הגישה במקור בקשה ל-220 מיליון שקל.

לבנה זגורי: אנחנו אישרנו, כמו שאישרנו לכל החברות הגדולות רק 100 מיליון.

לבנה זגורי: הבקשה של ה-60 תלויה ועומדת.

לבנה זגורי: קיבלנו כרגע חוות דעת משפטית.

לבנה זגורי: נצטרך להחזיר אותה לדיון במנהלת מרכז ההשקעות.

לבנה זגורי: כמובן, תלוי בתקציב שיהיה למרכז ההשקעות באותה העת.

לאה ורון: ה-60 זה בנוסף ל-100 שאושרו?

לבנה זגורי: כן.

דליה איציק: מתי תעשו את זה?

דליה איציק: מה לוח הזמנים?

לבנה זגורי: אני מניחה שעד סוף השנה זה יובא לדיון.

שלמה מולה: עד סוף השנה – למה?

דליה איציק: למה?

דליה איציק: מה הבעיה - - -

לבנה זגורי: בהיוותר תקציב, כמובן.

לבנה זגורי: הכול תלוי בתקציב.

יואל חסון: למה עד סוף השנה?

לבנה זגורי: אנחנו כבר לקראת סוך השנה.

לבנה זגורי: כשאני מדברת - - -

שלמה מולה: מה זה לקראת?

שלמה מולה: אנחנו עכשיו בספטמבר, יש עוד שלושה חודשים.

כרמל שאמה-הכהן: רגע, תנו לה לענות.

לבנה זגורי: כי מדובר בבקשה שהיא לא בקשה רגילה.

לבנה זגורי: לכן הבקשה עוברת בחינות מקצועיות ומשפטיות.

יואל חסון: תדונו עכשיו.

יואל חסון: הספינה בוערת.

עמיר פרץ: אבל המצב לא רגיל עכשיו.

כרמל שאמה-הכהן: חברים, אבל אחד-אחד.

כרמל שאמה-הכהן: אל תתקפו במקהלה.

כרמל שאמה-הכהן: אתם רשאים לשאול שאלות גם קשות, אבל אחד-אחד.

שלמה מולה: אני רוצה לשאול בבקשה.

שלמה מולה: האם אתם במרכז ההשקעות – באיזה אחוז ניצול תקציב אתם נמצאים היום?

לבנה זגורי: באחוז מאוד גבוה.

שלמה מולה: מה זה אחוז גבוה?

שלמה מולה: את יכולה להגיד מספר?

לבנה זגורי: נשאר למרכז ההשקעות תקציב מאוד – כמעט 100%.

יצחק וקנין: כמה נשאר לכם בתקציב?

לבנה זגורי: במונחי מענק, משהו כמו 12 מיליון.

שלמה מולה: זה מה שנשאר לך שם?

לבנה זגורי: שיש לנו המון בקשות בצנרת.

אלכס מילר: גברתי, אני צריך להבין את העניין הפרוצדוראלי.

אלכס מילר: ברגע שמגיע שר האוצר יחד עם שר התמ"ת – אלי ישי היה שר התמ"ת - - -

יצחק וקנין: היתה שם בעיה גם של ירידה מ-24% ל-20%.

יצחק וקנין: גם האחוז הזה פגע במענק.

אלכס מילר: רק שנייה.

אלכס מילר: אני רוצה רק להבין את המנגנון הפרוצדוראלי.

אלכס מילר: ברגע שמתקבלת החלטה על-ידי השרים לתמוך באחוז כך וכך, בסופו של דבר אתם נותנים פרשנות להחלטה הזאת?

אלכס מילר: זאת אומרת, השרים אומרים א' ופה מגיע ב'? איך זה עובד?

לבנה זגורי: מנהלת מרכז ההשקעות כפופה לחוק לעידוד השקעות הון ולקריטריונים לאישור פניות.

לבנה זגורי: אז הבקשה באמת הובאה ב-2010.

לבנה זגורי: אושרו 100 מיליון, כמו שאושרו לכל החברות הגדולות שהגידו דאז בקשות.

לבנה זגורי: ושוב, הבקשה עדיין – זאת אומרת, מרכז ההשקעות לא שלח אתכם עדיין לוועדת ערר.

לבנה זגורי: הוא מנסה בכל זאת כן לבחון שיקולים נוספים כדי לאשר.

אלכס מילר: בסופו של דבר, אדוני המנכ"ל, כמה כסף קיבלתם מאותה החלטה שהיתה ב-2006?

ערן חיימוביץ: קיבלנו 13 מיליון שקל שהם 65% מתוך 20% של ה-100 מיליון.

אלכס מילר: וכמה אתה צריך עוד?

ערן חיימוביץ: אנחנו ביקשנו את כל 160 המיליון.

ערן חיימוביץ: עכשיו החוק הוא 20.

עמיר פרץ: לפי 20% מגיע לו עוד 12 מיליון.

עמיר פרץ: לפי 24% הוא יכול לקבל עוד 15 מיליון.

לבנה זגורי: נכון.

עמיר פרץ: כרגע מגיע לו, לפי החישוב שלו, 12 מיליון שקל.

אלכס מילר: שר האוצר התחייב.

עמיר פרץ: בסדר, אבל היא אומרת לך שעל-פי החוק - - -

אלכס מילר: לא צריך להיות - - -

עמיר פרץ: שנייה, חבר הכנסת מילר.

כרמל שאמה-הכהן: חברים, אל תתווכו ביניכם.

עמיר פרץ: חבר הכנסת מילר, אנחנו מחפשים פתרונות.

אלכס מילר: בסדר.

אלכס מילר: המדינה התחייבה, היא צריכה לעמוד - - -

כרמל שאמה-הכהן: חברי הכנסת מילר ופרץ, בבקשה.

כרמל שאמה-הכהן: אני רוצה לשאול שאלה - - -

עמיר פרץ: דקה אחת.

עמיר פרץ: שנייה.

עמיר פרץ: היא מאוד בכירה במרכז ההשקעות.

עמיר פרץ: אבל כנראה שהמגבלה ב-2010 היתה מקסימום מענק לפי מפתח של 100 מיליון.

עמיר פרץ: גם אם הגשת 300 או 500.

כרמל שאמה-הכהן: טוב, זה כבר היסטוריה אבל.

עמיר פרץ: היא לא יכולה לחרוג.

עמיר פרץ: אנחנו צריכים לתת לה את הכלים.

קריאות: אין בעיה - - -

כרמל שאמה-הכהן: די, מספיק.

כרמל שאמה-הכהן: די.

כרמל שאמה-הכהן: שנייה.

קריאות: - - -

כרמל שאמה-הכהן: רגע, לא התקדמנו לכלום עם זה.

כרמל שאמה-הכהן: רגע.

כרמל שאמה-הכהן: אני רוצה לשאול אותך שאלה.

כרמל שאמה-הכהן: למה אתם לא מקבלים את ההחלטה, ואז ייווצר לחץ על האוצר כדי לכסות את התקציב הזה אצלכם?

לבנה זגורי: על מנת לקבל החלטה אנחנו חייבים תקציב.

כרמל שאמה-הכהן: החלטה כפופה לתקציב.

לבנה זגורי: - - -

כרמל שאמה-הכהן: למה?

כרמל שאמה-הכהן: החלטה - - -

עמיר פרץ: מה, הבעיה היא תקציבית, או עצם ההחלטה על 100 מיליון?

לבנה זגורי: יש שתי בעיות.

לבנה זגורי: בעיה אחת - - -

כרמל שאמה-הכהן: אני רוצה לחדד.

כרמל שאמה-הכהן: ברגע שאתם תקבלו - - -

יצחק וקנין: כרמל - - - בוועדת כספים.

יצחק וקנין: רבותי, גם אם נוסיף להם תקציב, הבעיה שהם יחלקו את זה - -

כרמל שאמה-הכהן: לא, אז בגלל זה.

כרמל שאמה-הכהן: רגע.

יצחק וקנין: - - הם לא ייתנו רק ל"פניציה".

כרמל שאמה-הכהן: אז בגלל זה, חבר הכנסת וקנין - -

יצחק וקנין: יש להם בעיה, לא רק - - -

לבנה זגורי: קיימות שתי בעיות.

כרמל שאמה-הכהן: - - אם אתם תקבלו את ההחלטה, כפופה לאישור תקציבי או להעברה תקציבית או לתוספת תקציב, אז יהיה אפשר ללחוץ על האוצר להעביר תקציב אליכם, שישמש לצורך הזה.

כרמל שאמה-הכהן: היום, אם נלך ונלחץ על האוצר, אנחנו לא יודעים לאן בדיוק ילך הכסף הזה.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו צריכים לדעת שזה מאושר, אז שווה את המאמץ לצאת למלחמה מול האוצר על הכסף הזה.

אלכס מילר: השאלה אם תקנונית הם יכולים לקבל החלטה כזאת.

כרמל שאמה-הכהן: למה?

כרמל שאמה-הכהן: הם יכולים לאשר.

אלכס מילר: אם אין להם כסף - - -

לבנה זגורי: אי-אפשר לאשר כפוף ל- קיום תקציב נוסף.

לבנה זגורי: בנוסף, אני ציינתי והדגשתי שמכיוון שהבקשה היא בקשה לא רגילה, אלא חריגה - -

כרמל שאמה-הכהן: סליחה, איפה זה כתוב שאי-אפשר?

לבנה זגורי: - - והחברה לא עמדה - - -

כרמל שאמה-הכהן: לבנה, על מה את מתבססת כשאת אומרת אי-אפשר?

כרמל שאמה-הכהן: זה אסור בחוק במפורש?

לבנה זגורי: על ניסיון העבר שלנו.

לבנה זגורי: אנחנו לא מאשרים על בסיס תקציב שלא - - -

כרמל שאמה-הכהן: לא, זה שאתם לא עושים את זה מניסיון העבר שלכם - - -

עמיר פרץ: הנה הגיע נציג האוצר.

כרמל שאמה-הכהן: יש לכם מגבלה חוקית שאומרת לא תאושר בקשה, או לא תידון בקשה אם אין לה כיסוי תקציבי?

לבנה זגורי: כן.

לבנה זגורי: לא ניתן - - -

כרמל שאמה-הכהן: איפה?

כרמל שאמה-הכהן: באיזה חוק זה?

לבנה זגורי: צריך לשאול את האוצר.

לבנה זגורי: כרגע אנחנו לא יכולים לאשר אם אין לנו תקציב.

נועם שטרן: זה לא מהות הדיון - - -

דליה איציק: זה לא הדיון בכלל.

דליה איציק: הדיון הוא שהממשלה התחייבה והיא לא עומדת בהתחייבות שלה.

כרמל שאמה-הכהן: מי אדוני?

נועם שטרן: נועם שטרן, ממשרד האוצר.

יצחק הרצוג: השאלה אם זה מענק שיכול בכלל לעזור להם - - -

נועם שטרן: צריך להבין פה כמה דברים.

נועם שטרן: אל"ף, אין התחייבות שלטונית למתן מענק בהיקף כזה או אחר.

נועם שטרן: ההתחייבויות היחידות שהובאו בפנינו זה התחייבות לסייע למפעל ככל שניתן ובהתאם לחוק.

דליה איציק: מה זה המילים האלה?

שלמה מולה: מה זה משנה אבל?

דליה איציק: תסביר לי, אפשר?

שלמה מולה: מה זה התחייבות שלטונית?

דליה איציק: תסביר לי מה זה ככל שניתן.

דליה איציק: מה זה?

אלכס מילר: הוא אומר שאין התחייבות.

אלכס מילר: אתה אומר שיש מכתב.

נועם שטרן: אין שום מכתב, לא שמדבר על 24%, ולא שמדבר על סכום מסוים.

יצחק הרצוג: אתם רואים איזה אינטרס לאומי לעזור למפעל?

קריאה: לא צריך מכתבים, היה חוק.

נועם שטרן: קודם כל, אם נאמר שהיה, צריך להציג את זה.

נועם שטרן: דבר כזה לא הוצג מעולם.

נועם שטרן: מעבר לזה, הבטחה שלטונית היא רק כשמשהו הוא בהתאם לסמכות חוקית.

נועם שטרן: ומרכז השקעות הוא סמכות חוקית לאשר מענק של מנהלת מרכז השקעות ולא של שרים.

שלמה מולה: הבטחת שר היא לא התחייבות שלטונית?

נועם שטרן: הבטחת שר, אם יש לו סמכות בחוק.

נועם שטרן: אם אין לו סמכות בחוק, אז זו לא התחייבות שלטונית.

יואל חסון: הבטחת פקיד זו התחייבות שלטונית היום.

דליה איציק: רק הבטחה של פקיד.

דליה איציק: הבטחה של שר זה לא שלטוני.

דליה איציק: שמעת?

נועם שטרן: יש חוק - - -

דליה איציק: ככה זה בדיוק נראה, וככה מתנהלת המדינה.

דליה איציק: וזה הסיפור האמתי של המדינה הזאת.

דליה איציק: מי שלא מבין - - - פוליטיקאים לא יודע – שמעתם?

דליה איציק: הבטחה רק של פקיד.

דליה איציק: שר זה לא הבטחה שלטונית.

נועם שטרן: יש חוק במדינת ישראל.

יואל חסון: למה, והשר עשה את זה בניגוד לחוק?

נועם שטרן: קודם כל, כמו שאמרתי, השר לא התחייב.

נועם שטרן: מעבר לזה, אמרתי שגם אם שר היה מתחייב, הוא צריך להתחייב לפי מה שבהתאם לסמכותו בחוק.

ערן חיימוביץ: יש לי את כל ה-20 דקות פה.

רוברט אילטוב: צריך עם קול, שאנחנו נשמע את ההתחייבות.

ערן חיימוביץ: אבל העניין הוא אם זה חשוב למדינת ישראל שהמפעל הזה ימשיך.

נועם שטרן: זו שאלה שנייה, האם זה חשוב למדינת ישראל.

נועם שטרן: לדעתי אנחנו הלכנו פה לדיון צדדי של מנהלת מרכז השקעות שהוא לא רלוונטי לעניין.

נועם שטרן: זאת אומרת, המפעל - - -

שלמה מולה: למה לא רלוונטי?

שלמה מולה: אתם נותנים כסף באמצעות מרכז השקעות, אז מה לא?

יואל חסון: זה שעניין הגז פה חושף בעיות אחרות, זה סיפור אחר.

יואל חסון: אבל העניין כאן שאתם את החלק שלכם לא עושים.

יואל חסון: עכשיו, תעשה חישוב כמה יעלה לכם עכשיו - -

שלמה מולה: אתם מייקרים את המזוט, אתם זוכרים שיש בעיה כזאת?

יואל חסון: - - כמה חודשים לשלם דמי אבטלה למאות אנשים?

יואל חסון: תאמין לי, זה יעלה יותר מ-50-40 מיליון שאתה לא רוצה להעביר.

אלכס מילר: רגע, יואל, לפני שאתה מגיע לנושא של דמי אבטלה, כמה מיסוי משלם המפעל למדינה, על הרווחים ועל כל המכירות?

אלכס מילר: כמה כסף זה?

יצחק הרצוג: לא, זה אזור פיתוח א'.

עמיר פרץ: הוא משלם מס הכנסה, בוז'י.

ערן חיימוביץ: 6%.

עמיר פרץ: משלמים 400 עובדים מס הכנסה, ועוד 1,000 - - -

אלכס מילר: ברגע שאתה סוגר את המפעל, המדינה הפסידה.

יצחק הרצוג: עמיר, האם אתה חושב שזה יקרה?

כרמל שאמה-הכהן: חברים, יש פה סדר של דוברים.

כרמל שאמה-הכהן: אדוני המנכ"ל, סיימת?

ערן חיימוביץ: אני רוצה לסיים.

ערן חיימוביץ: היו - - -

עמיר פרץ: ההכנסה הישירה מהשכר של העובדים היא גם הכנסה.

כרמל שאמה-הכהן: נא לא להפריע למנכ"ל.

יצחק הרצוג: זה לא השיקול האמתי.

עמיר פרץ: בסדר.

ערן חיימוביץ: מכיוון ש- Guardianהיא חברה רב לאומית, אני רוצה להציג לכם מה הבעלים רואים בחייהם.

ערן חיימוביץ: ציינתי לכם פה – קודם כל, הבעלים היו בפגישות מתחילת השנה בכל מיני משרדים.

ערן חיימוביץ: הם טוענים בתוקף שממשלת ישראל לא עומדת בהתחייבויותיה והם לא רוצים לעשות עסקים עם ממשלת ישראל.

ערן חיימוביץ: זאת הסיבה שהכניסו אותנו להקפאת הליכים.

ערן חיימוביץ: מה הם רואים בעולם למפעלים שלהם?

ערן חיימוביץ: ויש להם מפעלים בכל העולם.

ערן חיימוביץ: אז הם מדברים על מענק השקעות בין 50%-10%.

ערן חיימוביץ: עכשיו הם סיימו הקמה של מפעל ברוסיה.

ערן חיימוביץ: הם קיבלו 50% מענק, פטור ממסים לעשר שנים וקרקע מלאה בתשתיות, כולל גז, חשמל, מים, ביוב והכול.

ערן חיימוביץ: אני מראה לכם פה שבאסיה ובטורקיה ממשלות מסבסדות – מחיר האנרגיה בטורקיה הוא יותר גבוה מאירופה.

ערן חיימוביץ: הוא באזור 14 דולר.

ערן חיימוביץ: הוא עדיין לא כמו מדינת ישראל, אבל הוא יותר גבוה מאירופה.

ערן חיימוביץ: מכיוון שהתעשייה שלהם מייצאת, אז בכל מקום שיש תעשייה מייצאת, הממשלה מסבסדת בין 66%-50% מהאנרגיה של המפעלים האלה שמייצאים.

ערן חיימוביץ: זה קורה בטורקיה.

ערן חיימוביץ: באנגליה, Guardian כשהקימה מפעל, בעקבות הוצאות בלתי צפויות בתשתית כשהם הקימו מפעל, הם קיבלו תוספת של 10 מיליון דולר לאחר שהוכיחו שבאמת ההוצאות היו בלתי צפויות.

ערן חיימוביץ: מקבלים על קליטה והכשרה של עובדים עד שנתיים, כולל הוצאות שכר וכל ההוצאות הנלוות, העקיפות.

ערן חיימוביץ: זאת אומרת, אם צריך להטיס מישהו ולהביא אותו בשביל להדריך מישהו אחר, משלמים את זה.

ערן חיימוביץ: אני מסיים.

ערן חיימוביץ: מה "פניציה" צריכה על מנת להמשיך לעבוד?

ערן חיימוביץ: וזה משהו שגם הגשנו לבית המשפט, בקשה.

ערן חיימוביץ: אל"ף, לפני שאנחנו מבקשים עזרה מכל העולם, אנחנו צריכים לעשות תכנית הבראה אצלנו ולבדוק אצלנו בפנים מה אנחנו צריכים לעשות הכי טוב והכי יעיל כדי שבאמת נוכל לייצא ולהתחרות בעולם.

ערן חיימוביץ: אז יש תכנית שכבר רצה ממרץ-אפריל.

ערן חיימוביץ: התוכנית הזאת תביא לנו חיסכון של 14 מיליון דולר במונחים שנתיים.

ערן חיימוביץ: ואנחנו נגיע לדבר הזה.

ערן חיימוביץ: שתיים, אנחנו מצפים מהממשלה לקיים את ההתחייבויות שלה.

ערן חיימוביץ: אנחנו מדברים על שלושה דברים - - -

דליה איציק: זה יותר מדע בדיוני.

ערן חיימוביץ: מה?

ערן חיימוביץ: מדע בדיוני.

ערן חיימוביץ: אני מקווה שלא.

ערן חיימוביץ: אני מנכ"ל צעיר.

ערן חיימוביץ: אני פעם ראשונה בסרט הזה.

ערן חיימוביץ: אני מקווה שלא נגיע למדע בדיוני.

שלמה מולה: תהיה אופטימי, זה תמיד טוב.

ערן חיימוביץ: אני מנסה מאוד.

ערן חיימוביץ: אני מנסה למות תמים.

ערן חיימוביץ: השופט בבית המשפט המחוזי בנצרת השתכנע – די בקלות – בעקבות כל מיני מסמכים שהוצגו בפניו, ועדויות שהוצגו בפניו שלממשלת ישראל יש תרומה מכרעת למצב החברה הנוכחי.

ערן חיימוביץ: ולכן גם הוא הורה לממשלת ישראל להשיב עד 10 באוקטובר בגין תביעה שלנו לפיצוי של חמישה מיליון שקלים החל מיום הקפאת ההליכים, עד הרגע שיהיה צינור גז בחברה.

ערן חיימוביץ: זה הליך משפטי שמתקיים.

ערן חיימוביץ: בפועל, מה שלדעתנו יכול להציל את החברה, זה שלושת הדברים האלה: CNG, בעזרת סופר גז, שיגיע עד ספטמבר 2013.

ערן חיימוביץ: ושתבינו, כשמשרד האנרגיה אומר יהיה CNG, הוא תולה את ידיו וסומך על חברה פרטית שתעשה מאמצים ותגיע ויש לה אינטרס.

ערן חיימוביץ: אבל גם הם תלויים באוויר במידה מסוימת.

