ועדת הכלכלה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 948, 2012-09-13 15:00

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו פותחים את הישיבה האחרונה להיום בנושא:

כרמל שאמה-הכהן: תקנות מסילות הברזל (בדיקות בריאותיות - אגרות), התשע"ב-2011.

כרמל שאמה-הכהן: כן, משרד התחבורה.

לאה ורון: הם אינם פה.

מוטי אור ציון: רק משרד הבריאות, רק אנחנו פה.

לאה ורון: אני רואה שהילה איננה.

כרמל שאמה-הכהן: אז אתם מציגים את התקנות?

לאה ורון: לא, זה צריך להיות משרד התחבורה.

מוטי אור ציון: אנחנו לא מציגים, האגרות משולמות למכון הרפואי, אנחנו משרד הבריאות.

לאה ורון: כן, אלה תקנות של שר התחבורה.

לאה ורון: הגיעו הנציגים של משרד התחבורה.

לאה ורון: הנה את, מחכים לך.

הילה הדר: שלום, סליחה.

אברהם מיכאלי: את נוסעת הרכבת שכל כך הרבה זמן לוקח לך?

הילה הדר: לא, אני מתנצלת.

הילה הדר: היתה שאלה שהיינו אמורים לברר אותה ועכשיו השקענו בזה קצת מאמץ.

כרמל שאמה-הכהן: שלום וברכה.

כרמל שאמה-הכהן: עד שתתארגנו אני אקריא בינתיים את התקנות כדי שלא נחכה עוד זמן.

כרמל שאמה-הכהן: בתוקף סמכותי לפי סעיף 57(ב) לפקודת מסילות הברזל [נוסח חדש], התשל"ב-1972 (להלן- הפקודה), ובאישור ועדת הכלכלה של הכנסת אני מורה: הסבר.

הילה הדר: התקנות האלה מאפשרות בעצם למצות את התהליך של קבלת רישיון לנהיגת רכבת מקומית.

הילה הדר: אלה אגרות שאמורות להשתלם בגין בדיקה רפואית שמתבצעת במכון הרפואי לבטיחות בדרכים והם תואמות לאגרות דומות או זהות לגבי רכב ציבורי לפי תקנות התעבורה.

חמי שמואלי: אפשר לשאול רק אם גובה האגרות הוא זהה לנהג אוטובוס?

הילה הדר: כן, הוא זהה לרכב ציבורי שבכלל זה נהג אוטובוס.

מוטי אור ציון: נהג אוטובוס זה כמו משאית מעל 15 טון.

חמי שמואלי: אוקיי, אין הבדל במחיר.

חמי שמואלי: באחת מישיבות הכלכלה הקודמות היה דיון סביב נושא של נהגים שעברו כבר בדיקה במכון פרטי וחייבתם אותם לבצע בדיקה תוך שנה במרב"ד.

חמי שמואלי: באותה ישיבה, מי שניהל את הוועדה היה חבר הכנסת וקנין והוא המליץ אז בחום שבגלל שחברת הרכבת היא כמובן לא חברה פרטית והיא פעלה לפי ההנחיות שהיו באותה עת, שילמה כסף למכון פרטי ועשתה בדיקות, משרד התחבורה מסיבותיו – זה כבר מאחורינו – החליט שיש חשיבות בהקמת מרב"ד ושיבוצעו בדיקות באמצעות מרב"ד וחבר הכנסת וקנין אז בהחלט אמר: אוקיי, יעשו בדיקות, האנשים האלה חשובים להפעלת הרכבת אבל תוך שנה הם יצטרכו לבצע בדיקות בשנית, ואז הוא המליץ שלאותם אנשים יהיה בעצם תעריף מיוחד ומוזל, אם בכלל, בעקבות הדרישה הנוספת הזאת.

איתי עצמון: בכמה אנשים מדובר?

הילה הדר: מדובר ב-25 אנשים ככל שאנחנו בדקנו, או קיבלנו את הרשימה שהיינו אמורים לקבל.

כרמל שאמה-הכהן: עוד הערות?