ערן חיימוביץ: אם הם יצליחו, הם יקבלו את כל האישורים מהרשויות, ממשרד התחבורה למשאיות.

ערן חיימוביץ: הוא יכול להגיד בעצמו.

ערן חיימוביץ: גז בהולכה עד אפריל 2014 כדי שנוכל לרדת בתעריף לצינור גז ונוכל להתחרות באירופה.

ערן חיימוביץ: כי יש פה מדרגות מחיר.

ערן חיימוביץ: CNG זה מחיר אחד, שהוא במשא ומתן ביננו כרגע.

ערן חיימוביץ: גז בהולכה זה מחיר אחר, שזה המחיר שיכול להתחרות באירופה, שהיא היקרה במדינות האזור.

ערן חיימוביץ: ואם סעיפים 1 ו-2 מתקיימים, אם נקבל ממרכז ההשקעות את כל הדברים ברמה של 60 מיליון שקל – אני לא יודע איך צובעים את זה וכל הדברים האלה – אנחנו חיים ונעים קדימה ומכניסים עוד הרבה דולרים למדינה, וממשיכים להעסיק את 1,000 המשפחות האלה.

ערן חיימוביץ: ואני חושב שזה לטובת מדינת ישראל.

כרמל שאמה-הכהן: אדוני המנכ"ל, זו פעם ראשונה שאני רואה את הדרישה הזאת.

כרמל שאמה-הכהן: כלומר, גם אם צינור הגז מגיע בזמן והגז זורם, אתם רוצים פלוס 60 מיליון ש"ח?

ערן חיימוביץ: תראה, יש פה את מרכז ההשקעות.

ערן חיימוביץ: דיברנו עכשיו, אבל יש פה איזושהי התחייבות באוויר של מרכז ההשקעות, שזה בגין השקעה שהיא ביצוע הבעלים.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו נתקדם בדיון ונחזור אליך.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה אדוני המנכ"ל.

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת שאול מופז, בבקשה, רשות הדיבור שלך.

שאול מופז: תודה רבה אדוני היושב-ראש.

שאול מופז: ברשותכם, אני שומע כאן את הדיון הזה, וכאילו זה דבר שנודע היום שמפעל "פניציה" נמצא במשבר.

שאול מופז: לפני כחודשיים וחצי העניין הזה עלה לסדר-היום הציבורי.

שאול מופז: ובחודשיים וחצי האלה אפשר היה לפתור את הבעיה הזו.

שאול מופז: אני חושב שכל שרי הממשלה שעוסקים בזה יכלו להתכנס ולהחליט.

שאול מופז: כל הוועדות שעוסקות בזה היו יכולות להתכנס ולהחליט.

שאול מופז: יותר מזה, תראו במה אנחנו עוסקים.

שאול מופז: אנחנו עוסקים באחת מספינות הדגל של מדינת ישראל בייצוא.

שאול מופז: זאת תעשייה כחול-לבן שמפרנסת כמה מאות משפחות באופן ישיר, ועוד כמה מאות משפחות באופן עקיף.

שאול מופז: אני ביקרתי במפעל לפני כחודש וחצי.

שאול מופז: זה מפעל טכנולוגי בחזית הטכנולוגיה של התעשייה בישראל.

שאול מופז: וכל הוויכוח הזה על יכולת הולכה של צינור גז – לא למאות קילומטרים.

שאול מופז: מדובר פה ב-30 קילומטר.

שאול מופז: מהקו המרכזי להביא 30 קילומטר צינור גז למפעל, ובינתיים לתת לו בתקופת הביניים את הגז הדחוס.

שאול מופז: אלה לא איזה החלטות שהממשלה צריכה להתכנס ולקבל עליהן החלטה.

שאול מופז: בסוף זה שר התמ"ת ושר התשתיות והאנרגיה יושבים ומסכמים את זה.

שאול מופז: ואם צריך סיוע של מרכז ההשקעות, מביאים את זה, ונותנים לייצוא הישראלי להמשיך ולפרוח.

שאול מופז: זה אחד המנופים של הכלכלה בישראל.

שאול מופז: אלה לא פושטי ידיים, העובדים.

שאול מופז: אני גם ראיתי את העובדים שם.

שאול מופז: אלו באמת התמצית של עובדי עמל.

שאול מופז: אנשים יום-יום, שעה-שעה.

שאול מופז: אנשים שכבר עובדים שם 30 ו-40 שנה במפעל הזה.

שאול מופז: ההורים שלהם עבדו שם, הבנים שלהם עובדים שם היום.

שאול מופז: ואי-אפשר לפתור את זה בבעיות של בירוקרטיה וחוסר תיאום.

שאול מופז: אני אגיד לכם עוד דבר, אנחנו מרבים לדבר על הפריפריה.

שאול מופז: זה מפעל ששוכן בלב ליבה של הפריפריה – וקודם ערן, המנכ"ל, שהציג לי את חלק מהנתונים האלה בביקור שלי – סיפר גם על הימים של מלחמת לבנון השנייה.

שאול מופז: אז בוודאי ובוודאי צריך לדאוג למקום הזה, שהפך להיות סמל של ייצוא ישראלי, פריפריה.

שאול מופז: האם יש למדינת ישראל אינטרס, מעבר לאינטרסים שאמרתי כאן, שהמפעל הזה יפרח?

שאול מופז: התשובה היא כן.

שאול מופז: זה חלק מהאינטרס הלאומי של מדינת ישראל, שהייצוא שלה יגדל.

שאול מופז: זה חלק מתפיסת הכלכלה שלנו.

שאול מופז: אנחנו רוצים להגדיל את הייצוא הישראלי.

שאול מופז: נו, יש פה מפעל שיכול לעשות את זה.

שאול מופז: והוא נמצא במצוקה לא בגלל תקלות שלו, אלא בגלל הפרשי מחירים בין מזוט לגז.

שאול מופז: זה כל הסיפור.

שאול מופז: והולכה של 30 קילומטר זה לא לבנות גדר ב-200 קילומטר בדרום.

שאול מופז: זה לוקח זמן זה השקעה של מיליארדים.

שאול מופז: ויש פה שיקולים כאלה ואחרים.

שאול מופז: וגם את ההחלטה הזאת קיבלו.

שאול מופז: זה 30 קילומטר של גז.

שאול מופז: צינור גז שאפשר לסיים אותם בפחות משנה, אם היו עובדים נכון והיו משקיעים נכון.

שאול מופז: עכשיו, משעה שהגענו למצב המשברי הזה – ולצערי הרב, בימים האלה שבהם יש פער תקציבי בתקציב המדינה.

שאול מופז: והממשלה נותנת יד לכל שוד של קופה ציבורית כשמדובר בנושא הזה של הרווחים הכלואים של מפעלים בינלאומיים, אבל לא מסוגלת לתת יד לעובדים של תעשייה כחול לבן במדינת ישראל, ולפתור כאן ויכוח על 15 מיליון שקל, 20 מיליון שקל, 60 מיליון שקל.

שאול מופז: תפתרו את תקופת הביניים הזאת.

שאול מופז: אדוני היושב-ראש, אתה צריך לחייב את השרים, לקרוא להם לכאן ולומר להם: אני מבקש מכם לשבת בשבועיים הקרובים, בשבוע הקרוב, ולהוציא החלטה באשר להתחייבות לסלילת קו הגז.

שאול מופז: ובתקופת הביניים הזאת לענות לצורכי המפעל.

שאול מופז: כמובן, הכול בשותפות איתם, ובמתן חלקם.

שאול מופז: אבל לפתור את העניין הזה.

שאול מופז: הרי לא מדובר פה באיזה פרויקט לאומי ובמפעל שאנחנו לא יודעים לעמוד בו.

שאול מופז: זה 30 קילומטר צינור גז, והובלה של גז דחוס לפרק זמן מוגבל.

שאול מופז: אז תביאו להם את זה.

שאול מופז: ותביאו בשורה למדינת ישראל ולאלפי עובדים, ותעשייה שהיא באמת תעשייה שאנחנו יכולים להיות גאים בה.

שאול מופז: ערן לא סיפר לכם.

שאול מופז: הם גם מייצרים זכוכיות שנועדו למגן חיילים ולמגן רכבים, ולמגן, ולמגן.

שאול מופז: והם נתנו את הפתרונות ב-No time למדינת ישראל.

שאול מופז: אילולא התעשייה הזאת, היינו צריכים להמשיך לייבא זכוכית מחו"ל על מנת להגן על חיילי צה"ל.

שאול מופז: עכשיו אלה דברים שלא את הכול אפשר לספר ביום אחד.

שאול מופז: צריך פשוט לקורא לשרים.

שאול מופז: לא צריך פה איזו החלטת ממשלה גרנדיוזית.

שאול מופז: השרים צריכים רק לעשות כל אחד את מה שהוא בתחום התפקיד שלו, ולהביא ישועה למפעל הזה.

שאול מופז: אני אומר לערן, ואמרתי לו את זה שם בפגישה, אסור לכם לסגור את התנור.

שאול מופז: בשום פנים ואופן.

שאול מופז: התנור הזה, מי שלא ראה אותו, כדאי שילך ויראה.

שאול מופז: אם האש הזאת נכבית, המפעל הזה נכבה, וחייהם, שכרם ועתידם של מאות עובדים מתרסק לרסיסים.

שאול מופז: אסור לכם לכבות את התנור הזה.

ערן חיימוביץ: הבעיה היא שאני על קופת מזומנים מאוד דלה ומצומצמת.

שאול מופז: אני אומר שלזה צריך למצוא פתרון.

שאול מופז: הפתרונות האלה בסופו של דבר קיימים.

שאול מופז: יש פה בירוקרטיה.

שאול מופז: שמעתם חלק מהדוברים כאן, ושמעתם גם חלק מההערות של חברי הכנסת.

שאול מופז: יש פה בירוקרטיה שהיא עבה מאוד.

שאול מופז: החלודה הזאת היא מאוד עבה, והיא לא מאפשרת לגלגלי השיניים לעבוד ולהביא את התוצרים, ולתת לכם את הפתרונות.

שאול מופז: ואני פונה אליך בכל לשון של בקשה, מכיוון שהיית שם וראית גם את המפעל וגם את הפועלים, תקרא לשרים, תגיד להם: רבותי, קחו את השבוע הזה אחרי יום הכיפורים ותסכמו את זה.

שאול מופז: הרי אם המדינה מתחייבת על הולכה של גז, 30 קילומטר עד 2014, אז נשאר פה פתרון הביניים של הגז הדחוס ועוד כמה מיליוני שקלים על מנת שהם יוכלו להתקדם בתהליך ולא לכבות את התנור.

שאול מופז: ובעוד מספר חודשים אפשר להביא להם את הפתרון הזה.

שאול מופז: זה לא איזה דבר בשמיים.

שאול מופז: זה שר אחד – אולי שני שרים, אולי שני מנכ"לים – יכולים לפתור את זה, לדעתי, ב-No time.

שאול מופז: אני רואה פה הרבה מאוד עובדי "פניציה" – את המנכ"ל, את ועד העובדים ואת האחרים.

שאול מופז: אני רוצה שתדעו שבכנסת יש לכם תמיכה גדולה מאוד.

שאול מופז: יושבים פה חברי כנסת מכל הסיעות.

שאול מופז: ואני כיושב-ראש האופוזיציה אומר לכם, העניין הזה של "פניציה" והעובדים בתעשייה כחול לבן, והעובדה שאתם פה מסמלים משהו, נוגע, ויש לכם תמיכה של הרבה מאוד חברי כנסת בכנסת ישראל.

שאול מופז: לצערי הרב, יש כאן חוסר יכולת אופרטיבית ביצועית.

שאול מופז: כי הבעיה מאותרת, ידעו אותה לפני חודשיים.

שאול מופז: מה היתה הבעיה לשני מנכ"לים ולשני שרים, להיפגש ולסיים את זה?

שאול מופז: זה לא איזה דבר בשמיים.

שאול מופז: לכן אני מבקש ממך, אדוני היושב-ראש, שאת הדבר הזה תכפה על השרים.

שאול מופז: אני חושב שיהיה לך לזה רוב בכנסת.

שאול מופז: שיסכמו את שלוש הנקודות האלה שהעלו כאן.

שאול מופז: והבאנו בשורה לשנה הבאה גם לעובדי "פניציה", וגם לתעשייה כחול לבן במדינת ישראל.

שאול מופז: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה לחבר הכנסת מופז.

כרמל שאמה-הכהן: אני חייב לומר בהמשך לדבריך, שלי אין ספק – בלי קשר לאופוזיציה קואליציה – הכתובת היחידה, האחריות היחידה, לפתרון המשבר מונחת על כתפי הממשלה הנוכחית.

כרמל שאמה-הכהן: יחד עם זאת, כדי להכניס דברים לפרופורציה, אני רוצה להקריא - - -

דוד רותם: - - - דברים שיעודדו אותם.

כרמל שאמה-הכהן: לא, זה מאוד מעודד.

כרמל שאמה-הכהן: יש על מי לסמוך.

כרמל שאמה-הכהן: זו אומנם ממשלה שאתה לא תומך בה, אבל יש על מי לסמוך.

כרמל שאמה-הכהן: בשנת 2005 – אני רוצה להקריא לכם פרסום שהתפרסם אז ואזרחי ישראל קראו אותו מתוך נייר שהגישו לנו: "במקביל, הקבינט החברתי כלכלי, בראשות ממלא מקום ראש הממשלה ושר האוצר אהוד אולמרט, החליט אתמול" – אז, ב-2005 – "לפעול להשלמת המקטע הצפוני של קו הגז לא יאוחר מסוף 2007.

כרמל שאמה-הכהן: השלמת המקטע ואספקת הגז תעשה באמצעות חברת נתיבי הגז הטבעי לישראל, האחראית על כל פרויקט מערכת ההולכה מטעם המדינה".

כרמל שאמה-הכהן: כלומר, אנחנו רואים את טווח הזמן.

כרמל שאמה-הכהן: לא מדובר - - -

נחמן שי: נתת לנו עכשיו פרספקטיבה היסטורית.

כרמל שאמה-הכהן: כן.

כרמל שאמה-הכהן: אז הוויכוח הוא באמת לא על מי אחראי, אלא על מי יפתור.

כרמל שאמה-הכהן: ולפתור יש רק כתובת אחת, זו ממשלת ישראל.

כרמל שאמה-הכהן: לכן פניתי לראש הממשלה ולמנכ"ל משרדו בנפרד.

כרמל שאמה-הכהן: אני גם חושב שזה חלק מהסיכום שיהיה של הישיבה, שאנחנו מצפים מהכתובת הזו לפתרון ולא מאף אחד אחר.

כרמל שאמה-הכהן: לא מהעבר ולא מההווה.

כרמל שאמה-הכהן: הדובר הבא, חבר הכנסת יצחק הרצוג, בבקשה.

יצחק הרצוג: תודה אדוני היושב-ראש.

יצחק הרצוג: קודם כל, דבריו של יו"ר האופוזיציה היו דברים נכוחים, ואני מאוד הסכמתי איתם.

יצחק הרצוג: אני חושב שצריך לקבוע בוועדה כאן שמפעל "פניציה" הוא אינטרס לאומי.

יצחק הרצוג: תראה, יש הרבה מפעלים בארץ.

יצחק הרצוג: אף אחד לא חושב שכל מפעל הוא אינטרס לאומי.

יצחק הרצוג: אבל כאן יש אינטרס לאומי.

יצחק הרצוג: קודם כל, זה פאר היצירה הישראלית בענף מאוד מוגדר, ענף הזכוכית.

יצחק הרצוג: שנית, זה מפעל מייצא.

יצחק הרצוג: שלישית, זה בלב הפריפריה, מעסיק למעלה מ-1,000 איש, יהודים וערבים, מכל העדות.

יצחק הרצוג: אין עוררין שיש לו יכולת קיום.

יצחק הרצוג: הוא לא מפעל שאתה יודע שאתה שופך כסף וזה בור ללא תחתית; אלא להיפך, אתה יודע שבמהלך נבון של כמה שלבים, אתה יכול להציל את המפעל.

יצחק הרצוג: ולכן כשזה מפעל שהוא פאר היצירה ואינטרס לאומי ישראלי כולל של ייצור ישראלי וייצוא ישראלי, אז אני חושב שצריך לקבוע את זה.

יצחק הרצוג: וגם, כמו שאמרת, להפעיל כל לחץ אפשרי על הממשלה לנקוט את הצעדים שהיא יכולה לנקוט.

יצחק הרצוג: אם היא רוצה, היא יכולה לנקוט.

יצחק הרצוג: צר לי מאוד על כך שאין פה – חוץ ממנכ"ל משרד התשתיות, שעושה את מלאכתו – פקידים מאוד בכירים של התמ"ת ושל האוצר.

יצחק הרצוג: הייתי מצפה, שהם שני הגורמים שהכוח בידיהם, להיות הרבה יותר נוכחים, להיות הרבה יותר דומיננטיים, ולא לעשות V, ולתת לנו תחושה שלכל מה שנגיד אין שום סיכוי להצליח.

יצחק הרצוג: ולכן אני חושב שצריך להיות חד משמעי במקרה שלנו כאן היום.

יצחק הרצוג: לעובדים, שנשמע בשורות טובות.

יצחק הרצוג: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת יואל חסון, בבקשה.

יואל חסון: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש, קודם כל על קיום הישיבה.

יואל חסון: אני גם הייתי נוכח במפעל "פניציה" יחד עם יושב-ראש האופוזיציה, וביקרתי במקום.

יואל חסון: התרשמתי גם מהמכונה הענקית הזאת, מהתנור הענק הזה.

יואל חסון: ויותר מזה, התרשמתי מהאנשים.

יואל חסון: ראיתי פועלים, עובדים, שמחוברים מאוד מאוד למקום הזה, לא רק בשל העובדה שזה מקור הפרנסה שלהם, אלא גם בגלל שהם מרגישים אחריות ושייכות למפעל הזה ולפרויקט הזה.

יואל חסון: הפרויקט הזה הוא באמת – כפי שהוצג לי במפעל עצמו וגם פה, כמו שנאמר כאן על-ידי אחרים – פרויקט לאומי.

יואל חסון: מה עושים לדעתי, אדוני היושב-ראש, ומה נחוץ שיקרה כאן?

יואל חסון: דווקא מה שאתה ציטטת כאן את דברי ממלא מקום ראש הממשלה דאז ושר התמ"ת, אהוד אולמרט, מוכיח מה שראיתי הרבה פעמים כשהייתי יושב-ראש הוועדה לביקורת המדינה.

יואל חסון: שהממשלה, דרג מקבלי ההחלטות, מקבל את ההחלטות –בזמן אמת בדרך כלל, מתי שצריך – כשזה זורם לביצוע, יש תקלות בביצוע, והדברים לא קורים בביצוע.

יואל חסון: ויש תקלה, והזרם שאמור להיות הכי חד, ברור, של ביצוע נקטע.

יואל חסון: נקטע בדרך כלל על-ידי הבירוקרטיה, נקטע אחר כך בכל מיני פרשנויות של פקידים ובכל מיני בדיקות, וייעוץ משפטי, וכל מיני דברים.

יואל חסון: עד כדי זה שנרמז פה שיש החלטות שרים שהן לא תמיד החלטות שמתקבלות על-פי קריטריונים חוקיים.

יואל חסון: נאמר כאן בצורה די ברורה.

יואל חסון: ואני לא יודע איך פותרים בעיה כזאת בזמן אמת.

יואל חסון: אני חושב שבגלל שהקראת כאן את העניין של 2007, אדוני היושב-ראש, צריך לקבוע לוח זמנים בוועדה הזאת.

יואל חסון: הוועדה צריכה לקחת את העניין הזה כפרויקט מבחן.

יואל חסון: אני הייתי אפילו מציע להקים לנושא הזה ועדת משנה שתפקח אחרי הנושא הזה.

יואל חסון: תתכנס פעם-פעמיים בשבוע, תגדיר לוח זמנים.

יואל חסון: היום אנחנו צריכים לזהות את הבעיה – איפה זה נקטע, איפה זה לא עובד.

יואל חסון: ועדת משנה שתפגוש את הגורמים, תעקוב אחרי הביצוע.

יואל חסון: הוועדה תתכנס באופן קבוע.

יואל חסון: אני אומר לך, אדוני היושב-ראש, זה טסט קייס מעולה של הקשר בין קבלת החלטות לבין הביצוע בשטח בדרגת הפקידות ובדרגת הבירוקרטיה.

יואל חסון: ויש לנו כאן הזדמנות לבחון את ההתנהלות.

יואל חסון: ואולי יחשפו כאן דברים.

יואל חסון: אני, לצערי, אמרתי, מתוך פרספקטיבה של יו"ר הוועדה לביקורת המדינה, כבר יודע איפה הכשלים ואיפה בדרך כלל דברים נקטעים.

יואל חסון: תדעו לכם, ב-90% מדוחות מבקר המדינה, כשבודקים כשל מערכתי, הוא בירוקרטי.

יואל חסון: הוא לא בדרג מקבלי ההחלטות, הוא בבירוקרטיה, בביצוע אחר כך.

יואל חסון: ואני הייתי מציע שהוועדה תיקח את זה כפרויקט, תקים ועדת משנה ותלך עם זה יד ביד עד שיהיה פתרון, וגם אולי נלמד על כשלים כלליים שיש בסיפור הזה.

יואל חסון: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת דניאל בן-סימון, בבקשה.

דניאל בן-סימון: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

שוקי שטרן: אם אפשר רק הערה.

כרמל שאמה-הכהן: כן, בבקשה.

שוקי שטרן: לגבי ההחלטה שאתה הקראת.

שוקי שטרן: לי קוראים שוקי שטרן, אני מנהל רשות הגז הטבעי.

שוקי שטרן: ההחלטה שאתה הקראת נוגעת להקמת התוואי של צינור ההולכה עד חיפה.

שוקי שטרן: והתוואי של צינור ההולכה עד חיפה בוצע על-ידי חברת "נתיבי גז".

שוקי שטרן: נכון, לא בלוח הזמנים – וכולנו מכירים את הנושא של - - -

כרמל שאמה-הכהן: איפה זה אלון תבור?

שוקי שטרן: הגיעו לאלון תבור והגיעו לחיפה.

שוקי שטרן: וזו החלטת הממשלה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה.

יצחק הרצוג: הערה חשובה.

דניאל בן-סימון: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

דניאל בן-סימון: אני רוצה פחות להתעסק בפרטים של ההולכה של הגז, אלא ביחס של הממשלה הזאת ושל המדינה הזאת דווקא לפריפריה.

דניאל בן-סימון: דווקא למפעלים בפריפריה.

דניאל בן-סימון: ואנחנו בשנים האחרונות – כל מי שיושב בוועדות האחרות רואה את התוצאה של היחס שלנו לפריפריה.

דניאל בן-סימון: מספר התלמידים הזכאים לבגרות, מספר המשפחות שיורדות מתחת לקו העוני.

דניאל בן-סימון: זאת אומרת, התוצאה בסוף – בגלל שאנחנו מייחסים לפריפריה אותו שיקול כלכלי שאנחנו מייחסים למפעל "אינטל" או כל מפעל אחר.

דניאל בן-סימון: במובן הזה אנחנו חוטאים, כי הפריפריה – כמו שנאמר – זה מפעל לאומי.

דניאל בן-סימון: יש פה שתי מדינות, זו לצד זו.

דניאל בן-סימון: אחת גרה בפסגת העולם, בבניינים הכי גבוהים בתל-אביב, שחיה בכיוון אחר לגמרי.

דניאל בן-סימון: לעומת אלה שמסיימים בקושי את החודש.

דניאל בן-סימון: איפה המכה הגדולה של המפעלים?

דניאל בן-סימון: אלה שמקבלים 5,000-4,000 שקל לחודש.

דניאל בן-סימון: והם באים לדיון כל הזמן, עומדים למשפט אצלנו – האם להשאיר להם את המפעל, או לקחת להם את המפעל.

דניאל בן-סימון: וזה פשע נוראי.

דניאל בן-סימון: לפי הגישה הזאת, מפעל "אינטל" לא היה קם.

דניאל בן-סימון: הממשלה שמה 600 מיליון דולר – לא 60 מיליון שקל, 600 מיליון דולר – לא כדי להקים את "אינטל", אלא כדי לפתור את הבעיה של הדרום.

דניאל בן-סימון: היום יש 5,000 עובדים.

דניאל בן-סימון: ו"אינטל" שינתה את כל פני הדרום.

דניאל בן-סימון: וכך צריכה להיות הגישה.

דניאל בן-סימון: בהתחלה, אולי לא כלכלית, אלא לראות את העניין הלאומי לגבי הדרום והצפון.

דניאל בן-סימון: ולצערי, זאת לא הגישה של ראש הממשלה ושל שר האוצר הזה.

דניאל בן-סימון: הכול בחישובים כלכליים.

דניאל בן-סימון: הייתי במפעל ביום חמישי, ראיתי את העובדים.

דניאל בן-סימון: זה פשע לבחון אותם על-פי מדדים כלכליים, על-פי איזה 20 מיליון שקל או 30 מיליון שקל שחסרים.

דניאל בן-סימון: איך אנחנו רוצים לראות את הילדים שלהם?

דניאל בן-סימון: איך אנחנו רוצים לראות את העתיד של המשפחות האלה?

דניאל בן-סימון: האם אנחנו נשפוט אותם כמו צפון תל-אביב, כמו הרצליה פיתוח?

דניאל בן-סימון: או להתייחס אליהם בצורה שונה?

דניאל בן-סימון: ולכן אני אומר, אדוני, זה לא רק עניין של טכניקה, איפה להעביר ולבוא לדיון עם מרכז ההשקעות.

דניאל בן-סימון: הכול נובע ממדיניות גדולה.

דניאל בן-סימון: מדיניות פראית, קפיטליסטית, שרק רוצה רק רווח.

דניאל בן-סימון: בגישה הזאת המפעלים ייפלו זה אחר זה.

דניאל בן-סימון: ו"פרי גליל" היה נופל בגישה הזאת.

דניאל בן-סימון: הוא כמעט נפל, אילולא הישיבות בכנסת.

דניאל בן-סימון: "פניציה" גם תיפול.

דניאל בן-סימון: ולכן אני אומר, ועדת הכלכלה והפריפריה.

דניאל בן-סימון: אני הייתי מוסיף, אם זה היה תלוי בי – ועדת הכלכלה והפריפריה.

דניאל בן-סימון: כי זה בא לדיון.

דניאל בן-סימון: לא רק בשיקול כלכלי, אלא שיקול פריפריאלי.

דניאל בן-סימון: מי שגר שם, בלאו הכי אין לו את החינוך הכי טוב.

דניאל בן-סימון: אין לו את הבריאות הכי טובה.

דניאל בן-סימון: אין לו את האפשרויות הכי גדולות בעולם.

דניאל בן-סימון: וגם נשפוט אותם על-פי אותו דין כמו תושבי תל-אביב?

דניאל בן-סימון: זה פשע.

דניאל בן-סימון: ולכן אני אומר אדוני היושב-ראש, צריך להתייחס – אדוני המנכ"ל, יכול להיות - - -

אלכס מילר: קצת הגזמת, אני חושב.

רוברט אילטוב: גם בתל-אביב יש אנשים עניים.

אלכס מילר: גם בפריפריה יש חינוך מצוין וגם בתי חולים מצוינים.

דניאל בן-סימון: אני חוזר, הממשלה הזאת – וזו מדיניותה – ואתה תרשה לי לומר את מה שיש לי לומר.

אלכס מילר: לא, יש שם אנשים שגרים, ותאמין לי - - -

דניאל בן-סימון: אני רק דיברתי על אלה שגרים למעלה, בבניינים הכי גבוהים, בקומות הגבוהות, שנוגעים בשמיים.

דניאל בן-סימון: ויש כאלה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תגיד את שמו.

דניאל בן-סימון: לא רוצה להגיד.

דניאל בן-סימון: ולכן אני אומר, הגישה צריכה להיות עם חמלה יותר, עם הבנה יותר לאלה שאין להם.

דניאל בן-סימון: לאלה שמאכלסים את העשירונים התחתונים.

דניאל בן-סימון: אתה לא יכול להביא אותם למשפט כל הזמן בוועדות הכנסת, ולהגיד להם כדאי או לא כדאי להשאיר אתכם בחיים.

דניאל בן-סימון: זאת הגישה שלי.

דניאל בן-סימון: הגישה היא לתת למי שאין לו יותר ממה שאתה נותן למי שיש לו.

דניאל בן-סימון: כדי לתת לו אפשרות לגדל את הילד שלו.

דניאל בן-סימון: לתת לו אפשרות להכניס אותו לאוניברסיטה.

דניאל בן-סימון: לתת לו אפשרות – לא שוויון, תחושה של שוויון.

דניאל בן-סימון: אם אתה שופט אותו כמו שאתה שופט את הטיקונים האלה, אין סיבה, אין הצדקה לוועדה הזאת.

דניאל בן-סימון: ולכן אני אומר, "פניציה" ו"פרי גליל", ומפעלים אחרים, תתייחס אליהם ביותר הבנה.

דניאל בן-סימון: לא תמיד על-פי מספרים, לא תמיד על-פי ספרות, אלא כפרויקט לאומי, כפי שנאמר פה.

דניאל בן-סימון: האם יש מקום לפריפריה במדינת ישראל, או שאתה מוחק אותה.

דניאל בן-סימון: ואתה צריך לדעת את זה יותר ממני, לגלות את הרגישות הדרושה בעניין הזה.

דניאל בן-סימון: ולכן רק לסיים, אדוני היושב-ראש - - -

אלכס מילר: חבר הכנסת בן-סימון, יש הבדל בין הצהרות לבין הדברים המעשיים.

אלכס מילר: אין ספק שהנוכחות שלנו כאן

אלכס מילר: מוכיחה רק דבר אחד – שחשוב לנו ואכפת לנו, ואנחנו נעשה הכול בשביל - - -

דניאל בן-סימון: מצוין.

דניאל בן-סימון: לכן אני מאוד מעריך את העובדה שאתה פה.

אלכס מילר: אבל לבוא ולזלזל בחינוך או ברפואה בפריפריה, לדעתי זה קצת מוזר ולא - - -

דניאל בן-סימון: סליחה, אדוני היושב-ראש, תן לי רק דקה.

דניאל בן-סימון: הוא היה יושב-ראש ועדת החינוך.

דניאל בן-סימון: מי כמוך יודע את ההבדלים שיש בין תלמידי הפריפריה לבין תלמידים ממרכז הארץ.

דניאל בן-סימון: אתה בא אלי?

דניאל בן-סימון: מבחני הבגרות שפורסמו עכשיו – 80% ממרכז הארץ, 30% בפריפריה.

אלכס מילר: יש גם ערים בפריפריה שהגיעו הרבה יותר מאשר הגיעו במרכז - - -

שלמה מולה: אלכס, איך נתתם ש - - -

קריאות: - - -

דניאל בן-סימון: המבחן יהיה דווקא בפריפריה.

דניאל בן-סימון: לגבי הבריאות, מי מת יותר מהר – בפריפריה או במרכז הארץ?

אלכס מילר: - - -

שלמה מולה: אלכס, איך מצאתם 70 מיליון שקל למכללת אריאל, ופתאום ל"פניציה" אין?

שלמה מולה: תגיד לי אתה.

שלמה מולה: איך?

דניאל בן-סימון: לכן אני אומר, אדוני היושב-ראש, אנא ממך, צריך ללכת לפי העצה שנאמרה מהאנשים פה.

דניאל בן-סימון: לראות בפריפריה פרויקט לאומי.

ערן חיימוביץ: רק הערת ביניים, אם "פניציה" היתה באלון תבור, לא היינו יושבים פה היום.

ערן חיימוביץ: היינו עובדים ומרוויחים כסף.

ערן חיימוביץ: אם "פניציה" היתה 20 קילומטר דרומה - -

שלמה מולה: אם "פניציה" היתה ביהודה ושומרון היו 20 מיליון.

ערן חיימוביץ: - - היינו עובדים, היינו מרוויחים כסף.

אלכס מילר: עכשיו יהודה ושומרון אשמה בזה, נכון?

דניאל בן-סימון: אני לא רציתי להגיד מילה על ההתנחלויות, זה לא הדיון.

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת בן-סימון, נא לסכם.

רוברט אילטוב: אתה רואה כמה מהר זה התגלגל לעניין ההתנחלויות?

דניאל בן-סימון: לסיכום, אני מבקש מהוועדה הזאת שהמפעלים בפריפריה יראו בוועדה הזאת כתובת.

דניאל בן-סימון: שלא יבואו לפה לדין כדי להציג את ההוכחה שהם צריכים להתקיים, אלא שהם חייבים להתקיים.

כרמל שאמה-הכהן: עד עכשיו התרשמת שהם עומדים פה - - -

דניאל בן-סימון: אני מתרשם שאתה עושה את העבודה הכי טובה שאפשר בעניין הזה.

דניאל בן-סימון: ולכן אני אומר לך כל הכבוד, תמשיך בכיוון הזה.

דניאל בן-סימון: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת אחמד דבאח, בבקשה.

כרמל שאמה-הכהן: קודם כל, ברוך הבא לוועדת הכלכלה.

כרמל שאמה-הכהן: זו ההופעה הראשונה שלך.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה.

אחמד דבאח: תודה רבה.

אחמד דבאח: אדוני היושב-ראש, סיירתי אתך ועם חבר הכנסת מילר במפעל.

אחמד דבאח: ושמענו סקירה מהמנכ"ל.

אחמד דבאח: מדובר במפעל שנמצא בצפון, מפעל שנמצא בפריפריה.

אחמד דבאח: מפעל שמעסיק 900 עובדים – 400 עובדים שעובדים בתוך המפעל, ועוד 500 עובדים שעובדים במפעלים נלווים שמייצרים דברים למפעל הזה.

אחמד דבאח: המפעל הזה – איך שהבנו – עד שנת 2008 היה מפעל רווחי, והרוויח כסף.

אחמד דבאח: בגלל העלות של המזוט כמעט ב-100% המפעל התחיל בשנת 2008, בארבע השנים האחרונות, להפסיד כסף.

אחמד דבאח: והכסף שמפסיד אותו המפעל הוא קרוב לחמישה מיליון שקל בחודש.

אחמד דבאח: בגלל מה?

אחמד דבאח: לפי מה שאני חושב ולפי מה שאני יודע, משרד התשתיות – ואני פונה לידידי, מנכ"ל משרד התשתיות ולשר התשתיות, לפי דעתי, חובתו של משרד התשתיות מלפני ארבע שנים, או לפני יותר מארבע שנים היה לחבר את המפעל הזה בגז טבעי.

אחמד דבאח: והמפעל הזה לא חובר לגז טבעי לא בגלל שהוא מפעל לא בסדר, אלא בגלל שהוא בפריפריה.

אחמד דבאח: וזה מה שקורה בפריפריה, שכל דבר, במקום להגיע בזמן מגיע מאוחר.

אחמד דבאח: ולכן היום לקחת 900 עובדים, שזה 900 משפחות, ולזרוק אותם, לפי דעתי זה אסון.

אחמד דבאח: אסון גם לעובדים, למשפחות של העובדים, ולתושבי הפריפריה בצפון.

אחמד דבאח: ואת הבעיה ניתן לפתור.

אחמד דבאח: מדובר בעבודה נכונה.

אחמד דבאח: וזו לא רק עבודה – לפי דעתי, כולם מפחדים מלהתחייב בגלל שיודעים מה מצפה מבחינת התנגדויות בהעברת הקו מבחינת ועדות תכנון ובנייה.

אחמד דבאח: ולפי דעתי, זו חובתו של משרד התשתיות עוד פעם לעבוד מול משרד הפנים ומול המפעל על מנת להשיג את ההיתרים הנדרשים על מנת גם לקבל את זה.

אחמד דבאח: זאת אומרת, צריך עבודה נכונה וצריך גם כסף בשביל להבטיח את העבודה.

אחמד דבאח: לפי דעתי, ניתן לפתור את הבעיה הזו.

אחמד דבאח: ולכן אני פונה מכאן לראש הממשלה ולמשרדי הממשלה, ואליך, ידידי, אחרי החגים – ובמיוחד אחרי חג כיפור, שתהיה חתימה טובה לכולם וחג שמח – לעבוד באופן רציני, ולפתור את הבעיה.

אחמד דבאח: ולהנהלת המפעל והמנכ"ל, אני אומר לכם שהמפעל היום נמצא בכותרות.

אחמד דבאח: ויש גיבוי, כפי ששמעתם, גם מהח"כים מהציבור.

אחמד דבאח: לא לקרר את המפעל בסוף החודש.

אחמד דבאח: תנו לאנשים שמטפלים בבעיה – במיוחד יושב-ראש הוועדה, אני מאוד מודה לך, חבר הכנסת שאמה – תנו להם את ההזדמנות על מנת לעזור לכם, ולעזור לעובדים, ולעזור למשפחות העובדים, ולפריפריה לפתור את הבעיה.

אחמד דבאח: תודה לכם.

אחמד דבאח: תודה, אדוני היושב-ראש.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה, חבר הכנסת דבאח.

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת עמיר פרץ, בבקשה.

עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, ראשית, אני מצטרף לתודות על כך שכינסת את הישיבה.

עמיר פרץ: ואני שמח שבעקבות הכינוס הזה גם ועדת הכספים נדרשה אתמול לנושא.

עמיר פרץ: ואנחנו בהחלט נמצאים - - -

שלמה מולה: דרך אגב, יש הקפאה של העברת תקציבים בוועדת הכספים בגלל זה.

עמיר פרץ: ואנחנו בהחלט נמצאים במצב שבו אפשר לומר שכמעט כל חבר כנסת שתעיר אותו באמצע הלילה יוכל לספר לך את סיפור "פניציה" לפרטיו, על כל המשמעויות.

אלכס מילר: הגיע הזמן שגם השרים ככה יתעוררו, לא רק חברי כנסת.

עמיר פרץ: אני מקווה.

עמיר פרץ: אני לא בטוח.

כרמל שאמה-הכהן: לא בטוח ששר האוצר מתעורר.

שלמה מולה: אני יכול להבטיח לך, גם ראש הממשלה ישן שינה טובה.

כרמל שאמה-הכהן: לא, לא, לא.

שלמה מולה: אני אומר לך.

כרמל שאמה-הכהן: במקרה יצא לי לדבר עם ראש הממשלה.

כרמל שאמה-הכהן: אתה לא דיברת אתו על זה.

כרמל שאמה-הכהן: אני דיברתי אתו, וראיתי את תגובתו.

כרמל שאמה-הכהן: אני לא אפרט כאן.

שלמה מולה: תאמין לי, אם זאת היתה תגובתו, כמו שהוא היה מקיים מאחזים בלתי חוקיים, הוא היה מקיים ארבעה דיונים.

כרמל שאמה-הכהן: עזוב, אתה באת לעשות פוליטיקה או לפתור את הבעיה של "פניציה"?

שלמה מולה: לא, אני מדבר מציאות.

יואל חסון: כשמעלים ביקורת זה פוליטיקה?

כרמל שאמה-הכהן: לא.

אלכס מילר: אם הייתם פותרים את זה ב-2007, תאמין לי - - -

יואל חסון: כבר אמר לך פה שב-2007 עזבו את העניין.

אלכס מילר: תמשיך להאשים את ההתנחלויות.

יואל חסון: חבר'ה, קחו אחריות, אתם מנהלים את המדינה היום.

כרמל שאמה-הכהן: לקחנו.

כרמל שאמה-הכהן: אמרנו, לא מחפשים מי - - -

יואל חסון: יאללה, ארבע שנים כבר.

יואל חסון: קחו אחריות.

כרמל שאמה-הכהן: יואל, אמרנו, לא מחפשים מי אחראי למחדל, אלא מי יביא את הפתרון.

יואל חסון: בכל אופן, אני חייב להגן על שלמה מולה.

אלכס מילר: ארבע שנים – מתקנים רק את הטעויות שלכם, אתה מבין?

יואל חסון: הלוואי והייתם מתקנים.

כרמל שאמה-הכהן: אתם מחברי קדימה שבכל מקרה תהיו באותה רשימה בפעם הבאה.

כרמל שאמה-הכהן: עכשיו יש לך זמן מההתחלה.

עמיר פרץ: אין בעיה.

עמיר פרץ: אני מקווה שההגנה שאתה נותן לי – ל"פניציה", אני מקווה שההגנה תהיה יותר מוצלחת, הם התגברו עליך ולא נתנו לי לדבר.

כרמל שאמה-הכהן: אני מגן עליך בחירוף נפש בשל העובדה שזימנתי אותך לישיבה גם ביום חמישי.

עמיר פרץ: תודה.

עמיר פרץ: אני חושב, אדוני היושב-ראש, שאחת הבעיות שאנחנו נמצאים ברגע זה, אני חושש מאוד שאנחנו הולכים לגרום פה לתחושה של אשליה שהולך להיות פתרון.

עמיר פרץ: ואני מאוד מודאג, כי מה יקרה כאן?

עמיר פרץ: כולם ייצאו, יהיו כותרות.

עמיר פרץ: כולם טיפלו ב"פניציה".

עמיר פרץ: אבל באמת-באמת, הרי אין שום החלטה שתצא היום מהוועדה שמסייעת ולו כהוא זה.

עמיר פרץ: להיפך, מחר ערב יום כיפור.

עמיר פרץ: מיד אחר כך נכנסים למהלך של סוכות.

עמיר פרץ: אנחנו נמצאים כמעט בתקופה של שבועיים-שלושה שלא יהיה לכם עם מי לדבר.

עמיר פרץ: בעוד כמה ימים אנחנו נדבר רק על מסעו של ראש הממשלה באו"ם.

עמיר פרץ: אנחנו נדבר על נושאים אחרים לחלוטין, שיסיתו הצידה את כל המתרחש ואת כל מה שצריך לעשות למען "פניציה".

עמיר פרץ: אני חושב, אדוני היושב-ראש, שמעבר לתוכנית שהציג כאן המנכ"ל, בואו נהיה פרקטיים כפי שהיינו במקומות קודמים.