חמי שמואלי: אנחנו רוצים גם לנצל את הבמה הזאת, תסלחו לי שזה טיפה לא קשור לתעריפים עצמם, להגיד שנוצר מצב בעייתי, משרד התחבורה ומשרד הבריאות פה, הם יוכלו אולי לסייע לנו, שאנחנו ממתינים הרבה זמן לאישור נהגים שבעצם סיימו את כל בדיקות המרב"ד והלו"ז של הרכבת נפגע בעקבות זה.

חמי שמואלי: יש מאמצים מאוד גדולים להכשיר נהגים.

הילה הדר: לשם כך אנחנו מתכנסים כאן היום, כדי לאפשר.

משה יצחקי: לא, אנחנו באנו לדון באגרות, לא בעיכובים, העיכובים מטופלים.

מוטי אור ציון: זה לא קשור לנושא.

חמי שמואלי: ברשותכם, אני ציינתי את זה בתחילת דברי, אמרתי שזו תהיה סטייה קצת מהנושא אבל אני רוצה לנצל את הבמה ואת הקשב של האנשים הנכבדים.

הילה הדר: רק לעניין השאלה הראשונה שעורך דין שמואלי הציג, מבחינת הדברים, כפי שהוצגו לנו על ידי מנהל המכון הרפואי, למעשה נעשות בדיקות מלכתחילה, אין הסתמכות על מה שנעשה במכון הפרטי.

הילה הדר: הם גם לא יודעים להסתמך על מה שנעשה שם מבחינה מקצועית, או לא יכולים להסתמך על מה שנעשה שם מבחינה מקצועית, והתשומות הנדרשות לצורך אותן בדיקות הן אותן תשומות.

הילה הדר: יושב כאן מוטי אור ציון מהמכון, אולי הוא יוכל להוסיף אור לעניין הזה של החשיבות לשמור בעצם על המתווה של אותן אגרות.

לאה ורון: רק שאלה, מי משלם את אותם 900 ומשהו שקלים עבור הבדיקה, האם הנהג עצמו או החברה?

חמי שמואלי: החברה.

קריאה: כי החברה בחרה לעשות את זה.

משה יצחקי: אני רק רוצה לומר, אפרופו העניין של המחירים, למעשה בעצם העובדה שמבצעים את הבדיקה במרב"ד, הם הוזילו את המחיר שלהם כי בעבר הם שילמו עבור חברת "טופ שיא" ועבור "מכון מור" בנפרד סכום שעמד על סדר גודל של 1,500 שקלים, היום הם משלמים כ-900 שקלים למרב"ד עבור שתי הבדיקות האלה גם יחד, שהיא בדיקה קוגניטיבית ובדיקה רפואית.

לאה ורון: כמעט אותם 50% שביקש חבר הכנסת וקנין בישיבת הוועדה ב-20 בדצמבר 2012.

חמי שמואלי: הסכומים לא נכונים.

יואב ברגל: אני רוצה רק לתקן, אנחנו שילמנו ל"מכון מור" כ-650 שקלים ול"טופ שיא" כ-150 שקל ככה שזה לא 1,500, כן?

משה יצחקי: אני לא זוכר.

יואב ברגל: והיתה חברה קודם שבאמת לקחה הרבה מאוד כסף, אנחנו הודענו לה שאם הם לא יאשרו את המחיר לא נעבוד אתם, הפסקנו לעבוד אתם והתחלנו לעבוד עם הגוף הזה.

יואב ברגל: יש פה עוד איזה עניין שאני רוצה לציין, אנחנו, מבחינת תהליך - - -

לאה ורון: סליחה שאני מחדדת את הנקודה, הם ביקשו מכם עבור בדיקות רפואיות לנהגים 150 שקלים?

יואב ברגל: לא, אני אסביר.

יואב ברגל: הבדיקה בנויה משני חלקים, בדיקה פסיכומטרית-פסיכולוגית שעבורה הם ביקשו 150 שקלים, זה נעשה במכון שנקרא "טופ שיא" ובדיקה פיזיולוגית ב"מכון מור", ששם רצו 650 שקל.

יואב ברגל: הבדיקה בנויה משני חלקים.

לאה ורון: זאת אומרת שהגענו ל-800 שקלים.

יואב ברגל: כן, אבל לא ל-1,500.

משה יצחקי: אני זוכר את המספרים אחרת ואני מצטער, אנחנו נצטרך לבדוק שוב לגבי המספרים האלה.

יואב ברגל: זה עניין אחד.