עמיר פרץ: דבר ראשון, צריך למצוא דרך לחלץ את אותם 12 מיליון שקלים כדי לתת לו עוד אוויר לנשימה לחודש.

עמיר פרץ: שלא יסגור לנו את התנור בסוף החודש הזה.

עמיר פרץ: לפי מה שמתרחש כאן, אין סיכוי שתקבל שקל עד סוף החודש הזה.

עמיר פרץ: שמע ממני, מניסיוני.

עמיר פרץ: אני הייתי במפעל שלכם יותר מכל אחד אחר, בכל השלבים – בהקמה, בצרות, בהצלחות, בכל.

עמיר פרץ: אני אומר לך, לפי התהליך כאן, מרכז ההשקעות נסגר בעוד שעתיים עד אחרי סוכות.

עמיר פרץ: לא תמצא שם אדם אחד שיקבל החלטה.

עמיר פרץ: בזמן נתון, כפי שאתה מציג כאן, אין שום גורם שיקבל החלטה על 60 מיליון שקל.

עמיר פרץ: שום גורם.

עמיר פרץ: פה צריך שינוי חקיקה.

עמיר פרץ: פה צריך לעשות הרבה מאוד מהלכים, כפי שעשינו ב"פרי גליל", שאיימנו בשינוי חקיקה, והאוצר מצא פתרון משותף.

עמיר פרץ: הצעתי לך, אדוני היושב-ראש, קודם כל, המצב היום הוא – באמת, זה כל כך עצוב לראות מה שקורה כאן.

עמיר פרץ: מה זה מרכז השקעות?

עמיר פרץ: בוא לא נאשים את הפקידים במרכז ההשקעות, עם כל הכבוד.

עמיר פרץ: גם לא משרד האוצר.

עמיר פרץ: הם פועלים על-פי חוק, על-פי קריטריונים.

עמיר פרץ: כללים שאנחנו קבענו שהשרים הביאו בפנינו, שהממשלה קבעה.

עמיר פרץ: הם לא יכולים לחרוג.

עמיר פרץ: עם כל הכבוד, שר יכול גם לעמוד במסיבת עיתונאים ולהגיד אני נותן 500 מיליון.

עמיר פרץ: "על הכיפאק", תגבה את זה.

עמיר פרץ: תעביר החלטה בממשלה.

עמיר פרץ: תן כלים חוקיים לפקידים להוציא את הכסף.

נועם שטרן: יש לנו פתרון שהוא - - -

עמיר פרץ: תיכף נשמע, אני אשמח מאוד.

עמיר פרץ: אבל אני חושב שהפתרון המידי – כי מה בעצם הדבר הזה אומר?

עמיר פרץ: הרי מה זה מרכז השקעות?

עמיר פרץ: מרכז השקעות זה אמבטיה.

עמיר פרץ: אמבטיה שמשלמת לפי קריטריונים מסוימים.

עמיר פרץ: למה זה דומה?

עמיר פרץ: ותסלחו לי שאני משווה את המצב הזה לדימוי הזה.

עמיר פרץ: זה דומה בדיוק לסל התרופה.

עמיר פרץ: יש חוק ביטוח בריאות ממלכתי, כל פעם מוסיפים תרופה, מכניסים תרופה.

עמיר פרץ: אחר כך באים ואומרים לך עכשיו יש ועדת חריגים.

עמיר פרץ: איך ועדת חריגים מטפלת?

עמיר פרץ: אם התרופה היא לשיפור איכות החיים או להצלת החיים.

עמיר פרץ: אם זה לאיכות החיים, אומרים לא צריך.

עמיר פרץ: אין בעיה, הבן אדם ימות חודש קודם, לא קרה כלום.

עמיר פרץ: אם זה להצלת חיים, אומרים אוקיי, נזדעק כולנו לעניין.

עמיר פרץ: אני אומר לך, מי שאחראי פה על מרכז ההשקעות – שזה מבחינתי סל התרופות של המפעלים – מדובר כאן על תרופה להצלת חיים, לא לשיפור איכות החיים.

עמיר פרץ: ואין זמן.

עמיר פרץ: אם עד סוף החודש הוא לא יקבל לפחות פתרון ביניים, שנותן להם נשימה – לא לכבות בשום פנים ואופן.

עמיר פרץ: אתה יודע מה זה לכבות תנור במפעל כזה?

עמיר פרץ: זה הכול שם.

עמיר פרץ: אין כמעט מהלך הפיך בעניין.

עמיר פרץ: אין מהלך הפיך.

עמיר פרץ: צריך לציין את זה – חבר הכנסת דבאח לא ציין את זה במודגש, אבל הוא כיוון לכך – זה אחד המפעלים שעובדים שם ערבים, יהודים.

עמיר פרץ: עובדים שם מכל המגזרים.

עמיר פרץ: זה משטח השלום של מדינת ישראל.

עמיר פרץ: פס הייצור שם זה מפגש השלום של מדינת ישראל.

עמיר פרץ: זה מפגש איכות בין בני אדם.

עמיר פרץ: שכל החומות שאנחנו מייצרים כאן של פוליטיקה חסרת ערך נופלות שם על פס הייצור, כשאנשים נלחמים על פרנסתם.

עמיר פרץ: פרנסה היא הדבר המקרב ביותר.

עמיר פרץ: מאבק משותף על פרנסה זה דבר שמפיל את השנאות הגדולות ביותר.

עמיר פרץ: ולכן אני אומר לך, כדי להפעיל את התנור הם מחזיקים גוי של שבת ומחזיקים עובדים מסוימים שרק הם יכולים לפעול גם ביום כיפור וגם בימים אחרים.

עמיר פרץ: עם כל התנאים שזה יוצר להם.

עמיר פרץ: חברויות, עלויות, הרבה יותר גדולות.

עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, אני פונה אליך ומציע רק הצעה אחת: תרים טלפון עכשיו ליושב-ראש ועדת הכספים.

עמיר פרץ: אתם רוצים עוד עזרה מכמה ח"כים?

עמיר פרץ: בבקשה.

עמיר פרץ: לא? אין שום בעיה.

עמיר פרץ: תקימו צוות משותף היום.

עמיר פרץ: תודיעו לשרים שאתם, מרגע זה – כמו שאתמול הודיע יושב-ראש ועדת הכספים שהוא לא מעביר - - -

שלמה מולה: עמיר, ספר לנו איך קשרו לך את הידיים ואת הרגליים על "כיפת ברזל", ואיך אתה קיבלת את ההחלטה.

שלמה מולה: היום כל המדינה – אני רוצה שתגיד משפט.

עמיר פרץ: הנה, אני אומר לך, אתה צודק.

עמיר פרץ: בניגוד למה שאומרים, שר האוצר הודיע לי שהוא מתנגד.

עמיר פרץ: כל המשרדים הודיעו שהם מתנגדים.

עמיר פרץ: הרמטכ"ל התנגד.

עמיר פרץ: ואני הודעתי: אני השר ואני חותם.

עמיר פרץ: וחתמתי.

עמיר פרץ: אם זה לא היה מצליח, היו תולים אותי בכיכר העיר.

דליה איציק: בכיכר העיר?

שלמה מולה: רק בכיכר העיר?

עמיר פרץ: אם זה מצליח, אז כולם מגבים.

עמיר פרץ: אני מקווה שיהיה שר שיהיה לו אומץ, שיחתום, כי אני בטוח שזה יצליח.

עמיר פרץ: "פניציה" זו "כיפת ברזל" חברתית לגליל.

עמיר פרץ: "פניציה" זו "כיפת הברזל" החברתית של הגליל.

עמיר פרץ: ולכן צריך לקבל החלטות אמיצות היום.

עמיר פרץ: באותה מידה - -

כרמל שאמה-הכהן: נא לסכם.

עמיר פרץ: - - תאמין לי, אם אני אתאר לך את המסע שהיה נגדי בעניין "כיפת ברזל", אתה לא היית מאמין שהיום כולם מוחאים כפיים, כל אלה שהתנגדו.

כרמל שאמה-הכהן: תודה.

עמיר פרץ: אתה הבטחת לא להפריע לי.

עמיר פרץ: אמרת לי שאתה תיתן לי זמן נוסף.

עמיר פרץ: אתה רואה?

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת פרץ, הבטחתי להגן עליך.

עמיר פרץ: אוקיי, אז עוד דקה.

עמיר פרץ: ברשותך.

עמיר פרץ: אני אומר לך, חברי וידידי, חבר הכנסת מולה, תקשיב לי טוב, כששר רוצה לקבל החלטה, הוא יכול לקבל החלטה.

עמיר פרץ: אני לא רוצה לתאר פה כי אני לא רוצה להעליב אף אחד.

עמיר פרץ: אני רוצה רק להגיד לך שלזכותם של אלופי צה"ל, לפחות יש להם אינטגריטי לומר שהם טעו.

עמיר פרץ: סיפר לי אחד מחברי, קצין במילואים, הוא התקשר אלי לפני זמן מה ואמר לי: אילו יכולת להיות זבוב על הקיר, היית משלם מיליון דולר.

עמיר פרץ: שאלתי אותו למה?

עמיר פרץ: הוא אמר לי: שמע, אנחנו יושבים פה מאות קציני מילואים.

עמיר פרץ: עומד מולנו אלוף פיקוד דרום, ואומר לנו: אני מוכן לאכול את הכובע כי הייתי מהמתנגדים להקמת "כיפת ברזל".

עמיר פרץ: הייתי מהמתנגדים לעמיר פרץ.

עמיר פרץ: והיום זה הכלי המרכזי שיש לי בחזית כדי להגן על האזרחים.

עמיר פרץ: אז אני פונה לשר התמ"ת ולשר האוצר, בואו תהפכו את "פניציה" ל"כיפת הברזל" החברתית של הגליל.

עמיר פרץ: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: חברת הכנסת דליה איציק.

דליה איציק: אחרי דבריו היפים של עמיר, אני רוצה, אדוני, לומר ששמעתי שאימצו את הקמפיין שלי ושל אמיר חייק, שנמצא כאן – אז הוא היה מנכ"ל משרד התעשייה, אני הייתי שרת התעשייה, היום הוא מנכ"ל התאחדות התעשיינים – "ישראל קונה כחול לבן".

דליה איציק: היום הסיסמא צריכה להתחלף ב"ישראל מחסלת כחול לבן".

דליה איציק: הסיפור הזה הוא סיפור עצוב כי הוא סיפורה של מדינת ישראל.

דליה איציק: עמיר היטיב לתאר – פריפריה, ערבים-יהודים, אנשים שמצבם קשור ב – הם יזרקו לרחובות.

דליה איציק: זה נסגר, הם נזרקים לרחובות.

דליה איציק: אין סיפור אחר.

דליה איציק: אבל אתה גם מה מרגיז אותי?

דליה איציק: כמה ישראל משקיעה בדימוי הממילא ירוד שלה בשנים האחרונות.

דליה איציק: הגברת הזאת, גברת דוידסון – שבשבוע הבא תהיה בארץ – שתרמה 75 מיליון דולר – אולי התרומה הגדולה ביותר שניתנה כאן ל"הדסה", בית החולים שנפתח עכשיו מחדש.

דליה איציק: היא נוצרייה שהתחתנה עם יהודי.

דליה איציק: לא חשוב, זה סיפור מדהים כשנכנסים אליו.

דליה איציק: אני מכירה אותה באופן אישי, גם הייתי בביתה באספן.

דליה איציק: ואתה אומר לעצמך, בכל העולם – או בחלקו של העולם – המפעלים האלה צומחים.

דליה איציק: מה היא מספרת לכולם?

דליה איציק: מה המפעלים האלה מספרים על מדינת ישראל?

דליה איציק: מה הם אומרים?

דליה איציק: שפה יש אנשים טיפשים?

דליה איציק: שיש פה עובדים גרועים?

דליה איציק: מה?

דליה איציק: מה הם אומרים?

דליה איציק: הם אומרים שיש פה ממשלה אטומה.

דליה איציק: זה מרתיח אותי, כי אני הייתי שרת התעשייה והמסחר – ותסלח לי שאני מדברת על עצמי.

דליה איציק: בתקופה של האינתיפאדה נרצחו פה 1,000 ברחובותיה של מדינת ישראל.

דליה איציק: הוקמה קרן למפעלים במצוקה.

דליה איציק: בסוף, אם אתה נורא רוצה, אתה מכריע ואתה עושה את זה מיד.

דליה איציק: זה שהשרים גם לא באים לפה בכלל, זה לא מעניין אותם.

דליה איציק: ממשלה רחבה, הם לא באים לכנסת.

דליה איציק: אתה יודע, כרמל, שאני באמת מכבסת את מילותי בקפידה.

דליה איציק: אני מאוד משתדלת לא להתקיף, אני רוצה שהאמינות שלי תישמר.

דליה איציק: בוודאי, זה לא רק הממשלה הזאת.

דליה איציק: בוודאי, זה הרבה ממשלות.

דליה איציק: הממשלה הזאת היא בלתי נסבלת.

דליה איציק: היא בלתי נסבלת בעליל.

דליה איציק: משהו אטום קרה לה.

דליה איציק: הרוחב שלה, השומן שלה, גרם לה להיות אטומת אוזניים.

דליה איציק: למה זה צריך בכלל להיות?

דליה איציק: מה הסיפור - - -

יואל חסון: זה אחרי שהיא כיבסה את מילותיה.

כרמל שאמה-הכהן: למה, היום כמה הגודל שלה?

דליה איציק: יושבים שני שרים.

דליה איציק: מה הסיפור?

דליה איציק: יושבים, פשוט פותרים את הבעיה.

דליה איציק: מה כל כך מסובך?

דליה איציק: למה נותנים להם ככה להיות מושפלים?

דליה איציק: הרי בסוף ימצאו את הפתרון.

דליה איציק: בסוף דיבתנו תצא רעה בעולם.

דליה איציק: למה זה צריך להיות?

דליה איציק: אני גם רוצה להגיד עוד דבר.

דליה איציק: יושב כאן נציג האוצר.

דליה איציק: שר האוצר נורא עסוק.

דליה איציק: הוא נורא עסוק בלתקוף את השרים.

דליה איציק: הוא נורא עסוק בזה.

דליה איציק: עכשיו, עם כל הכבוד שיש לי לפקידות – יש בכלל במדינת ישראל מפלגת פקידים.

דליה איציק: חלק ממשפחתי מנויה על המשפחה הזאת, אז יש גם פקידים מצוינים.

דליה איציק: אבל בסוף, שרים רוצים להשיג הישגים.

דליה איציק: יושב כאן נציג האוצר ואומר: יש פתרון.

דליה איציק: אם יש פתרון, יופיע מיד.

דליה איציק: מה הסיפור שלך, למה אתה צריך לחכות?

דליה איציק: אני לא רוצה, כי זה לא כוחות שווים.

דליה איציק: אני לא רוצה לתקוף אותך.

דליה איציק: זה לא כוחות שווים וזה לא פייר, וזה לא הוגן.

דליה איציק: פעם אחת המדינה צריכה להידרש לעניין הזה, מדוע הבירוקרטיה היא כזו.

דליה איציק: מדוע פה הכול חלוד?

דליה איציק: מדוע אזרח שצריך ללכת בתוך משרד, לפעמים הוא 20 פעם צריך ללכת לקומה הזאת ולקומה הזאת.

דליה איציק: והוא מיואש, ונמאס לו.

דליה איציק: צריך פעם אחת להיכנס גם לסיפור הזה של מערכת הפקידות במדינת ישראל.

דליה איציק: בטח אני גם עושה עוול להרבה מאוד פקידים מצוינים שעובדים והכול.

דליה איציק: אבל גם זה פעם צריך כהערת אגב להיבדק.

דליה איציק: ודבר אחרון שאני רוצה לומר, אני יודעת חושבת, אדוני, שזה היום שלך.

דליה איציק: אני גם יודעת כמה אכפת לך.

דליה איציק: זה באמת היום שלך.

דליה איציק: אתה נמצא בצומת מאוד מרכזי.

דליה איציק: אני חושבת שאתה צריך לסיים את הפגישה הזאת – אם מותר לי להעיר לך ממרומי גילי – ופשוט יום אחד - - -

דוד רותם: גיל 22 זה נהיה מרומי גילי?

דניאל בן-סימון: דליה, המשפט האחרון לא מקובל.

דניאל בן-סימון: אני מוחה על המשפט האחרון.

דליה איציק: יחסית לפרס אני צעירה.

דליה איציק: אתה יודע מה פרס אומר, שגיל מתחלק לשלושה חלקים: אתה ילד, אתה צעיר, אתה נראה מצוין בשביל הגיל שלך.

דליה איציק: אני רוצה להגיד לך, ממרומי ניסיוני, אני חושבת שזה באמת היום שלך.

דליה איציק: זה לא מקום למכבסת מילים.

דליה איציק: ודווקא בגלל שאתה בא מהמקום של הממשלה הזו – אני אומרת לך כמי שהיתה שם – אתה צריך היום לתקוף אותם, עד כדי כך שהם יבינו שהלילה הם יושבים והם פותרים את הבעיה.

דליה איציק: ואיך המחליטים שאתה תחליט הוא מאוד חשוב כי זה לא יהיה רק - - -

כרמל שאמה-הכהן: מה שתציעו, הצעות החלטה.

כרמל שאמה-הכהן: אני אשמח לקבל מכל חברי הכנסת – קואליציה, אופוזיציה – הצעות החלטה.

דליה איציק: אתה יודע מה צריכה להיות ההחלטה.

יואל חסון: אני הצעתי.

כרמל שאמה-הכהן: אתה הצעת ועדת משנה.

דוד רותם: יש לנו חוק - - -

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת דודו רותם מחכה לישיבה הבאה.

כרמל שאמה-הכהן: יש לו הצעת חוק פרטית חשובה להקמת ועדת ערר על הרכבת הקלה בירושלים, על הקנסות.

דוד רותם: אפשר לעשות הפסקה.

כרמל שאמה-הכהן: לא, הנושא הזה הוא בוער, תרתי משמע.

כרמל שאמה-הכהן: את שלך נסיים קצר.

כרמל שאמה-הכהן: אל תדאג, דודו.

כרמל שאמה-הכהן: חברת הכנסת יוליה שמאלוב-ברקוביץ, בבקשה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני קודם כל כן רוצה דווקא לתת להם תחושה שיהיה להם פתרון בסופו של דבר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה נכון מה שאתה אומר, כי גם אני, כשישבתי פה בחדר ושמעתי את כולם מדברים, היתה לי תחושה שזה בוודאות ייפתר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ואז כשאמרת את מה שאמרת, אז פתאום אמרתי אולי אתה צודק.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: וזה מאוד מוריד את הרוח מהמפרשים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: החלטתי ללכת דווקא מהכיוון שלי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שהסיפור של היום חוזר פעם אחרי פעם, שהמדינה מתחייבת ולא עומדת בהתחייבויות שלה, או משנה חוזים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מסיבה אחת – אני חושבת שאחת הבעיות שלנו שאין פה אחריות מיניסטריאלית.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: והגיע הזמן שמדינת ישראל – אני יודעת שזה לא טוב לאלה שכרגע ח"כים, כי מחר הם יהיו שרים, אז אף אחד לא רוצה שתהיה לו אחריות מיניסטריאלית.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: וזה נורא דומה לשינוי שיטת הממשל.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל אני חושבת שאין ברירה, וחייבת להיות במדינת ישראל אחריות מיניסטריאלית של אותם שרים שמתחייבים – חלקם כבר לא יכולים לעשות שום דבר – אלה שעדיין נמצאים במדינת ישראל והם כבר לא שרים, אני חושבת שצריכה להיות להם אחריות גם אחרי שהם מסיימים את התפקיד שלהם, אם הם לא מבצעים את ההתחייבות שהם התחייבו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש פה בעיה שאנחנו באופן קבוע מגיעים למצב החייאה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הרי סיפר פה יושב-ראש מפלגת קדימה שלפני חודשיים הוא היה במפעל וכבר אותן בעיות - - - אבל רק שפתאום כבר אין חמצן ורואים את המפעל מתפרפר, ופתאום אנחנו כולנו מתכנסים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: היינו צריכים להתכנס לדעתי לפני חודשיים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ואני מאוד מעריכה את מה שאנחנו עושים, גם בתור ממלאת מקום קבועה בוועדת כלכלה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל זה מראה על משהו שאנחנו פשוט רגילים לו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה צריך לטפל בכל דבר רק כשמרגישים שאוטוטו זה כבר יהיה אסון?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ואני רוצה להצטרף כמובן לכל מי שדיבר כאן, וגם למה שדיברה דליה איציק, שהנושא הזה ייקח זמן.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: וצריך לקבל החלטות, וצריך להקים ועדות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני ממש מתנגדת לזה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם זה היה עסק פרטי של כולנו פה, היינו מקבלים החלטה בשנייה אחת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל פה צריך לחשוב, ולאט לאט.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש זמן.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש חגים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש פקידות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש קביעות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אי-אפשר לפטר אף אחד.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא יקרה שום דבר אתו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז יחכו עוד 1,000 משפחות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז לא קרה שום דבר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: די.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מספיק.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: צריך להגיע למצב שאולי בשנה הבאה, השנה החדשה הזאת, עכשיו לפני כיפור, כל מי שפקיד במדינת ישראל יבין שעל הכתף שלו תלויים חיים של אנשים אחרים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שני דברים אחרונים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: קודם כל, אנחנו מבריחים באופן קבוע משקיעים זרים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה היה עם הגז הטבעי.

דליה איציק: היא קוראת לזה "טיקונים", הגברת המסיתה.

דליה איציק: היא קוראת לזה "טיקונים".

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כן, בדיוק.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: דרך אגב, לקחת לי את המילים מהפה.

דליה איציק: בחיים היא לא ייצרה עבודה לעובד אחד.

דליה איציק: "טיקונים" היא קוראת לזה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שזה נוצר בעקבות אותו קמפיין - - -

יואל חסון: מי זאת, חברה של עמיר פרץ?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ליבי, ליבי אתך, תאמין לי, שאתה שם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: וחבל מאוד שלא אתה מוביל את המפלגה הזאת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שזה התחיל - - -

כרמל שאמה-הכהן: את מתערבת בעניינים פנימיים?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא, שנייה, דקה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מתערבת לא בעניינים - - -

דוד רותם: לפני שבועיים ליבנו, ליבנו היה אתך.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אל תדאג.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ליבכם שלא יהיה איתי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני אסתדר, בעזרת ה', רק בזכות מי שנמצא למעלה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: וזה לא יושב-ראש המפלגה, זה אלוהים.

כרמל שאמה-הכהן: יוליה, לעניין.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לומר שהקמפיין הזה, כדי לקבל עוד כמה מנדטים, כנגד אותם בעלי עסקים במדינת ישראל והטיקונים, שהפכו לאויב העם, מבריח מפה אנשים, מפיל את השווקים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בסוף מפטרים את העובדים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ואנשים יושבים פה בוועדות כלכלה ומחפשים איך לפתור את הבעיה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני קוראת מכאן לכל מי שנמצא בפוליטיקה שיפסיק עם הרדיפה הזאת של אנשי עסקים וההסתה הפרועה כנגד מי שמשקיע במדינת ישראל.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: צריך להפסיק עם זה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תראה מה קורה, אנשים בורחים מפה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הם לא רוצים להשקיע כאן.

כרמל שאמה-הכהן: הם צופים עכשיו בערוץ הכנסת, בסוף הם באת יחשבו שרודפים אחריהם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה אנחנו מנסים להיות, מדינה בולשוויקית, שממנה הגעתי?

כרמל שאמה-הכהן: מאיפה היא רודפת אחריהם, מתפקידה כחברת כנסת?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא, זה ממש לא קשור.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תפסיקו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שהאנשים מבינים אותי מצוין.

כרמל שאמה-הכהן: ביבי רודף אנשי עסקים?

דליה איציק: אני אמרתי ביבי?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ודבר אחרון, אולי מי שמבין בכלכלה - - -

יואל חסון: מביבי כבר אין לנו ציפיות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תפסיקו כבר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זאת הבעיה – ביבי שמיבי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ביבי שמיבי.

יואל חסון: לא, הוא באמת הבעיה.

יואל חסון: הוא ראש הממשלה, הוא נושא באחריות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתה יודע מה הבעיה?

יואל חסון: - - - שלושה שבועות כולם מדברים - - -

כרמל שאמה-הכהן: יואל, לא מתאים לך.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יואל, אל תפריע לי בבקשה כי אני רוצה לסיים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אומנם אנחנו באותה מפלגה, אבל אחת הבעיות הגדולות במדינת ישראל, שיש פה שתי סוגיות שבעצם גרמו לכל הבעיות שלנו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אחד זה מתנחלים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שניים זה חרדים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: סליחה, שלוש זה שלום.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ואם אנחנו לא נפתור את הבעיות האלה, אז אנחנו לא נתעסק בשום דבר אחר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז תעזבו את החרדים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תעזבו את המתנחלים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תעזבו את השלום.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תתחילו לטפל במה שקורה פה בפנים במדינת ישראל.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: והדבר האחרון שאני רוצה להגיד - - -

כרמל שאמה-הכהן: כבר אמרת את הדבר האחרון.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא, כי לא נותנים לי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מפריעים לי כל הזמן.

כרמל שאמה-הכהן: מה הקשר להפרעה?

כרמל שאמה-הכהן: את אמרת מקודם הדבר האחרון.

כרמל שאמה-הכהן: תגידי דבר נוסף.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: דבר נוסף, יכול להיות שמי שיושב פה, כלכלנים, חושבים שאני עכשיו קצת מחזירה עטרה ליושנה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל אני חושבת שהגיע הזמן שבמדינה יהודית – וכן, יש פה כמה שלא אוהבים לשמוע את זה - מדינת ישראל צריכה במקרים מסוימים להלאים ולעזור למפעלים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ויכול להיות שצריך להלאים במקרים כאלה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: להביא איזשהו צינור חמצן, לא כשמתים כבר, ואחרי זה להחזיר את הפסים לקדמותם.

כרמל שאמה-הכהן: טוב, תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: אני לא יודע מה עובר אצל המשקיעים הזרים כשהם שומעים את המילה "להלאים".

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה נשמע יותר טוב מאשר לא לעמוד בהבטחות של הממשלה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עדיף להלאים מאשר לא לעמוד בהבטחות.

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת רוברט אילטוב, בבקשה.

כרמל שאמה-הכהן: ולאחריו – חבר הכנסת מילר.

שלמה מולה: לא אני?

שלמה מולה: הייתי אחרי יוליה, לא?

כרמל שאמה-הכהן: סליחה, חבר הכנסת שלמה מולה.

שלמה מולה: אני אהיה מאוד קצר.

שלמה מולה: כדי להיות מאוד אפקטיבי בדיון, אני מציע – מאחר שוועדת הכספים גם קיימה דיונים אתמול, ואפילו קיבלה החלטה להקפיא העברות תקציביות – לנסות, שני יושבי-ראש הוועדות, אתה והרב גפני תשתפו פעולה.

שלמה מולה: אולי אפילו למזג את הדיונים של ועדת הכספים ושל הוועדה הזאת כדי להיות הרבה יותר אפקטיביים.

שלמה מולה: אם שתי הוועדות יעבדו יחד, לדעתי תהיה יותר עוצמה.

שלמה מולה: זו ההצעה שאני מציע.

שלמה מולה: הדבר השני, מאחר שמדובר בנושאים כספיים, אנחנו קיימנו הרבה מאוד דיונים – גם פה, בוועדה הזאת, דרך אגב, לפעמים אפילו דיונים משותפים עם ועדת הכספים – על "עוף העמק" על מפעל "בריל", על מפעל "פרי הגליל" ועל כל מיני מתפרות למיניהן.

שלמה מולה: בסופו של דבר, באוצר מבינים כוח.

שלמה מולה: אין ברירה.

שלמה מולה: אם אנחנו רוצים להיות מאוד אופרטיביים אל מול האוצר, שר האוצר – לא רוצה לדבר על פקידים – לפי דעתי, אנחנו צריכים להגיע למצב שבו מקפיאים את כל הליכי החקיקה של הממשלה, ואת כל הליכי ההעברות התקציביות של הממשלה לפרק זמן שאומר רבותי, אי-אפשר, אנחנו עכשיו מקפיאים לכם.

שלמה מולה: עכשיו אתם תסתדרו.

שלמה מולה: אני יודע שיש נושאים מאוד חיוניים שמגיעים לוועדת הכספים, לדיונים אחרים, להליכי חקיקה.

שלמה מולה: כמו שהיתה אתמול שאלת הכספיים הכלואים.

שלמה מולה: אני מניח שיקיימו דיון מיוחד עכשיו בעוד שבועיים, לפני שאנחנו חוזרים מהפגרה כדי להעביר את החוקים האלה.

שלמה מולה: אם אנחנו באמת רוצים בסופו של דבר שהבעיה של המפעל הזה תיפתר, אם היא בעיה לאומית, יש הבנה, ואין בעיה.

שלמה מולה: אני שמעתי אתמול, דרך אגב, את חברת הכנסת ליה שמטוב.

שלמה מולה: היא אמרה שהיא ניגשה לשר האוצר ואמרה לו באחד ממפגשי הגיבושון שהיה – שר האוצר אמר לה: אין סיכוי, אני לא מתכוון לסייע למפעל הזה.

שלמה מולה: אני חושב שאם שר האוצר אומר לחברת כנסת מאוד מכובדת – דרך אגב, אני מצטט אותה כי אמרה אתמול בוועדת הכספים.

שלמה מולה: ואני חושב שיש גם עם זה בעיה, בתפיסת העולם של שר האוצר.

יואל חסון: מה הוא אמר, עוד פעם?

שלמה מולה: הוא אמר שהוא לא חושב שצריך לעזור למפעל הזה.

יואל חסון: - - -

שלמה מולה: כן.

שלמה מולה: זה מה שהוא אמר.

יואל חסון: עכשיו תגיד לי שזה לא פוליטי.

שלמה מולה: זה לא עניין פוליטי עוד.

כרמל שאמה-הכהן: אני עד עכשיו לא הזכרתי את שר האוצר כי הוא לא הפתרון.

כרמל שאמה-הכהן: אני פניתי לראש הממשלה - - -

שלמה מולה: אני רוצה להגיד לך, אדוני היושב-ראש, אני אומר לך שיש הרבה מאוד ציניות שחוגגת בבית הזה, גם בדיונים בממשלה.

שלמה מולה: ואני אומר לך, ואל תגיד לי שזה פוליטי.

שלמה מולה: אני אגיד את זה כי בכל זאת, בסופו של דבר, כולנו אנשים פוליטיים.

שלמה מולה: אם המפעל הזה היה ממוקם ביהודה ושומרון היו מוצאים לו פתרון.

שלמה מולה: אני אומר לך, הדיונים שמתקיימים על איזה מאחז בלתי חוקי באיזה מקום – זמן האיכות שראש הממשלה משקיע, היועץ המשפטי, האחרים, התקשורת, אתם, חברי הכנסת - -

אלכס מילר: לא נמאס לך מהשנאה הזאת, שלמה?

שלמה מולה: - - תאמין לי, זה בוער לשמיים.

שלמה מולה: לכן אני - - -

אלכס מילר: אתה - - - על-ידי פגיעה - - -

שלמה מולה: לא, זה לא קשור אבל.

שלמה מולה: אני אומר את האמת שלי.

אלכס מילר: - - אתה לא הבנת שזה לא תופס ולא עובד?

אלכס מילר: שבגלל זה אתם נמצאים איפה שאתם נמצאים?

שלמה מולה: אני אומר את האמת שלי.

שלמה מולה: עזוב.

שלמה מולה: עזוב.

שלמה מולה: אני אומר לך, שר החינוך נתן למכללת אריאל, בשעה וחצי הודיע, יש לי 70 מיליון שקל - - -

יואל חסון: אלכס, על מה אתה מגן?

קריאות: - - -

שלמה מולה: - - הוא עשה העברות.

שלמה מולה: שר הביטחון עשה ככה ועשה ככה.

שלמה מולה: ראש הממשלה העביר - - -

כרמל שאמה-הכהן: חברים, תנו לו לומר את אשר על ליבו.

שלמה מולה: אני אומר את דעתי.

שלמה מולה: אני אומר, אזרחי ישראל בגליל שווים כמו אזרחים אחרים במקומות אחרים.

שלמה מולה: אותם האנשים שעובדים, הפרנסה שלהם זה בדיוק אותו דבר.

כרמל שאמה-הכהן: וגם ההפך.

שלמה מולה: ההיפך, אין שום בעיה.

כרמל שאמה-הכהן: גם האזרחים ביהודה ושומרון שווים כמו בגליל.

שלמה מולה: לחלוטין.

אלכס מילר: לא, אבל מבחינתו הם לא אזרחים.

רוברט אילטוב: אבל תמיד אמרת הפוך.

שלמה מולה: לא נכון.

שלמה מולה: לא אמרתי הפוך.

שלמה מולה: אבל הם לא צריכים לקבל העדפה.

רוברט אילטוב: אנחנו דנים עכשיו על מה?

שלמה מולה: לכן אני אסכם.

שלמה מולה: אני רק אומר, אם חודשיים לא מתקיים דיון רציני על המפעל הזה בממשלה, והם רוצים עכשיו לסגור את הלהבה הזו - -

רוברט אילטוב: אנחנו התכנסנו לדון על "פניציה", לא על - - -

שלמה מולה: - - זאת אומרת, הדיון היה צריך להתקיים מזמן, למצוא את הפתרונות ולהעביר 60 מיליון שקל.

שלמה מולה: לא העבירו, יש בעיה.

שלמה מולה: לכן אני אסכם, אדוני ואומר - - -

כרמל שאמה-הכהן: מה הצעתך לסיכום?

שלמה מולה: אל"ף, כמו שאמרתי, אני מציע ששני הדיונים של ועדת הכספים וועדת הכלכלה יאוחדו.

שלמה מולה: מבחינתי, אתה והרב גפני, שניכם ביחד, זה גם בסדר, גם אם לא מקיימים את הדיון הפורמלי.

שלמה מולה: צריך לבוא בחזית אחת מול האוצר כדי שהפתרון הזה ימצא.

שלמה מולה: אבל אני מאוד מודאג גם ממה שהמנכ"ל אמר, בשאלה הזאת של העברת הגז בינתיים כדי למצוא פתרון.

שלמה מולה: אתה אמרת שיכול להיות שעדיין לא קיבלתם את האישורים לשנע את הגז, וכן הלאה, ומשרד התחבורה, וכן הלאה.

שלמה מולה: אולי תגידו לנו אם יש לכם בעיה בכלל.

שלמה מולה: גם להתמודד עם השאלה הזאת של שימוש זמני של שינוע הגז שדיברתם עליו.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה לחבר הכנסת מולה.

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת אילטוב, בבקשה.

רוברט אילטוב: אני הייתי רוצה להחזיר את הדיון למסלול של ועדת הכלכלה ולא לוועדת חוץ וביטחון – כן לתמוך בשטחים, לא לתמוך בשטחים, מה לעשות שם.

רוברט אילטוב: האם לעשות חזרה חד-צדדית וכל מיני דברים.

רוברט אילטוב: אני חושב שנאמרו פה הרבה דברים נכונים וחלקם גם לא כל כך.

רוברט אילטוב: אבל מה שמטריד אותי בדיון פה, שמשרד האוצר ומשרד התמ"ת אינם נוכחים פה באופן שבו הם היו צריכים להיות נוכחים פה.

רוברט אילטוב: והם צריכים להביא תוצאות אופרטיביות והחלטות אופרטיביות, וביצוע של אותן ההחלטות, שאנחנו יכולים רק לתמוך בהן.

רוברט אילטוב: אין לנו את היכולת האופרטיבית, אבל אנחנו יכולים לדרוש מהם שהם יפעלו אופרטיבית ויעשו את מה שמוטל עליהם.

רוברט אילטוב: אני מסכם כל החלטה שתתמוך בפעילות אופרטיבית קצרה, מהירה ויעילה.

רוברט אילטוב: מבחינתי זה טוב.

רוברט אילטוב: אני לא רוצה להסתכל על מפעל "פניציה" כעל מפעל כושל.

רוברט אילטוב: אני רוצה להסתכל על מפעל "פניציה" כעל מפעל שיכול להצליח.

רוברט אילטוב: בגלל זה אני רוצה לעזור לו, לא בגלל שהוא כושל, ועוד חודש-חודשיים אני אצטרך - - -

ערן חיימוביץ: הוא לא כושל.

רוברט אילטוב: הוא לא כושל.

רוברט אילטוב: לכן כשמדברים על כך שצריך לעזור למפעלים, אני רוצה שבפריפריה יהיו מפעלים שיצליחו, ואני רוצה לתמוך בהם שיצליחו.

רוברט אילטוב: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת מילר, בבקשה.

אלכס מילר: תודה, אדוני היושב-ראש.

אלכס מילר: ראשית שוב, אני מצטרף לכל אותן התודות שהיו של חברי הכנסת כלפיך בעניין של כינוס הישיבה.

אלכס מילר: היינו במפעל אתך לפני כשבוע.

אלכס מילר: ממה שנראה, חייבים להביא כאן פתרון מהיר.

אלכס מילר: וכל אותן ועדות המשנה או ועדות משותפות לוועדת הכספים – אני לא חושב שאנחנו בזמן שאנחנו צריכים לחשוב איך אנחנו מקימים ועדה, אלא לחשוב על הדרכים שייתנו פתרון יצירתי כדי שהמפעל לא ייסגר בסוף החודש.

אלכס מילר: בשביל זה, צריך להבין, יושבים כאן אנשים.

אלכס מילר: יושבים בכנסת אותם עובדים, שחושבים שהיום אנחנו יכולים לתת את הפתרון.

אלכס מילר: צריכים להיות מציאותיים.

אלכס מילר: מי שבסופו של דבר צריך לבוא ולהחליט זו ממשלת ישראל.

אלכס מילר: מי שיכול להעלות את הסוגיות האלה כהחלטת ממשלה, להחלטת מחליטים, זה אותם השרים.

אלכס מילר: אני חושב שפנייתנו צריכה להיות לשרים.

אלכס מילר: יושב כאן גם מנכ"ל משרד התשתיות.

אלכס מילר: אני דיברתי גם עם הלשכה שלו אתמול.

אלכס מילר: יש שם רצון לסייע במה שיכולים מטעם המשרד.

אלכס מילר: אני חושב שגם משרד התשתיות והשר יכולים להגיש את ההחלטה בעניין שהממשלה תחליט.

אלכס מילר: אנחנו לא מבקשים שהשר יחתום על ההחלטה הזאת כהתחייבות.

אלכס מילר: מי שצריכה להתחייב זו צריכה להיות הממשלה בעניין של התחייבות לתאריכים בסוגיה של צינור הגז.

אלכס מילר: הממשלה יכולה לקחת על עצמה אחריות מסוג זה.

אלכס מילר: אני חושב שדווקא כשהממשלה תיקח על עצמה אחריות מסוג זה היא גם תדע שהצינור יגיע בשנת 2014, ושלא יהיו שום עיכובים.

אלכס מילר: כי אנחנו יודעים שגם אם במידה ויהיו עיכובים בכל הסוגיה הזאת, אנחנו נדע איך לפתור את זה בחקיקה.

אלכס מילר: עשינו את זה בעבר, זו לא בעיה.

אלכס מילר: אם זהו המצב, שתהיה כאן החלטה כזו.

אלכס מילר: אז אנחנו צריכים לחשוב על דרך אחרת מבחינתנו.

אלכס מילר: חברי חברי הכנסת, אני חושב שאולי הגיע הזמן שאנחנו נחוקק חוק שנותן אפשרות לוועדה של הכנסת להעלות לממשלה הצעת מחליטים בסוגיות שונות.

אלכס מילר: ואז אולי יהיו כלים להתמודד עם כל אותן הסוגיות, שבאים ומורחים אותנו כל פעם שמחפשים את הפתרון.

אברהם מיכאלי: ויושב-ראש הוועדה יהיה השר הממונה.

אלכס מילר: לא, אפשר לעשות את זה - - -

דניאל בן-סימון: הוא התכוון לכלכלה.

אלכס מילר: לא, כל ועדה.

אלכס מילר: אנחנו בסופו של דבר מחפשים כלים - - -

אברהם מיכאלי: ודודו רותם יהיה שר המשפטים.

אלכס מילר: דרך אגב, ברוב המקרים זה קורה כשאתה מגיש הצעת חוק פרטית.

אלכס מילר: פשוט בנושאים האלו קשה מאוד לעשות הצעת חוק פרטית למפעל מסוים.

דוד רותם: מה אתה רוצה?

דוד רותם: אני לא מבין.

דוד רותם: עוזי לנדאו פותר את הבעיה כבר.

דוד רותם: הוא יודע לעשות.

אלכס מילר: תודה, דודו.

אלכס מילר: בנוסף, משרד האוצר צריך להבין שברגע שהמפעל הזה נסגר, הוא הולך להפסיד כל שנה 20 מיליון שקל רק מעניין המס שמשלם המפעל.

אלכס מילר: אני כבר לא מדבר על - - -

אמיר חייק: המס הישיר, לא מס עבודה.

אמיר חייק: בלי מיסי עבודה.

אלכס מילר: נכון.

אלכס מילר: תודה.

אלכס מילר: זה מה שאני רציתי להמשיך להגיד, חוץ מזה שיש גם מיסוי על השכר של העובדים.

אלכס מילר: בסופו של דבר, אם יודעים להשקיע, הכסף הזה יגיע.

אלכס מילר: אם משרד האוצר פועל לפי השיטה שגם אם אני מפסיד – אני לא מחפש איך להרוויח – אז אני אקצץ מאיזה משרד וזה יעבור למשרד אחר ואני לא אשאר עם התקציב שאני עובד אתו, זו לא הדרך.

אלכס מילר: אנחנו חושבים שאם המפעל יכול להרוויח, צריכה להיות כאן התחייבות.

אלכס מילר: וההתחייבות צריכה להיות שלכם בעניין של צינור הגז.

אלכס מילר: היתה התחייבות של שר האוצר בסוגיה של הסובסידיות שם, שדיברנו עליהן כאן.