יואב ברגל: אנחנו גם ביקשנו ללכת לאיזשהו תהליך שאם נהג, או אם מועמד, לא יעבור את הנושא של הבדיקה הפסיכולוגית, אין מה לתת לו לעבור את הבדיקה הרפואית ואנחנו קיבלנו תשובה שזה בלתי אפשרי, זה take it or leave it, או שתיקח את כל החבילה או שאל תעשה כלום.

יואב ברגל: אני לא חושב שזה הגיוני ומניסיוננו היו הרבה נהגים שלא הצליחו לעבור את הקטע הקוגניטיבי-פסיכולוגי ולכן הם לא המשיכו הלאה ואז העלות היתה 150 שקל ובזה נגמר התהליך שלהם ובזה הסתיימו העניינים.

הילה הדר: עם כל הכבוד, ברשותכם, אנחנו כרגע עוברים פאזה.

הילה הדר: זאת היתה הפאזה של תקופת הניסוי, כרגע הדברים הם הרבה יותר מסודרים מול המרב"ד, לפי תהליכי העבודה שלו, לפי דרכי העבודה המקצועיות שלו ולכן אי אפשר להקיש ממה שהיה בתקופת הניסוי ומהאופן שבו בעצם התנהלנו, כל פעם בפסיעה אחרת, לדרך המקצועית שכרגע רק חיכינו לה, שהיא תבצע את מה שהיא אמורה לבצע על מנת לבחון את הנהגים האלה לפי שהם מקבלים את המוט ליד.

הילה הדר: אני מבינה את אדוני שבאמת הוא מתייחס להיבט הכלכלי, אנחנו, עם כל הכבוד, מחויבים קודם כל לשים בראש את ההיבט הרפואי המקצועי.

הילה הדר: כאן נציג המרב"ד, אולי באמת תוכל להעיר למה אנחנו צריכים את הבדיקות האלה, אולי אפשר לעשות בערך?

חמי שמואלי: האם זה בהכרח יוריד מהאיכות ומהרמה של הבדיקה אם נפצל את זה קודם לבדיקה הקוגניטיבית ורק אחר כך לבדיקה הגופנית?

מוטי אור ציון: בשום פנים ואופן לא.

מוטי אור ציון: יש מכלול של בדיקות והבדיקות בנויות מהפסיכולוגי והרפואי.

מוטי אור ציון: אתם ביקשתם מהמכון, לפי הטענה פה, שאנחנו לא נבדוק רק פסיכולוגי ורפואי, אתם מבקשים פה בדיקות של ראיה, בדיקות של שמיעה, וממה שאני מבין עד עכשיו בכלל שילמתם רק על בדיקות רפואיות ובדיקות פסיכולוגיות, בלי כל המכלול הזה שאתם מבקשים מהמכון.

יואב ברגל: סליחה, אתה פנית אלינו שנשלח את האנשים לאופטומטריסט על חשבונם ולמומחה אף-אוזן-גרון על חשבונם ולרופא משפחה - - -

מוטי אור ציון: אז אין בעיה, לקחנו את זה על עצמנו.

משה יצחקי: אבל את הבדיקות האלה גם עשית קודם מול "מכון מור" באופן עצמאי.

יואב ברגל: אבל בתוך המחיר של ה-650 שקלים.

משה יצחקי: לא, אני זוכר שלאופטומטריסט נאלצתם לשלוח את זה בנפרד ואני אישית דיברתי עם הרופא של "מכון מור" והוא אמר שהוא לא עושה בדיקות של אופטומטריסט, אלה בדיקות שנעשות בנפרד.

משה יצחקי: יש לו איש מעבדה, הוא אפילו לא אופטומטריסט, שעושה בדיקת ראייה, אבל אם אני רוצה לקבל חוות דעת של אופטומטריסט צריך לשלוח אותם לאופטומטריסט וככה עשיתם, שלחתם לאופטומטריסטים.

משה יצחקי: אז במקרה הזה אני חושב שאנחנו עובדים על אותו תהליך, אנחנו לא שינינו כלום.

חמי שמואלי: ברשותך, אדוני, רק לא השבת לי על השאלה באמת מה הבעיה מבחינה מקצועית אם נפצל את הבדיקה הקוגניטיבית, שתקדם לבדיקה הרפואית וככה אפשר ללכת לקראת המפעיל.