אלכס מילר: גם אם מרכז ההשקעות לא יכול לעמוד בסובסידיות האלה – אתם לקחתם על עצמכם, השר שלכם התחייב.

אלכס מילר: ולא משנה מתי זה היה, לפני כמה שנים.

אלכס מילר: אתם צריכים לבוא ולתת את ההפרש, גם אם מרכז ההשקעות לא מחזיק כרגע בכסף.

אלכס מילר: אז תתנו את ההפרש, מה הבעיה?

אלכס מילר: שר האוצר לא יכול להעביר החלטת ממשלה?

אלכס מילר: מה בסופו של דבר תעשו?

אלכס מילר: ייסגר המפעל, מה נעשה?

אלכס מילר: זה לא הפתרון.

אלכס מילר: מחר יבוא מפעל אחר, יהיה אותו דבר.

אלכס מילר: אז תעשו ישיבת ממשלה בשבוע הבא.

אלכס מילר: וכל הסוגיה של אותם המפעלים – קחו את הרשימה של מי צריך גלגל הצלה.

אלכס מילר: תעשו סדרי עדיפויות.

אלכס מילר: יש לכם פה מפעל שבעוד חודש בגלל החלטה של הבעלים מחו"ל הולך להיסגר.

אלכס מילר: קבלו את ההחלטה ותנו למשקיע אחר להיכנס.

אלכס מילר: תנו לו את הדרך.

אלכס מילר: ומצד שני, תשקיעו מה שצריך בשביל שהמפעל הזה יוכל להתקיים ולהרוויח, ושהעובדים לא ילכו הביתה.

אלכס מילר: רק ככה אפשר להצליח.

אלכס מילר: בדרך אחרת זה לא יעבוד.

אלכס מילר: או שתקבלו חקיקה על ימין ועל שמאל בכל נושא ונושא.

אלכס מילר: וכמו שאתם ראיתם, יש פה קונצנזוס.

אלכס מילר: זה בסופו של דבר יעבור, אתכם או בלעדיכם.

אלכס מילר: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: אמיר חייק, מנכ"ל התאחדות התעשיינים.

אמיר חייק: אני אשתדל להיות קצר.

אמיר חייק: התחושה שלנו היא שאין Sense of urgency כאן.

אמיר חייק: שאין דחיפות לפתרון בעיה כזו.

אמיר חייק: אני מעריך שבסוף הבעיה תיפתר.

אמיר חייק: כי אסור למדינה כמו המדינה שלנו לוותר על התעשייה שלה, ואסור לה לוותר על "פניציה".

אמיר חייק: "פניציה" זו דוגמה אחת, ולצערי, הוועדה הזו וועדות אחרות יידרשו לעוד "פיניציות".

אמיר חייק: לאו דווקא בגלל נושא הגז.

אמיר חייק: אנחנו עדים לתהליך – אגב, חברת הכנסת יוליה ציינה את הכינוי "טיקונים" או לא "טיקונים", ואת רדיפת בעלי ההון או לא בעלי ההון.

אמיר חייק: אני קורא להם "המעסיקים הגדולים".

אמיר חייק: ואם ימשיכו לתקוף את המעסיקים הגדולים, אנחנו נמצא עוד עובדים נפלטים החוצה, וזה חבל.

אמיר חייק: במקביל, קורים תהליכים שאנחנו לא כל כך יודעים להבין אותם.

אמיר חייק: אני לא מבין אותם.

אמיר חייק: אני הייתי מנכ"ל משרד התעשייה, והייתי תעשיין - - -

כרמל שאמה-הכהן: סליחה, אני חייב, אני שומע את זה כבר כמה פעמים.

כרמל שאמה-הכהן: תוקפים את "טבע" שהיא מעסיק גדול בישראל?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כן.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שהיא - - -

כרמל שאמה-הכהן: רק שנייה.

אמיר חייק: תוקפים את מפעלי המזון, שמעסיקים 60,000 עובדים - - -

כרמל שאמה-הכהן: אולי בגלל מחירי המזון בסופרים?

אמיר חייק: בוא ננתח אותם - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו צריכים לטפל בזה.

אמיר חייק: תוקפים הרבה מאוד חברות - - -

כרמל שאמה-הכהן: תוקפים את חברות הסלולר כי היו פה שנים - - -

אמיר חייק: אני לא בא להגן על מי שעשה טעויות.

אמיר חייק: אני רק אומר דבר אחד, בואו לא נשפוך את התינוק עם המים.

כרמל שאמה-הכהן: זה ברור.

אמיר חייק: ובואו לא נלך למצב שבו אנחנו מורדים מכסים כאידיאולוגיה, ומעלים מסים אחר כך כדי לממן את החסרים שיש מהורדת המכסים כאידיאולוגיה.

אמיר חייק: ובואו לא נעלה את מחיר המים והחשמל והארנונה, ואז נבקש מכל החברות לא להעלות מחירים ולהישאר עם תקרת זכוכית.

אמיר חייק: בואו נחשוב כלכלית.

אמיר חייק: ואני חושב שיש במסדרונות הממשלה ובכנסת גם פקידות וגם דרג נבחר של אנשים שמבינים טוב טוב מה אני אומר.

אמיר חייק: אבל אני חושב שאנחנו במדרון, שאם אנחנו לא נעצור אותו, יהיו עוד "פניציות".

אמיר חייק: "פניציה" זו דוגמה לבירוקרטיה, לא יותר מזה.

אמיר חייק: ויושבים פה עובדים – מי שלא ראה מובטל בעיניים שלו, לא יכול להבין מה אני אומר.

אמיר חייק: ולצערי, כמנכ"ל משרד התעשייה בשנת 2001, 2002, 2003, ראינו הרבה מובטלים.

אמיר חייק: מי שלא ראה מובטל בעיניים שלו, לא יודע על מה אני מדבר, אני אומר את זה שוב.

אמיר חייק: צריכים לעזור לחבר'ה האלה לפתור את הבעיה.

אמיר חייק: אם רוצים להביא משקיע ל"פניציה", תנו לו ודאות.

אמיר חייק: זה דבר פשוט, זה לא דבר כל כך מסובך.

אמיר חייק: וכולם מבינים את זה.

אמיר חייק: אני רוצה רק לבקש דבר אחד – לטפל בבעיה הזו של "פניציה" מהר.

אמיר חייק: אני דיברתי על זה עם מנכ"ל משרד האנרגיה, והוא באמת – עד לפה – מעורב בעניין הזה.

אמיר חייק: ועם המפרק, ועם ערן, ועם עודד טירה, שהיה בכובע של יושב-ראש "פניציה", ועכשיו הוא לא מעורב בתוך "פניציה", אבל הוא מעורב רגשית מעל הראש.

אמיר חייק: והוא כל יום חושב ואוכל ושותה "פניציה".

אמיר חייק: ועם רוני חיימובסקי, שהוא יושב-ראש נתג"ז, שגם הוא רוצה לפתור את הבעיה של "פניציה".

אמיר חייק: אבל מרוב כל הכוונות הטובות האלו, אנחנו עלולים להיתקע בקיר.

אמיר חייק: הבעיה פשוטה.

אמיר חייק: הבעיה לא מסובכת.

אמיר חייק: אבל מישהו צריך להיות מבוגר אחראי ולהגיד אני מכנס את כל הגורמים הללו, וגומר את העניין הזה.

אמיר חייק: ואי-אפשר לתת לעובדים האלה – תסלחו לי – גם להגיע ליום כיפור עם ההרגשה הזאת.

אמיר חייק: אפשר לפתור את זה לפני.

אמיר חייק: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: מי נציג העובדים?

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה.

כרמל שאמה-הכהן: תגיד רק את שמך בבקשה.

כרמל שאמה-הכהן: לצופים שלא מכירים אותך.

חיים כץ: שמי חיים כץ, אני חבר ועד מפעל "פניציה".

חיים כץ: אנחנו קודם כל מברכים אותך, אדוני היושב-ראש, על הישיבה הזאת.

חיים כץ: אנחנו מברכים את כל חברי הכנסת שבאו לפה להשמיע את קולם ולתמוך בנו.

חיים כץ: אבל זה לא מספיק.

חיים כץ: לא מספיק.

חיים כץ: תכל'ס אין.

חיים כץ: אני יודע שאין פה לא קואליציה ולא אופוזיציה.

חיים כץ: אני יודע שכולם פה מאוחדים למען "פניציה".

חיים כץ: אבל אם אתם חברי הכנסת לא תיקחו מנהיגות עכשיו, לא יזוז שום דבר.

חיים כץ: יושב שם שר האוצר – אני לא רוצה לתקוף אישית, כי אנחנו לא באנו לתקוף אישית – יושב ראש הממשלה, שיכול להיות שהוא טרוד בדברים אחרים.

חיים כץ: אתם צריכים לקחת את המנהיגות.

חיים כץ: לעזוב את הסיעות, להעלות הצעות חוק, ולהגיד, הנה, מספיק, עד לפה.

חיים כץ: אנחנו רוצים ש"פניציה" תמשיך להתקיים.

חיים כץ: יושבים פה נציגים מכל מיני – יהודים, ערבים, צ'רקסים, דרוזים.

חיים כץ: אנחנו אנשים שעשו צבא.

חיים כץ: בגלל שאנחנו בפריפריה לא צריכים לספור אותנו?

חיים כץ: אני שואל את הממשלה, בגלל שאנחנו בפריפריה אף אחד לא סופר אותנו?

חיים כץ: מה פשענו?

חיים כץ: אנחנו בסך הכול רוצים להמשיך לעבוד.

חיים כץ: יש פה אנשים של 20 ו-30, ו-40 שנות עבודה.

חיים כץ: מחר בבוקר לקום ולעזוב את מקום העבודה זה לא קל.

חיים כץ: לאיפה אנחנו נלך?

חיים כץ: להיות נטל על הממשלה?

חיים כץ: להיות נטל בזה שאנחנו הולכים לקראת דמי אבטלה?

חיים כץ: מספיק עם ההתעללות הזאת.

חיים כץ: אנחנו רוצים להמשיך לעבוד.

חיים כץ: אני מצפה ממכם, חברי הכנסת, שתיקחו אתם את המנהיגות.

חיים כץ: אם השרים לא רוצים להתערב, אתם תקומו ותגידו: מספיק.

חיים כץ: עד לכאן.

חיים כץ: אנחנו נעשה את העבודה בשבילכם.

חיים כץ: תודה רבה לכם.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: דובינר פיצ'י, בבקשה.

גבריאל פיצ'י דובינר: אני נציג ההסתדרות.

גבריאל פיצ'י דובינר: אני מזכיר חטיבה ראשית של עובדי הבניין, העץ והזכוכית.

גבריאל פיצ'י דובינר: אני רוצה להגיד לכם שאני נוכח בהרבה ועדות.

גבריאל פיצ'י דובינר: אני הרבה פעמים בא לכנסת.

גבריאל פיצ'י דובינר: גם מידי פעם, בין היחידים שמסתכל על ערוץ 99.

גבריאל פיצ'י דובינר: אני רוצה להגיד לכם שהגעתי וראיתי את כמות חברי הכנסת – גם במליאה אין כמות כזו של חברי כנסת.

כרמל שאמה-הכהן: ובפגרה.

גבריאל פיצ'י דובינר: ופגרה.

גבריאל פיצ'י דובינר: אמרתי, כנראה שהגעתי לחגיגה.

גבריאל פיצ'י דובינר: חשבתי – ותסלחו לי אם זה פוגע במישהו, זו לא הכוונה – אם יש כל כך הרבה חברי כנסת, יש הרבה קופונים פה.

גבריאל פיצ'י דובינר: ככה הציבור מרגיש, לצערי הרב.

גבריאל פיצ'י דובינר: אני בטוח שלא תיקחו את זה אישית.

גבריאל פיצ'י דובינר: עכשיו דווקא אני הרבה יותר מוטרד.

גבריאל פיצ'י דובינר: ואני מוטרד כי יש חגיגה שלמה.

גבריאל פיצ'י דובינר: יש המון אורחים.

גבריאל פיצ'י דובינר: הכלה לא הגיעה.

גבריאל פיצ'י דובינר: ולכלה יש רק שם אחד.

גבריאל פיצ'י דובינר: קוראים לה מנהיגות.

גבריאל פיצ'י דובינר: עם ישראל, והעובדים היקרים האלה, שצריך לראות את העיניים שלהם כשאנחנו באים להיות איתם ביחד בהפגנות, זקוקים למנהיגות.

גבריאל פיצ'י דובינר: הכסף שמדובר פה, בעיננו, זה כסף קטן.

גבריאל פיצ'י דובינר: החוקים – אני הראשון שאגיד תעשו את זה בצורה חוקית.

גבריאל פיצ'י דובינר: תפסיקו עם כל הוועדות האלה.

גבריאל פיצ'י דובינר: צריך לקום ראש ממשלה ולהגיד "פניציה" לא תיסגר.

גבריאל פיצ'י דובינר: איך פותרים את הבעיה?

גבריאל פיצ'י דובינר: אני מניח שאתם יודעים איך לעשות את זה.

גבריאל פיצ'י דובינר: לפני שהוא עולה למטוס היום, לפני שראש הממשלה הולך לטפל באטום האיראני, אני מתחנן בשם העובדים, בוא ותטפל בגז הישראלי.

גבריאל פיצ'י דובינר: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: יש עוד מישהו שרוצה?

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה.

כרמל שאמה-הכהן: אתה אחריו.

שלמה יפרח: שלמה יפרח, מהסתדרות עובדי הבניין.

שלמה יפרח: אני הייתי מאוד מעודד אתמול בוועדת הכספים, שקם גפני במנהיגותו.

שלמה יפרח: אני מכיר את שאמה.

שלמה יפרח: אני יודע שהוא ביצועיסט.

שלמה יפרח: ואני בטוח שיש בכוחם היום עוד לשבת עם ראש הממשלה ולשכנע אותו כי יש בידיכם כוח להניע את הנושא הזה.

שלמה יפרח: במיוחד כשמדיניותו המוצהרת של ראש הממשלה היא לייהד את הגליל.

שלמה יפרח: אז מה אנחנו רוצים, להבריח 1,000 משפחות מהגליל, עם הילדים שלהם?

שלמה יפרח: שחנויות ייסגרו?

שלמה יפרח: פגיעה ב-1,000 משפחות.

שלמה יפרח: ריבונו של עולם, על מה אנחנו מדברים?

שלמה יפרח: מדינת ישראל – זה כלום בשבילה 60 מיליון.

שלמה יפרח: כלום.

שלמה יפרח: זה עניין של הזזה של מספר מכאן לכאן.

שלמה יפרח: יש סדרי עדיפויות במדינת ישראל, ריבונו של עולם.

שלמה יפרח: רוצים ומדברים על ביטחון במדינת ישראל.

שלמה יפרח: איך יהיה ביטחון אם אנשים שבורים?

שלמה יפרח: איך יעמדו בגבול?

שלמה יפרח: איך יהיו חיילים טובים?

שלמה יפרח: מה המוטיבציה שלהם, של ילדיהם, אם יפוטרו ויסגרו את הפרנסה שלהם?

שלמה יפרח: יש ביטחון ויש ביטחון כלכלי.

שלמה יפרח: הוא לא פחות חשוב.

שלמה יפרח: ולא יכול להיות שהכוח שניתן לוועדות האלה יהיה כזה שצריכים לחכות אחרי החג.

שלמה יפרח: המפעל הזה חייב לעבוד.

שלמה יפרח: לכן אני פונה אליך, שאמה.

שלמה יפרח: אתה עשית דרך ארוכה באמת.

שלמה יפרח: להיות ראש ועדה, ולהיות בכנסת.

שלמה יפרח: ואני מכיר את האופי של חברי הכנסת.

שלמה יפרח: העניין ההומני – רבותי, תסתכלו על הילדים האלה בעיניים, בערב יום כיפור, כשכולם מבקשים סליחה.

שלמה יפרח: וכל אלה שלא יעשו מאמץ כדי שהמפעל הזה יפעל צריכים בערב כיפור לבקש סליחה ותחנונים.

שלמה יפרח: ואני אומר לכם, ראיתי את שר התשתיות, והמנכ"ל יושב כאן.

שלמה יפרח: באמת, הוא היה ביצועיסט.

שלמה יפרח: מידית, הביא את כל הצוות, את הרשות, ואמר יש לפעול.

שלמה יפרח: אבל מה קורה?

שלמה יפרח: למה הגלגלים לא זזים, ריבונו של עולם?

שלמה יפרח: מדינת ישראל היא מדינה כזאת שצריכה בבת אחת לשנות דברים.

שלמה יפרח: אנחנו נמצאים בין אויבים.

שלמה יפרח: המפעל הזה הוא חנית.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: איל חנקין, מנכ"ל "סופר גז".

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה.

אייל חנקין: אנחנו אמונים על להביא את הגז הטבעי הדחוס דרך המשאיות.

אייל חנקין: אני לא רוצה לדבר על זה.

אייל חנקין: זו סוגיה שאני חושב שהיא ברת פתרון, ואנחנו עובדים על זה מול משרד התשתיות, האנרגיה והמים.

אייל חנקין: שאלת מה פרקטי.

אייל חנקין: אתה אומר מה מחר בבוקר עושים לטעמי.

אייל חנקין: אני אומר לך מה אנחנו עשינו.

אייל חנקין: נכנסנו למפעל.

אייל חנקין: הבאנו כבר מומחים מחו"ל, התחלנו לעבוד.

אייל חנקין: פשוט מיפינו צווארי בקבוק והתחלנו לרוץ.

אייל חנקין: ואנחנו מוציאים שם כסף – אני אומר לך את זה כאזרח, לא כמנכ"ל ולא כאיש עסקים.

אייל חנקין: כאזרח.

אייל חנקין: אני אומר לך מה צריך לעשות איתם.

אייל חנקין: אחד, צריך לקנות להם זמן.

אייל חנקין: אין להם חוזה על נתג"ז.

אייל חנקין: אין להם חוזה גז.

אייל חנקין: אין להם כלום.

אייל חנקין: צריך לקנות זמן.

אייל חנקין: לקנות זמן זה לא 150 מיליון שקל ולא 60.

אייל חנקין: הוא צריך מחר בבוקר 15 מיליון שקל.

אייל חנקין: 15.

אייל חנקין: לא 200, 15.

אייל חנקין: למצוא בתקציב 15 מיליון שקל זה קונה שלושה חודשים.

אייל חנקין: שתיים, נתג"ז צריך להתחיל לעבוד.

אייל חנקין: צריך לתת הוראה שנתג"ז – זה לא הרבה כסף, אבל זה זמן.

אייל חנקין: תכנון ובנייה זה זמן.

אייל חנקין: זאת אומרת, עכשיו כל היום ימשיכו לדבר על השטחים ועל ראש הממשלה, אבל בסוף לא יהיה צינור כי הוא לא יכול לחתום.

אייל חנקין: המשקיע צריך להגיד שהוא מוכן לחתום עם נתג"ז על צינור.

אייל חנקין: אבל עד שיהיה משקיע יהיו עוד שלושה חודשים.

אייל חנקין: עוד שלושה חודשים לא יהיה צינור.

אייל חנקין: ולכן נתג"ז עכשיו צריך לקבל הוראה להתחיל לעבוד.

אייל חנקין: והדבר השלישי, צריך לעשות ועדה, כי יש שלושה חודשים.

אייל חנקין: ועדת היגוי על העניין הזה, מי שאתה תחליט, שהיא אמונה על זה שכל הבירוקרטיה מסביב תוכל לעבוד.

אייל חנקין: אבל עכשיו צריך 15 מיליון שקל כדי שנתג"ז יתחילו לעבוד, כי עד שהוא יביא משקיע הביתה, הוא צריך לחתום אתו.

אייל חנקין: ורק אחרי שהוא יחתום אתו הוא יכול לתת התחייבויות לנתג"ז.

אייל חנקין: לא יעבוד, המפעל הזה הולך לסגירה.

אייל חנקין: עכשיו, 15 מיליון השקלים צריכים להיות לפני יום כיפור כי זה היום.

אייל חנקין: היום.

אייל חנקין: אני אומר לך, ב-15 לחודש אני מגיע לכאן, אחרי שכולם היו בחופש, לא יהיה עם מי לדבר, המפעל כבר סגור.

אייל חנקין: הלפיד הזה, ביום שהוא סגור – אתה ראית, אתה גם מכיר כבר את המפעל טוב – ביום שהלפיד הזה סגור, אין מפעל.

אייל חנקין: יש המון כותרות אחרות.

אייל חנקין: כולם ישכחו מהמפעל הזה.

אייל חנקין: לא יהיה מפעל.

אייל חנקין: אם היום אין 15 מיליון שקל, נתג"ז לא מתחיל לעבוד, ואין ועדה שמטפלת בזה ספציפית.

אייל חנקין: זו דעתי.

כרמל שאמה-הכהן: תודה.

שלמה מולה: כלומר, מבחינתך, כדי לשנע את - - -

אייל חנקין: יש לי הרבה - - -

שלמה מולה: רק רגע, יש לך בעיה בירוקרטית או בעיה כלשהי?

אייל חנקין: אני עובד על זה שלוש שנים כבר.

אייל חנקין: במזל, חודש לפני שקרה מה שקרה ב"פניציה", פתרנו את הדבר המהותי יחד עם משרד האנרגיה.

אייל חנקין: אנחנו כרגע רצים עם זה מאוד חזק, ולוקחים הרבה סיכונים כדי להציל את "פניציה".

שלמה מולה: למה הוזכר משרד התחבורה, שאולי לא - - -

אייל חנקין: יש שם כל מיני דברים במשרד התחבורה.

אייל חנקין: יש כאן הרבה פרטים.

אייל חנקין: אנחנו יושבים עם משרד האנרגיה ומפצחים את זה, וגם יחד עם התמ"ת.

אייל חנקין: אני לא חושב שזה המקום.

אייל חנקין: ואם יהיו בעיות עם זה, אנחנו נבוא עם זה.

אייל חנקין: אין מה למפות את זה כאן.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לשאול שאלה.

כרמל שאמה-הכהן: מה השאלה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: המנכ"ל דיבר בהתחלה ואמר שמזוט זאת אחת הבעיות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מעבר לזה שהמחיר עלה בעולם, בישראל - - -

ערן חיימוביץ: מחיר הדלקים הנוזליים בישראל עלה בצורה משמעותית בהשוואה גם לשווקים אחרים יחד עם כל העולם, ובישראל במיוחד.

ערן חיימוביץ: אני מדבר במיוחד על דלקים נוזליים לתעשייה, שמחירם התייקר עקב מחסור בגז טבעי.

ערן חיימוביץ: חלק מהתעשייה עברה לדלקים נוזליים, סולר ומזוט.

ערן חיימוביץ: כתוצאה מזה נוצר מחסור.

ערן חיימוביץ: כתוצאה מזה מדינת ישראל מייבאת דלקים נוזליים היום, כי התעשייה המקומית לא מצליחה לספק אותם.

ערן חיימוביץ: והמחיר בישראל יקר בהשוואה גם למדינות אחרות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כי יש מס עליו?

ערן חיימוביץ: לא, אני מסביר למה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה אצלנו זה יותר יקר ביחס לעולם?

ערן חיימוביץ: החוסר בגז הטבעי, שחלק מהתעשייה התבססה עליו, גרם לעודף ביקושים בדלקים נוזליים.

ערן חיימוביץ: חברת החשמל – חלק מהייצור שלה היום הוא על דלק נוזלי.

ערן חיימוביץ: ולכן המחיר, בישראל במיוחד, לאט-לאט עלה.

ערן חיימוביץ: עלה יותר ממחיר העולם.

ערן חיימוביץ: יש גם מספרים לזה.

ערן חיימוביץ: מחיר החבית בשנת 2008 הגיע לשיא – 148 דולר לחבית.

שלמה מולה: יוליה, הגז ממצרים - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא, הגז ממצרים, זה ששינסקי עשה את הכול.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כי כבר מזמן היה לנו פה גז טבעי כחול לבן.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז גם את זה הרסנו, כי זה היה כחול לבן.

ערן חיימוביץ: עכשיו זה מאוחר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: רצינו ממצרים כי אנחנו רגילים לזה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כחול לבן - - -

כרמל שאמה-הכהן: מסכן ששינסקי הזה.

כרמל שאמה-הכהן: לפי כל מה שאומרים פה בכנסת צריך להכניס אותו לכמה מאסרי עולם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא הוא מסכן.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הממשלה והאוצר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שר האוצר מסכן שלא ידע לחשב נכון את - - -

כרמל שאמה-הכהן: ששינסקי הציל את העתיד הכלכלי של מדינת ישראל.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בוודאי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בוודאי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בוא לא נדבר על זה עכשיו.

כרמל שאמה-הכהן: אוקיי.

כרמל שאמה-הכהן: למישהו מחברי הכנסת יש הצעות מיוחדות לסיכום הדיון?

שלמה מולה: כרמל, השאלה היא הצורך הדחוף ב-15 מיליון שקל - - -

אברהם מיכאלי: אדוני היושב-ראש.

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת מיכאלי לא דיבר.

אברהם מיכאלי: לא, הוא מדבר, אני לא רוצה להפריע.

שלמה מולה: השאלה אם אפשר בקשר שלך למצוא את הפתרון הזה של 15 מיליון שקל במידי.

שלמה מולה: גם בצורה של אולי התניה או איזו הלוואה, או משהו.

שלמה מולה: אני לא יודע.

שלמה מולה: אני לא יודע, אני מסתכל על הגברת ממרכז ההשקעות – היא צוחקת עלי, אבל אני - - -

לבנה זגורי: אני לא צוחקת עליך.

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת מיכאלי.

אברהם מיכאלי: אדוני היושב-ראש, באמת, יושבים פה כמעט שעתיים ומקשיבים לכל התמונה ובסוף הדיון אנחנו לא מבינים איך פותרים – בערב יום כיפור קודם כל – את הבעיה, כי שמענו בדיונים בוועדות.

כרמל שאמה-הכהן: אתה רוצה שאני אגיד לך בדיוק איך פותרים?

כרמל שאמה-הכהן: אני אגיד לך איך לדעתי פותרים.

כרמל שאמה-הכהן: כל אחד מחברי הכנסת פה שיש לו נציגים בממשלה, אני לא מדבר חברי האופוזיציה – ש"ס, ישראל ביתנו, הליכוד – פונה לשרים שלו, לכל השרים, בטח לשרים שנוגעים בדבר.

כרמל שאמה-הכהן: ושזה הדבר שיבער אצל כולם.

כרמל שאמה-הכהן: ואם זה יבער אצל השרים כמו שזה בוער בכנסת, יהיה פתרון.

כרמל שאמה-הכהן: כי הנושא כבר מונח לפתחו של ראש הממשלה.

כרמל שאמה-הכהן: מנכ"ל משרדו עוסק בכך.

כרמל שאמה-הכהן: שר האנרגיה והמים גם מעורב בתהליכים.

כרמל שאמה-הכהן: אני יודע שגם שרים שלא קשורים לנושא הזה – אני יודע שאיווט ליברמן, שר החוץ, גם הביע את דעתו שצריך לפתור את הסוגיה הזו כמה שיותר מהר.

כרמל שאמה-הכהן: זה הלחץ שצריך להפעיל.

דוד רותם: הוא לא הביע את דעתו, הוא הורה לפתור.

כרמל שאמה-הכהן: הורה.

כרמל שאמה-הכהן: הביע את דעתו – אני הייתי עדין.

כרמל שאמה-הכהן: מה, אני אגיד שהוא הורה לשר האנרגיה והמים?

קריאה: הוא הורה לראש הממשלה.

כרמל שאמה-הכהן: לא, הוא לא הורה לראש הממשלה.

כרמל שאמה-הכהן: אם תרצה, אני אגיד לך את הציטוט המדויק.

כרמל שאמה-הכהן: אני הייתי במקרה בשיחה ביניהם.

כרמל שאמה-הכהן: אבל לא פה, לא ליד המצלמות.

כרמל שאמה-הכהן: ולכן זו תהיה הפרקטיקה, מעבר להחלטות ההצהרתיות.

כרמל שאמה-הכהן: לחץ תקשורתי כמובן, לחץ ציבורי.

כרמל שאמה-הכהן: אלה הדברים שיולידו פתרון.

כרמל שאמה-הכהן: אמרו פה חקיקה.

כרמל שאמה-הכהן: אין חקיקה - - -

אברהם מיכאלי: זה בדיוק מה שאני רוצה לומר.

אברהם מיכאלי: כל הדיבורים על חקיקה וכל הדיבורים על כוחו של יושב-ראש ועדת הכלכלה וועדת - - -

כרמל שאמה-הכהן: אין חוק אמתי – אני לא רואה נוסח של חוק ואני לא רואה טווח זמנים כדי להעביר חוק כשאין מליאה.

כרמל שאמה-הכהן: נהיה פרקטיים.

כרמל שאמה-הכהן: מה שכן, אני מקבל את הצעתו של חבר הכנסת יואל חסון, שתקום ועדת משנה קטנה פה, שתהיה עם אצבע על הדופק – כולל, אם צריך, בחול המועד – ותנווט את מה שצריך.

אברהם מיכאלי: למה חול המועד?

אברהם מיכאלי: עד חול המועד יש לנו עוד שבוע לעבוד.

כרמל שאמה-הכהן: שנייה.

כרמל שאמה-הכהן: אמרתי כולל.

דוד רותם: רגע, נציג האוצר, אתה יכול להעביר להם מחר 15 מיליון שקל?

נועם שטרן: לא.

דוד רותם: תפתרו את הבעיה.

כרמל שאמה-הכהן: חברים, תנו לי להתקדם דבר-דבר.

כרמל שאמה-הכהן: נגיע - - -

עמיר פרץ: נציג האוצר מנסה להגיד משפט.

כרמל שאמה-הכהן: ניתן לו.

כרמל שאמה-הכהן: שנייה.

כרמל שאמה-הכהן: ראשית, ההצעה של חבר האופוזיציה, יואל חסון, התקבלה.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו כבר נצביע על הקמת ועדת משנה בראשות חבר הכנסת רוברט אילטוב, עם חברות של חבר הכנסת יואל חסון, עמיר פרץ.

עמיר פרץ: לא, לא.

כרמל שאמה-הכהן: אתה לא מעוניין?

עמיר פרץ: דני בן-סימון.

דניאל בן-סימון: אני לא חבר בוועדה.

כרמל שאמה-הכהן: הוא לא יכול, רק חברי ועדת הכלכלה.

כרמל שאמה-הכהן: אני חשבתי עליך כנציג העבודה ווקנין.

דוד רותם: הוועדה הזאת לא שווה כלום אם אתה לא מעביר מחר 15 מיליון שקל.

עמיר פרץ: למה אתה לא תעמוד בראשה?

כרמל שאמה-הכהן: אני חושב שהקשר של אילטוב עם עוזי לנדאו, שר האנרגיה והמים, יכול להועיל פה.

כרמל שאמה-הכהן: אין לי בעיה גם לקחת את זה עלי.

כרמל שאמה-הכהן: חשבתי שביניהם - - -

שלמה מולה: זה נכון.

עמיר פרץ: סליחה, אני מאוד מעריך את חבר הכנסת אילטוב.

עמיר פרץ: אני חושב שהוא עושה עבודה מצוינת - -

כרמל שאמה-הכהן: אבל לא מורידים ממני את האחריות.

עמיר פרץ: - - אבל אני חושב שוועדת המשנה צריכה להיות בראשותך ובראשות הרב גפני.

עמיר פרץ: זאת הוועדה.

עמיר פרץ: ולצרף אליה את שרת המסחר והתעשייה לשעבר.

עמיר פרץ: קח את רוברט אילטוב – זה ארבעה אנשים.

עמיר פרץ: אני סומך את שתי ידי עליה.

עמיר פרץ: אני מוותר.

עמיר פרץ: אני חושב שזו צריכה להיות ועדה עם שיניים.

עמיר פרץ: אני מוכן להצטרף אם רוצים, אין שום בעיה.

עמיר פרץ: אבל אני חושב שמה שחשוב זה לא כל אחד מאתנו שיתחרה.

עמיר פרץ: אני חושב שצריך שהממשלה תדע שזה אתה, גפני, דליה איציק ורוברט אילטוב.

עמיר פרץ: זו ועדה.

עמיר פרץ: ואז באמת יבינו - - -

כרמל שאמה-הכהן: אין לנו פה כרגע את גפני כדי לסכם את זה אתו.

כרמל שאמה-הכהן: אני לא מתנגד, אני בעד.

כרמל שאמה-הכהן: הנה, תרשום.

שלמה מולה: אני חושב שזה הדבר הנכון.

כרמל שאמה-הכהן: כן, האוצר, מה רצית לומר?

נועם שטרן: יש פה למעשה שני נתיבים.

נועם שטרן: נתיב אחד זה הנתיב של הבאת הגז עד אפריל 2014.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אין זמן לוועדות עכשיו.

כרמל שאמה-הכהן: חברים, יוליה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: צריך לגמור את זה תוך יומיים.

כרמל שאמה-הכהן: כן, בואי תגמרי את זה תוך שעתיים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אפשר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה תלוי בנו.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה, קחי את הפטיש, תגמרי את זה.

כרמל שאמה-הכהן: למה לדבר הרבה?

כרמל שאמה-הכהן: בואי נהיה רציניים.

כרמל שאמה-הכהן: נו, באמת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא, אבל זה קצת מלחיץ.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ועדות זה כאילו עוד חודשיים.

כרמל שאמה-הכהן: לא, זה לא עוד חודשיים.

כרמל שאמה-הכהן: אמרנו שמצביעים על זה עכשיו.

כרמל שאמה-הכהן: כן.

נועם שטרן: נתיב אחד זה הבאת הגז למפעל בהקדם האפשרי, אם באמצעות CNGעד ספטמבר 2013 כפתרון זמני, או יותר מזמני, ואפריל 2014.

נועם שטרן: אמר מנכ"ל משרד האנרגיה, אמרו גם אתמול בוועדת הכספים נציגי רשות הגז ונתג"ז – אני לא רוצה להכניס מילים לפה של אף אחד, אז אם אני טועה שיתקנו אותי – שמבחינה ביצועית, אין להם שום בעיה לעשות את זה עד אפריל 2014.

נועם שטרן: ואם יש בעיות במישור של התנגדויות, יכול להיות גם שנצטרך עזרה של הכנסת בחקיקה מיוחדת, כמו שנאמר פה על-ידי חלק מחברי הכנסת.

נועם שטרן: הנתיב השני הוא הנתיב של הגישור, מה קורה עד אז.

נועם שטרן: בנושא הזה אנחנו מציעים פתרון שאפשרי, ולמעשה גם צריך לעשות אותו מבחינה חוקית.

נועם שטרן: והוא לא דווקא ל"פניציה".

נועם שטרן: ואני מדבר על הקרן למפעלים במצוקה.

נועם שטרן: אנחנו במשרד האוצר ערוכים להקים את הקרן הזאת בתוך - - -

שלמה מולה: אתם רוצים להקים אותה.

שלמה מולה: עוד לא הקמתם אותה.

דוד רותם: עוד לא הקימו.

נועם שטרן: הקרן עוד לא הוקמה.

נועם שטרן: ואנחנו ערוכים להקים אותה בתוך שבועות ספורים.

שלמה מולה: שבועות ספורים.

דוד רותם: אתה מבין שהם צריכים עכשיו 15 מיליון שקל - - -

עמיר פרץ: רעיון טוב, אבל תזרים משהו ביניים.

נועם שטרן: לגבי תזרים ביניים, נצטרך לבדוק.

נועם שטרן: אני שמעתי את זה רק עכשיו פה בפעם הראשונה.

נועם שטרן: אני לא יודע לתת לזה פתרון פה עכשיו בוועדה.

נועם שטרן: לגבי הקרן למפעלים במצוקה - - -

אברהם מיכאלי: כמה שעות אתה צריך בשביל לתת תשובה על זה?

אברהם מיכאלי: קח עכשיו - - - תן לנו תשובה.

אברהם מיכאלי: רבותי, אתם מושכים עכשיו עד אחרי יום כיפור.

אברהם מיכאלי: זה אומר עד אחרי סוכות.

כרמל שאמה-הכהן: לא מושכים.

כרמל שאמה-הכהן: תן לו לסיים לדבר.

אברהם מיכאלי: לא, המענה הזה על הפתרון הזמני – הזכירו פה 15 מיליון, אני לא יודע כמה זה מדויק או לא.

אברהם מיכאלי: תבדקו אתם תשובה.

אברהם מיכאלי: תנו לנו תשובה לוועדה תוך כמה שעות, כמה זמן לוקח לכם ליישר את הגישור הזה.

שלמה מולה: דרך אגב, הקרן הזאת, אתם מדברים עליה כבר שנתיים.

גבריאל פיצ'י דובינר: זה כסף שנלקח מהעובדים והגיע הזמן שהוא יחזור לעובדים הכסף הזה.

גבריאל פיצ'י דובינר: הגיע הזמן שיחזירו לעובדים את הכסף.

כרמל שאמה-הכהן: נציג האוצר, תשלים את דבריך.

נועם שטרן: רק לחתום את הדברים לגבי הקרן למפעלים במצוקה, כמו שאמרתי, אנחנו ערוכים תוך שבועות ספורים להקים אותה ולהתחיל להפעיל אותה, ולמצוא במסגרת שלה מתווה סיוע גם ל"פניציה".

נועם שטרן: קודם כל ל"פניציה", ואחר כך גם למפעלים אחרים, אם וכאשר יצטרכו.

נועם שטרן: כרגע אנחנו רוצים להפעיל את הקרן כמו שכתוב בחוק היום.

נועם שטרן: אנחנו יודעים שההסתדרות – ואולי גם התאחדות התעשיינים – רוצים לעשות איזשהו שינוי חקיקה.

נועם שטרן: לדעתנו זה יעכב את הקמת הקרן.

אמיר חייק: אנחנו הודענו בצורה מסודרת לכם במשך השבועות האחרונים, בערך 20 פעם, שאין לנו שום התנגדות להקים את הקרן כמו שהיא, ונדבר על זה אחר כך.

נועם שטרן: מצוין.

נועם שטרן: אם אין התנגדות - - -

אמיר חייק: אני אומר את זה, אבל שמעתם את זה אתמול בוועדת הכספים.

אמיר חייק: שמעתם את זה בכתב לפני שבועיים, לפני שלושה.

אמיר חייק: די, נו, באמת.

נועם שטרן: אם אין שום התנגדות, אנחנו נוכל להקים את הקרן תוך שבועות.

כרמל שאמה-הכהן: טוב.

כרמל שאמה-הכהן: יש עוד משהו להוסיף?

דוד רותם: יפה מאוד.

דוד רותם: אתם תעבירו להם - - -

כרמל שאמה-הכהן: אדוני המנכ"ל?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל מה אתם עושים בינתיים?

כרמל שאמה-הכהן: כולם - - -

נועם שטרן: רק הערה קטנה שחשוב לי להעיר, כי העלו את זה כמה פעמים, או ברמז או קצת יותר.

נועם שטרן: היתה התחייבות של השרים שהיא לא לפי החוק.

נועם שטרן: אז אני רוצה להבהיר את מה שאמרתי קודם.

נועם שטרן: קודם כל, אני אומר שלא היתה התחייבות של השרים, אלא היתה זהירות של השרים.

נועם שטרן: הם אמרו: אנחנו אומרים שאנחנו נסייע בכל מה שנוכל במסגרת החוק.

נועם שטרן: ולכן לא היתה שום התחייבות שלא במסגרת החוק.

כרמל שאמה-הכהן: אני רוצה להבהיר עם המנכ"ל, שאני לא אשכח.

כרמל שאמה-הכהן: אדוני המנכ"ל, הסברת לנו בביקור שהזמנתם חברה מיוחדת כדי לקרר את התנור.

כרמל שאמה-הכהן: שזה לא פשוט להביא נתק שסוגרים.

כרמל שאמה-הכהן: איפה עומדת ההזמנה הזו?

ערן חיימוביץ: אנחנו הזמנו את החברה.

ערן חיימוביץ: הציוד - - -

כרמל שאמה-הכהן: אני אסביר לך למה אני מתכוון.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו צריכים ממכם גם זמן.

כרמל שאמה-הכהן: כדי לעזור לכם, אנחנו צריכים זמן.

ערן חיימוביץ: יש לנו כרגע מזומנים בשביל לעבוד עד ה-15 באוקטובר.

ערן חיימוביץ: אנחנו דחינו את החברה הזאת ממש בימים האחרונים מה-1 לאוקטובר ל-15 לאוקטובר.

ערן חיימוביץ: אנחנו צריכים לראות ולשקול מה אנחנו יכולים לעשות על מנת להאריך את זה.

ערן חיימוביץ: אני לא יכול להיות חסר אחריות בשני דברים: אל"ף, להעסיק אנשים ולא לשלם להם משכורת.

ערן חיימוביץ: בי"ת, לקרר את התנור הזה במצב לא אחראי, שהוא מתפרק לנו, ואין יותר רכוש אחר כך להפעיל אותו ולעבוד אתו שנים קדימה.

כרמל שאמה-הכהן: כמה זה עוד שבועיים אנרגיה, מה-15 באוקטובר עד ה-1 בנובמבר?

ערן חיימוביץ: שבועיים אנרגיה זה מיליון דולר.

שלמה מולה: אני יכול לשאול שאלה בבקשה, אדוני?

שלמה מולה: אני רוצה, מאחר שאני בקי בקרן הזאת שאתה מדבר עליה - - -

ערן חיימוביץ: לא, אבל עזוב, הקרן היא לא - - -

כרמל שאמה-הכהן: אתה רוצה דיון על הקרן?

כרמל שאמה-הכהן: הקרן לא תיתן כלום בטווח הקרוב.

ערן חיימוביץ: הקרן הזאת לא קיימת מ-2008.

שלמה מולה: רק רגע, הקרן הזאת היא קרן של ההסתדרות, של התעשיינים, של משרד האוצר.

שלמה מולה: היא ביחד, משותפת.

שלמה מולה: נמצאים כאן הגורמים גם של ההסתדרות וגם של התאחדות התעשיינים.