חמי שמואלי: בסך הכול אנחנו במטרה משותפת, שהנהגים יהיו בריאים ויסיעו בבטחה את הנוסעים, אבל אם אפשר לא ליצור עלויות מכבידות על המפעיל - - -

מוטי אור ציון: קודם כל, את העלויות לא אנחנו קובעים, מי שקובע זה משרד התחבורה.

הילה הדר: זה קבוע באגרות, לא ניכנס לזה עכשיו.

חמי שמואלי: משרד התחבורה ציין שהסיבה שלא מפצלים היא בגלל דרכי העבודה של מרב"ד, עכשיו אתה אומר שזה משרד התחבורה.

לאה ורון: משרד התחבורה הודיע לוועדה שהמרב"ד קובע את המחירים, לא משרד התחבורה, אז אולי תחליטו?

גלעד ונגרובר: על בסיס ועדה בין משרדית נקבעו האגרות.

הילה הדר: התקנות הן של משרד התחבורה אבל בפועל זו עבודה משותפת של משרד הבריאות עם משרד התחבורה.

איתי עצמון: מבחינת הסכומים.

הילה הדר: כן.

הילה הדר: וזה תלוי במה שבעצם דרוש למרב"ד, הוא מציב את הרופאים.

גלעד ונגרובר: משרד התחבורה הוא צינור פה, הוא צינור שמעביר למרב"ד וזהו.

הילה הדר: לשאלתך, עורך דין שמואלי, ממה שאני הבנתי מתוך ההתעסקות בעניין הזה, למה לא להפוך את הסדר?

הילה הדר: למה לא לעשות קודם את הבדיקה הגופנית ורק אחר כך את הבדיקה השנייה?

הילה הדר: אלה בדיקות שהן שלובות אחת בשנייה.

הילה הדר: יכול להיות שלפסיכולוג דרוש לדעת מה המצב הרפואי.

הילה הדר: אני יכולה לספר את זה, גם כל אחד מההיכרות האישית שלו עם מצבים בריאותיים, לפעמים מצב בריאותי כלשהו הוא תלוי סיטואציה שהיא נפשית או קוגניטיבית.

הילה הדר: לכן, הדיון שלנו הוא דיון חיצוני לרפואה והוא פילוסופי.

הילה הדר: היות שאלה דברים שמתבססים גם על התהליכים שקורים בתחבורה וגם על התהליכים שקורים על הרכב הציבורי ועד היום כך זה נעשה, ואנחנו לא רופאים כדי להביע עמדה אם זה יכול להתבצע כך או להתבצע אחרת, אז כרגע אנחנו לא נוכל לסטות מהמאזן שעיצב את פעילותו של המכון הרפואי.

הילה הדר: זה המאזן לפעילות שלו, אי אפשר כרגע לבוא ולהגיד: לא, לעניין הרכבת הקלה אנחנו נעשה משהו אחר ונפצל אותם.

מוטי אור ציון: אני רוצה גם לחדד שאין שום תהליך בעבודה – נגיד שהנבדק הגיע קודם כל לבדיקה הרפואית ואז לבדיקה הפסיכולוגית, יכול להיות גם הפוך, אז יכול להיות שהרפואי בסדר והפסיכולוגי נופל, או שהפסיכולוגי בסדר והרפואי נופל.

מוטי אור ציון: אנחנו לא יכולים לבוא ולעשות פילוח של כל הבדיקות האלו.

מוטי אור ציון: אז אתה יכול להגיד: הרפואי לא טוב, אז אל תלך לפסיכולוג.

מוטי אור ציון: אי אפשר.

מוטי אור ציון: זה לא הולך ככה.

מוטי אור ציון: זו עסקת חבילה אחת.

מוטי אור ציון: וגם הקוגניטיבי, תאמין לי שזה צ'ופר שם, אלה בדיקות שאנחנו הכנסנו.

משה יצחקי: זה מכלול של הכול.

חמי שמואלי: ברשותך, עורכת הדין הילה הדר, האם לאור המלצתו של חבר הכנסת וקנין אתם מתכוונים באמת לתת איזה מימון ספציפי רק לאותם 25 אנשים שאנחנו נדרשים לשאת בעלות כפולה?

הילה הדר: לפני שהגענו לישיבה כאן, כשהתכוננו, אנחנו העלנו את השאלה הזאת.

הילה הדר: משרד התחבורה איננו גוף שבעצם מממן אגרות ולכן זה לא משהו שאנחנו יכולים לשאת על עצמנו.

הילה הדר: לא רק זה, אלא זה איזשהו תקדים לגבי אגרות אחרות שאולי איזשהו משרד ממשלתי יישא את זה על עצמו כי הוא מייצר איזשהו תהליך יותר נוח עבור חברה שאתה הוא מתקשר.

הילה הדר: זה לא מקובל.

הילה הדר: אנחנו לא נוהגים כך.

הילה הדר: בסך הכול באנו כדי להריץ את התהליך.

הילה הדר: אני מניחה שאדוני לא היה מבקש כרגע לתקוע את זה מכיוון שזה פוגע לנו בתהליך אחר לאישור של נהגים.

הילה הדר: שום דבר לא ייפול ולא יקום על 9,000 השקלים האלה.

חמי שמואלי: אני רק להגיד שזה לא עניין של תשלום אגרות, שמשרד התחבורה יממן אגרות, פשוט בוועדה שחבר הכנסת וקנין ישב פה, הוא ביקש ממשרד התחבורה באופן מיוחד שאותם 25 נהגים שעכשיו עושים בדיקות ב"מכון מור", זה לא ייחשב להם, או שיחשב לתקופה יותר קצרה, למרות שיש נהגים שכבר נוסעים שעשו בדיקות ב"מכון מור", וברוך השם אנחנו מקווים שלא נפלו טעויות בבדיקות שלהם.

חמי שמואלי: אתם עמדתם על אותם 25 אנשים, שיעשו בדיקות חוזרות, אז אנחנו מקבלים את זה, הם יעשו בדיקות חוזרות ואם מישהו ייפסל אנחנו נישא בתוצאות אבל לפחות תישאו אתם בעלויות של הבקשה המיוחדת שלכם.

הילה הדר: אין לי מה להוסיף, הייתם רוצים להוסיף משהו?

הילה הדר: לא.

הילה הדר: אין לי מה להוסיף.

יואב ברגל: אני רוצה גם להוסיף עוד דבר.

יואב ברגל: הקריטריון הראשוני לקבלת מועמד לנהג רכבת קלה הוא נהג רכב ציבורי – אוטובוס.

יואב ברגל: זה אומר שהוא כבר עשה פעם אחת בדיקה במרב"ד והמרב"ד מכיר אותו.

יואב ברגל: כשבעבר שלחתי אותו ל"מכון מור", "מכון מור" לא הכיר אותו, הוא בא עם דף נקי.

יואב ברגל: מה שאני בא ואומר הוא שלמרב"ד כבר יש איזשהו רקע, הוא יודע אם האיש הזה תקין או לא תקין, עמד במינימום, ולפי חוק מדינת ישראל אדם שהוא בעל רישיון רכב ציבורי מחויב לדווח על כל שינוי במצבו הבריאותי.

הילה הדר: לכן האגרה של מי שהגיע שנתיים אחורה היא 50%.

הילה הדר: יש לנו פסקה על זה, פסקה (2).

יואב ברגל: כן, בסדר גמור, אבל אני אומר, באופן עקרוני המכון כבר מכיר את האנשים ואני יוצא מנקודת הנחה שאנשים הגונים ומדווחים על הנושא של השינוי בבריאות.

יואב ברגל: זאת אומרת, התהליך עצמו במרב"ד צריך להיות הרבה יותר פשוט.

יואב ברגל: זה נושא אחד.

יואב ברגל: נושא שני, אני רוצה רק לעדכן אתכם מתוך נתונים שלנו, היו אנשים שעברו את המרב"ד לטובת רישיון באוטובוס, אם זה בחברה כזו או אחרת, הגיעו אלינו ואנחנו הצבנו כזה רף שלא אפשרנו להם להתקדם הלאה ופסלנו אותם מלהתקדם.