שלמה מולה: השאלה היא – אומנם הקרן תוקם – האם אפשר לתת למפרע, כשכל הצדדים מסכימים לתת את ה-15 מיליון שקל?

עמיר פרץ: שלמה, אני יכול להסביר לך.

עמיר פרץ: אני כבר עשיתי קרנות כאלה.

עמיר פרץ: הקרן הוקמה על בסיס של שתי קרנות.

עמיר פרץ: גבו מחצית מדמי ההבראה של העובדים, שזה שווה ערך ל-600 מיליון.

עמיר פרץ: מול 600 המיליון, היה צריך האוצר להעביר 600 מיליון נוספים כדי שערך הקרן יעמוד על 1.2 מיליארד.

עמיר פרץ: האוצר טוען כבר שלוש שנים שהוא לא מעביר את הכסף כי טרם נקבעו קריטריונים לחלוקת הכסף.

כרמל שאמה-הכהן: אבל הכסף נגבה.

קריאה: נכון.

שלמה מולה: אבל הכסף קיים.

עמיר פרץ: סליחה.

עמיר פרץ: אי-אפשר לקחת שקל מתוך 600 המיליון כל עוד אין לך 1.2 מיליארד בקופה, ואז בא הצוות המשותף ודן בזה.

עמיר פרץ: הם לא עושים את הקריטריונים כי הם לא רוצים להעביר את הכסף שלהם, דבר ראשון.

ערן חיימוביץ: אני רואה את זה הולך ומתרחק.

עמיר פרץ: סליחה, אני מסביר.

ערן חיימוביץ: תוך כדי ההסבר.

עמיר פרץ: יש לי בעיה, אני לא אוהב לטעת אשליות בשום מקום.

עמיר פרץ: לכן אני אומר, הדבר המידי שצריך עכשיו להשיג זה 12 או 13 מיליון כדי לאפשר לנו חודש וחצי, כפי שאמר יושב-ראש הוועדה.

עמיר פרץ: ואז אני מוכן להיות בצוות שמתחייב לך שיש סיכוי שאני אביא לך פתרון.

עמיר פרץ: במצב כזה, שכולם הולכים ומדברים על איזשהם פתרונות שלא קיימים – אין מה לעשות, תצטרכו למצוא 12 מיליון מידית, או שאתם תגידו אוקיי, אנחנו לוקחים נשימה, לוקחים עוד הלוואה של 12 מיליון.

קריאה: אין להם מאיפה.

ערן חיימוביץ: אנחנו בהקפאת הליכים.

ערן חיימוביץ: אני לא יכול לקחת הלוואות.

עמיר פרץ: אתה יכול.

עמיר פרץ: אני יודע לפנות לבית המשפט ולבקש הלוואות.

אברהם מיכאלי: תהיה ערבות מדינה.

עמיר פרץ: עזוב.

עמיר פרץ: אני לא נכנס לך עכשיו לניהול העסקי שלך.

עמיר פרץ: וגם אל תתקיל אותי כי אני אתן לך פתרונות.

עמיר פרץ: בסדר?

עמיר פרץ: אז עזוב את זה.

עמיר פרץ: אני אומר לך, לנו חשוב ליצור אוויר לנשימה של חודש.

עמיר פרץ: ב"פרי הגליל", הבעלים שם לא היה בכינוס, לכן הוא יכול היה לקבל החלטות.

עמיר פרץ: כל פעם שהוא בא לוועדה, הוועדה אמרה לו תן לנו עוד חודש.

עמיר פרץ: אמר קחו עוד חודש.

עמיר פרץ: תן לנו עוד חודש.

עמיר פרץ: קחו עוד חודש.

עמיר פרץ: למזלו, בסוף זה נפתר.

ערן חיימוביץ: יש הבדל מהותי.

ערן חיימוביץ: כל הזמן עושים השוואות.

עמיר פרץ: תן לי רגע.

עמיר פרץ: אני יודע.

עמיר פרץ: השאלה היחידה היא אם אתה מסוגל ליצור אוויר עד ה-1 בנובמבר, ואז כל הוועדה – אדוני היושב-ראש, אם אני אומר על דעתך – באמת מתחייבת לא להרפות יומם ולילה כדי להביא את הפתרון הראוי לטווח הארוך.

עמיר פרץ: או שאתה אומר: חבר'ה, אני לא.

עמיר פרץ: אם עד ה-15 באוקטובר אני לא מקבל 15 או 13 מיליון, צוות הקירור מגיע.

שלמה מולה: עמיר, אבל אני אומר, יש חוק, יש כסף.

שלמה מולה: נציג האוצר בא ואומר תוך שבועות אנחנו מקימים - - -

אברהם מיכאלי: שלמה, הקריטריונים, ייקח להם - - -

קריאות: - - -

אברהם מיכאלי: שלמה, זה לא ריאלי.

אברהם מיכאלי: תפסיק.

יואל חסון: - - - בדיונים אחרים את מה שהוא אמר בוועדת הכספים לפני שנה - - -

כרמל שאמה-הכהן: הקריטריונים כמעט סגורים.

קריאות: - - -

כרמל שאמה-הכהן: חברים, די, לסגור את העניין.

כרמל שאמה-הכהן: הנושא של הקרן הוא לא רציני כרגע.

כרמל שאמה-הכהן: לא רלוונטי.

קריאות: - - -

כרמל שאמה-הכהן: לא רלוונטי בכלל.

כרמל שאמה-הכהן: אדוני המנכ"ל - - -

ערן חיימוביץ: זה רימון עשן שלא יפתור את זה עכשיו.

אמיר חייק: בדיוק.

אמיר חייק: רימון עשן זו הגדרה מעולה.

עמיר פרץ: לא, זה נכון לפתרון לטווח ארוך.

עמיר פרץ: הם צודקים מאוד.

יואל חסון: לטווח ארוך זה לטווח ארוך.

יואל חסון: עמיר, כשאתה היית יושב-ראש ההסתדרות, היתה קרן כזו.

עמיר פרץ: נכון.

עמיר פרץ: בתקופתי לא היתה שום בעיה, הקרן עבדה.

עמיר פרץ: רצו, לא רצו - - -

כרמל שאמה-הכהן: כן, אדוני המנכ"ל.

עמיר פרץ: אני גם לא רוצה לגלגל את זה למקום אחר.

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת עמיר פרץ, המנכ"ל בזכות דיבור.

ערן חיימוביץ: אני רוצה להגיד שההבדל בין התנור הזה לכל מפעל תעשייתי אחר זה לא מתג On-off שמדליקים ומכבים.

ערן חיימוביץ: זה בלתי אפשרי.

ערן חיימוביץ: לוקח לנו שלושה שבועות וחצי לחמם אותו, ושלושה שבועות וחצי לקרר אותו.

ערן חיימוביץ: ואם אתה עושה את זה לא נכון, זה מתפרק לרסיסים וזהו.

ערן חיימוביץ: זה תהליך מאוד קפדן.

כרמל שאמה-הכהן: כדי שחברי הכנסת ישמעו, מה העלות של תנור כזה?

ערן חיימוביץ: עלות תנור כזה היא 30 מיליון דולר.

ערן חיימוביץ: רק התנור, לא כל המפעל.

ערן חיימוביץ: המפעל עצמו הוא 150 מיליון דולר.

ערן חיימוביץ: רק התנור הוא 30 מיליון דולר.

ערן חיימוביץ: אבל הוא הלב של המפעל הזה.

עמיר פרץ: כמה זמן אתה מנכ"ל?

ערן חיימוביץ: שבעה חודשים.

עמיר פרץ: וכמה זמן אתה עובד במפעל?

ערן חיימוביץ: 17 שנה.

עמיר פרץ: אז לפני 20 שנה אני הייתי בסיטואציה של לכבות את התנור ב"פניציה" בירוחם.

עמיר פרץ: אז לכן אני מכיר את הנושא לפרטיו - -

ערן חיימוביץ: אני לא אמרתי שאתה לא מכיר.

עמיר פרץ: - - תן לנו רק תשובה.

עמיר פרץ: אתה יכול לתת לנו אוויר לנשימה או לא?

דוד רותם: - - -

עמיר פרץ: לא, אני יודע מה הוא אומר, אבל זו כל הזמן התשובה.

עמיר פרץ: הוא לא נותן לנו תשובה.

ערן חיימוביץ: אני אענה.

עמיר פרץ: אם הוא יגיד אני לא מסוגל לתרום אפילו - - -

קריאה: עמיר, אני מוכן לוותר על המשכורת שלי החודש.

עמיר פרץ: חס וחלילה.

עמיר פרץ: אני שואל את המנכ"ל, לא - - -

ערן חיימוביץ: אני אענה לך.

ערן חיימוביץ: אנחנו החלטנו, בעקבות לחצים כאלה או אחרים – אנחנו צריכים לגייס את המזומנים בשביל הדבר הזה.

ערן חיימוביץ: כרגע יש לנו אוויר עד 15 לאוקטובר.

ערן חיימוביץ: אנחנו צריכים לראות אם יש לנו יכולת למשוך עוד שבוע קדימה.

ערן חיימוביץ: בחודש אני לא אעשה - - -

אברהם מיכאלי: כמה עולה לך חודש?

אברהם מיכאלי: כדי שאנחנו ניערך לזה.

אברהם מיכאלי: לעזור לך אולי לגייס מימון שלך.

אברהם מיכאלי: נחשוב – מימון מדינה.

ערן חיימוביץ: אמרתי, הפער שלי הוא חמישה מיליון שקל.

אברהם מיכאלי: לא - - - לוועדה עולה לי עד 15 לנובמבר X כסף.

אברהם מיכאלי: תגיד לי מה ההערכה שלך.

ערן חיימוביץ: אבל אני אמרתי את זה בהתחלה.

ערן חיימוביץ: אתה אולי לא נכחת.

ערן חיימוביץ: הפער שלנו הוא חמישה מיליון שקלים בחודש.

ערן חיימוביץ: אני אמרתי את זה.

ערן חיימוביץ: זה הפער שלנו.

אברהם מיכאלי: עד 15 לנובמבר, אתה - - -

עמיר פרץ: לא, זה לא נכון מה שהוא אומר.

עמיר פרץ: חמישה מיליון זה רק לתנור.

עמיר פרץ: כדי להפעיל עוד שבועיים הוא צריך עוד שבעה מיליון לעובדים.

אברהם מיכאלי: אני שואל אותו על תפעול, עמיר.

עמיר פרץ: 12 מיליון הוא צריך כדי להפעיל אותו.

עמיר פרץ: נקודה.

אברהם מיכאלי: עמיר, הוא לא אומר את זה.

עמיר פרץ: אני אומר לך.

עמיר פרץ: אתה מסתפק בחמישה מיליון כדי לתת שבועיים?

כרמל שאמה-הכהן: עמיר, אתה מרים לו להנחתה?

כרמל שאמה-הכהן: הוא אמר חמישה מיליון, מה אתה נותן לו יותר?

עמיר פרץ: טוב, אתם עושים - - -

כרמל שאמה-הכהן: אבל הוא המנכ"ל.

כרמל שאמה-הכהן: הוא לא הסמנכ"ל, זה המנכ"ל.

עמיר פרץ: בסדר.

עמיר פרץ: אין בעיה.

ערן חיימוביץ: אני רוצה להזכיר נתון אחד.

ערן חיימוביץ: ב-89' אריק שרון היה שר התמ"ת.

ערן חיימוביץ: הוא ביקש להעתיק את מפעל "פניציה" ממפרץ חיפה לאזור התעשייה ציפורית.

ערן חיימוביץ: אנחנו יושבים היום בגליל רק בגלל הדבר הזה.

ערן חיימוביץ: אם היינו יושבים במקום שישבנו ב-89' היה לנו היום גז טבעי.

ערן חיימוביץ: זה האבסורד הכי גדול שאנחנו נמצאים בו - - -

שוקי שטרן: אין לאף אחד גז טבעי היום.

שוקי שטרן: לצערנו, אדוני היושב-ראש, זה לא המצב שיש גז טבעי היום לכל צרכן שרוצה לצרוך גז.

שוקי שטרן: כי אנחנו במשורה בגז גם לאלה שמחוברים.

שוקי שטרן: ואנחנו מכירים - - -

ערן חיימוביץ: ואתה יודע להגיד שלנו לא היה?

שוקי שטרן: - - -

ערן חיימוביץ: אתה הפרעת לי בינתיים באמצע.

ערן חיימוביץ: אני שואל.

כרמל שאמה-הכהן: בעוד חצי שנה בכל מקרה יהיה לכולם.

ערן חיימוביץ: אתה יודע להגיד שלנו לא היה אם היינו היום?

שוקי שטרן: גם בעוד חצי שנה לא יהיה לכולם.

שוקי שטרן: אנחנו בשאיפה - - - למצב של "פניציה".

שוקי שטרן: וכמו שהמנכ"ל אמר, אנחנו רוצים לעזור.

שוקי שטרן: נתג"ז ערוכה לצאת לדרך מחר בבוקר ולהתחיל להקים את הצינור.

שוקי שטרן: אבל צריך לדעת שלא נחתם אתה הסכם – לא ב-2010, לא ב-2011, לא ב-2012.

שוקי שטרן: אני לא שמעתי – למעט אותן פגישות מסוף שנת 2005 ותחילת 2006, כשהיו לנו פגישות עם "פניציה", עד לפני חצי שנה, כשהתחדש - - -

שלמה מולה: מה זה חשוב כרגע?

ערן חיימוביץ: זה לא נכון.

עמיר פרץ: זה לא חשוב עכשיו.

ערן חיימוביץ: שוקי, זה לא נכון.

ערן חיימוביץ: תשאל את ג'י אפשטיין, זה לא נכון.

ערן חיימוביץ: תשאל את ג'י אפשטיין כמה פעמים נפגשתי אתו.

שלמה מולה: מה זה חשוב?

שלמה מולה: אז יש החלטה שמחברים.

שלמה מולה: אוקיי, יש תאריך יעד?

ערן חיימוביץ: אני רק רוצה לסיים.

ערן חיימוביץ: אני לא חושב שיש לנו זמן לוועדות.

ערן חיימוביץ: אני אעשה את המקסימום בשביל להאריך כמה שיותר את זמן הפעולה שלנו.

אמיר חייק: אתה לא רציני.

אמיר חייק: צריך לתת תאריך – אתה תצא מפה ואתה תהיה באותו מצב שנכנסת לפה.

עמיר פרץ: שמע ממני - - -

ערן חיימוביץ: חבר'ה, כרגע הזמן שאני יודע עליו - - -

כרמל שאמה-הכהן: תגיד 15 לאוקטובר.

ערן חיימוביץ: זה 15 לאוקטובר.

ערן חיימוביץ: אמרתי את זה.

ערן חיימוביץ: עד אז אני חייב פתרון.

ערן חיימוביץ: אם לא, אז אני נאלץ לקרר את התנור.

ערן חיימוביץ: לאור הבקשה שלכם וגם של גפני – וגם האינטרס האישי שלי – אני אנסה להאריך את זה כמה שיותר.

ערן חיימוביץ: זה תלוי בעסקאות מזומן, כמה אני אגבה.

ערן חיימוביץ: זה תלוי במיליון פרמטרים.

ערן חיימוביץ: כרגע אני יודע להתחייב על 15 לאוקטובר.

ערן חיימוביץ: זה מה שאני יודע להתחייב עליו.

ערן חיימוביץ: לאור מה שנאמר פה, ולאור החששות של עמיר – שאני מצטרף אליהן כי הוא מנוסה פי 100 ממני בדברים האלה – אני מבקש, אם אפשר לקיים פגישה, לא רבת משתתפים, של כל הגורמים שבאמת מסוגלים להחליט ולחתום על זה, למען מדינת ישראל.

ערן חיימוביץ: אם זה ראש הממשלה, או מנכ"ל משרדו, יחד עם האוצר, ויחד עם גורמי נתג"ז.

ערן חיימוביץ: כמה שפחות משתתפים - - -

כרמל שאמה-הכהן: מנכ"ל משרד ראש הממשלה לא פגש אותך עד עכשיו?

ערן חיימוביץ: לא פגשו אותי.

ערן חיימוביץ: התקשרתי מספר פעמים.

אמיר חייק: לפי מיטב ידיעתי, הוא קבע דיון אצלו ביום שישי, יחד עם נציג התאחדות התעשיינים ויושב-ראש ההסתדרות.

קריאה: יחד אתו?

אמיר חייק: לא יודע.

ערן חיימוביץ: אני מניח שזה ראש הממשלה.

ערן חיימוביץ: אני מניח שיש פה גורם אחד שמסוגל לתכלל את התמ"ת, את האנרגיה ואת האוצר.

ערן חיימוביץ: ואני מבין שזה מה שצריך.

ערן חיימוביץ: אז צריך להשים סביב שולחן שלושה גורמים שמסוגלים להרים את היד למען מדינת ישראל.

ערן חיימוביץ: ואני הראשון שיסגור את "פניציה" אם זה יהיה לטובת מדינת ישראל.

ערן חיימוביץ: אבל אני יודע מה התשובה.

כרמל שאמה-הכהן: אל"ף, מי שלא היה כאן בדיון האחרון לפני הפתרון של "פרי גליל" – היתה בערך אותה אווירה, ארבע שעות לפני הפתרון.

כרמל שאמה-הכהן: זה היה גם באותו חדר.

כרמל שאמה-הכהן: במקרה זה גם היה משודר.

כרמל שאמה-הכהן: כולם יצאו, אמרו לא יצא כלום מהדיון, לא ייצא כלום.

כרמל שאמה-הכהן: עוד פעם רבנו וכל אחד אמר את שלו.

כרמל שאמה-הכהן: למזלנו, אז היה יום שני, היה אי-אמון.

כרמל שאמה-הכהן: ראש הממשלה היה בבניין.

כרמל שאמה-הכהן: משם הלכנו לראש הממשלה, וב-20:00 כבר היה את הפתרון.

כרמל שאמה-הכהן: אז אני אומר בואו נשמור על אופטימיות, כי באמת, יש פה את כל הכוחות כדי לפתור את הבעיה הזאת.

כרמל שאמה-הכהן: זו בעיה פתירה.

כרמל שאמה-הכהן: לא נרבה במילים בסיכום.

כרמל שאמה-הכהן: אני אגיד את המילים שהממשלה צריכה לשמוע.

כרמל שאמה-הכהן: הבעיה הזאת מונחת לפתחה של הממשלה.

כרמל שאמה-הכהן: סגירתו של מפעל "פניציה" יהיה על מצחה של הממשלה.

כרמל שאמה-הכהן: והמשך פעולת המפעל והצלתו – גם על מצחה.

כרמל שאמה-הכהן: איך הממשלה רוצה להופיע בשנת הבחירות מול העם?

כרמל שאמה-הכהן: שתחליט היא.

כרמל שאמה-הכהן: הדברים תלויים בה.

כרמל שאמה-הכהן: במקרה הזה זה בירוקרטיה, בניגוד לבעיות אחרות שעולות על שולחן ועדת הכלכלה, נניח, כמו "מעריב" שיהיה ביום חמישי, שלממשלה אין הרבה מה לעזור, כי העסק מפסיד.

כרמל שאמה-הכהן: פה העסק יכול להרוויח.

כרמל שאמה-הכהן: כל מה שצריך זה לספק לו את התנאים להרוויח.

כרמל שאמה-הכהן: זוהי חובתה של הממשלה, בטח בפריפריה.

דוד רותם: מה שצריך לעשות עכשיו זה להיכנס לחדר הוועדה, להצביע על חוק, ולרוץ לראש הממשלה כדי שיפתור את זה - - -

כרמל שאמה-הכהן: החוק שלך – כבר אנחנו מסיימים אתו.

דוד רותם: אתה צריך לגמור אותו, ואז אתה צריך ללכת להצביע, ולטפל בראש הממשלה.

כרמל שאמה-הכהן: בזה סיכמנו את הדיון.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מבטיחים להמשיך ולעקוב.

כרמל שאמה-הכהן: לגבי פגישה עם מנכ"ל משרד ראש הממשלה, אני אעדכן אותך.

קריאה: כבוד יושב-הראש, אתה יכול לחזור על הסיכום?

רוברט אילטוב: מה סוכם בסוף?

כרמל שאמה-הכהן: הסיכום: הוקם הצוות בראשות חבר הכנסת אילטוב.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד?

כרמל שאמה-הכהן: הודעתי על זה.

לאה ורון: צריך לעשות הצבעה.

כרמל שאמה-הכהן: הודעתי על זה.

כרמל שאמה-הכהן: הודענו על הצוות.

לאה ורון: לא, צריך לעשות הצבעה על- - -

כרמל שאמה-הכהן: חברים, שוב, הפרוצדורה והבירוקרטיה, צריך להיצמד אליה.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד הקמת הצוות?

לאה ורון: מניעת סגירתו של מפעל "פניציה" – הקמת ועדת משנה.

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת רוברט אילטוב, חבר הכנסת עמיר פרץ, חבר הכנסת יואל חסון, חבר הכנסת וקנין – הארבעה האלה.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד?

כרמל שאמה-הכהן: בעד הקמת ועדת משנה – פה אחד

כרמל שאמה-הכהן: נמנעים – אין

כרמל שאמה-הכהן: אושר פה אחד.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה לכל המשתתפים.