יואב ברגל: זאת אומרת, הרקורד שלנו הוא מספיק טוב, וגם, אם אנחנו משווים אותו לרשתות באירופה או בכלל בעולם מבחינת בטיחות, הנהגים שלנו שעברו במסלול של "טופ שיא" ו"מכון מור", עד היום הרקורד של הבטיחות של הרכבת הוא טוב יותר מהממוצע ברוב הרשתות בעולם.

יואב ברגל: זאת אומרת, לא הלכנו בתהליך שפגם בבטיחות, שנתן איזה סטנדרט יותר נמוך שבעקבותיו אולי אנחנו שילמנו כביכול פחות כסף.

לאה ורון: אתם ערכתם תחשיב באיזה סכומים מדובר, ככל שלא יינתן לכם שיעור הנחה או כן יינתן לכם?

לאה ורון: אתם יכולים להציג נתונים קצת?

לאה ורון: כי אם מדובר על 25 נהגים - - -

יואב ברגל: כרגע מדובר על 25 נהגים קיימים אבל אנחנו קולטים כל הזמן נהגים.

גלעד ונגרובר: לא, הנהגים החדשים יקבלו במחיר הרגיל.

לאה ורון: לגביהם לא דובר על מתן הנחה.

מוטי אור ציון: הוא מדבר רק על ה-25.

יואב ברגל: רז לגבי 25 הנהגים, יש פה את ההפרש.

לאה ורון: סכום של כ-10,000 שקל?

חמי שמואלי: לא, מדובר על 25 כפול 957, אם אני לא טועה.

יואב ברגל: 25 כפול 1,000 בערך, גרוס או מודו, זה משהו כמו 25,000.

גלעד ונגרובר: לא, כפול ההפרש כי אתה דורש 50%.

חמי שמואלי: לא, הם לא עברו המרב"ד.

יואב ברגל: לא, הם לא עברו מרב"ד, הם עברו המערכת עצמאית.

גלעד ונגרובר: אבל אתה דורש הנחה של 50%.

לאה ורון: לא ביקשת פטור מתשלום אגרה בכלל.

לאה ורון: חבר הכנסת וקנין ביקש 50% הנחה.

חמי שמואלי: אנחנו ביקשנו יותר, חבר הכנסת וקנין הציע 50% והם נותנים כלום.

כרמל שאמה-הכהן: על כמה כסף מדובר בוויכוח הזה?

גלעד ונגרובר: 10,000 שקל.

אברהם מיכאלי: לא, הם רוצים 25,000 שקל מלכתחילה.

הילה הדר: כן, הם רוצים את הכול.

אברהם מיכאלי: אני הבנתי שאיציק וקנין הציע חצי בשביל לבוא לקראתם, אבל אני עדיין לא הבנתי למה להיכנס לכל זה כאשר התקנות הן תקנות כלליות?

חמי שמואלי: אלה תקנות רכבת קלה שכרגע, לפי ידיעתנו - - -

כרמל שאמה-הכהן: כמה המחזור של הרכבת הקלה?

אברהם מיכאלי: תלוי, בלי קנסות או עם קנסות.

כרמל שאמה-הכהן: סדר גודל.

חמי שמואלי: כמה המחזור של משרד התחבורה?

כרמל שאמה-הכהן: סדר גודל, סתם מעניין אותי לדעת.

יואב ברגל: צריך להבדיל בין הדברים, אנחנו המפעיל ויש את הזכיין.

הילה הדר: אבל המפעיל מקבל את הכסף, מי מקבל את הכסף?

חמי שמואלי: אנחנו מקבלים סכום פיקס שנקבע כבר, דרך אגב, ב-2005, לא נלאה את הוועדה פה בכל הבעיות בעקבות העיכובים של הפעלת הרכבת הקלה, בכל מקרה לנו יש סכום פיקס, כל סכום שפתאום נוסף מעבר זה סכום שיורד מהתחשיב ומההלוואות שנלקחו וצריכים להחזיר אותן לבנק.

לאה ורון: ובכל זאת, מה המחזור של הרכבת הקלה כמו ששאל היושב-ראש?

כרמל שאמה-הכהן: מה הסכום פיקס?

כרמל שאמה-הכהן: סדר גודל.

חמי שמואלי: באזור 7 מיליון שקלים.

כרמל שאמה-הכהן: בשנה?

חמי שמואלי: לחודש.

כרמל שאמה-הכהן: 84 מיליון שקלים.

כרמל שאמה-הכהן: וזה 10,000 שקלים ל-5 שנים?

חמי שמואלי: לא שאלת מה הרווח ואני גם לא יודע מה הנתונים של הרווח, אני בטוח - - -

כרמל שאמה-הכהן: 2,000 שקל לשנה.

כרמל שאמה-הכהן: הוויכוח פה הוא על 2,000 שקל לשנה.

חמי שמואלי: אני אומר מאי נפשך?

חמי שמואלי: אתה בא אלי ואתה מציג בפני את הנתון הזה ואני מכבד את זה - - -

כרמל שאמה-הכהן: לא, להפך, אני מעריך את זה שאתם נלחמים על זה, לא הבנת, לא זלזלתי בזה.

כרמל שאמה-הכהן: אני מעריך חברה מסחרית נלחמת על כל שקל.

חמי שמואלי: בסך הכול יש לנו מערך עובדים, כ-60 נהגים שחשוב לנו לתת הכי הרבה שאנחנו יכולים לתת להם ולהשקיע בהם.

חמי שמואלי: זו עבודה לא פשוטה, נסיעה ברכבת הקלה, ויש תחלופה מאוד גבוהה של נהגים בעקבות הקושי הרב.

הילה הדר: לכן אנחנו מציבים את הרף המאוד מאוד ברור הזה, בדיקה מאוד ברורה, המקצועיות בראש.

הילה הדר: אנחנו לא יכולים להסתמך על מה שהיה, צריך איפשהו לחתוך וכאן הגבול.

הילה הדר: בתקנות הוראות שונות נחתך הגבול.

הילה הדר: זה הגבול.

הילה הדר: לא הולכים יותר על בערך, לא על כמעט, זהו.

הילה הדר: ולכן זו האגרה הנדרשת, כי כל מי שמבקש אישור רישיון מהמדינה ישלם אגרה.

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת מיכאלי, מה נראה לך בעניין?

אברהם מיכאלי: אני יוצא מנקודת הנחה שהם מושווים היום לכלל נהגים בתחבורה הציבורית.

אברהם מיכאלי: מכיוון שההוראות הן הוראות כלליות אני מתאר לעצמי שהם לא יכולים להיות מועדפים בצורה כזו או אחרת.

אברהם מיכאלי: יחד עם זאת, אני הבנתי שחבר הכנסת וקנין יצא מנקודה של רגישות מכיוון שהם טוענים שהם עברו לא מזמן את הבדיקות האלה במקום אחר אבל אני לא יודע אם אפשר לכתוב את זה בתקנות, הנחה חריגה.

כרמל שאמה-הכהן: בוא ניתן להם אני ואתה 10,000 ונגמור עם זה?

חמי שמואלי: אני רוצה לתקן את אדוני כי חבר הכנסת וקנין לא יצא מנקודת רגישות כלפי הרכבת אלא להפך, הוא אומר: החשיבות של הבטיחות, ואני מכבד את זה מאוד, של הרכבת היא נר לרגלי ואם אומרים לי שיש מחשבה שמרב"ד יותר רציניים מ"טופ שיא" מבחינתי שכולם יעשו עוד הפעם.

אברהם מיכאלי: כן, אבל השאלה אם בתקנות כותבים כאלה דברים, אלה תקנות כלליות הרי.

אברהם מיכאלי: לא מתקינים תקנות ל-25 אנשים.

חמי שמואלי: כל פעם דחו, אמרו: נדון בזה בהזדמנות אחרת, זה לא שייך לפה, זה שייך לשם.

כרמל שאמה-הכהן: בגלל זה אני שואל אותך.

אברהם מיכאלי: אני חושב שהרגישות הזאת היא רגישות חשובה אבל - - -

לאה ורון: כן, אבל הרגישות של חבר הכנסת וקנין היתה לנהגים.

לאה ורון: משטענה החברה שהם אלה שמשלמים בעבור האגרה אני לא משוכנעת שחבר הכנסת וקנין לא היה שוקל מחדש את עמדתו.

אברהם מיכאלי: אני מקבל גם את ההערה הזאת.

לאה ורון: כן, כי הוא מדבר פה במפורש: "אני אציע שאותם 20 נהגים שיעברו בדיקה בעוד שנה ישלמו 50% מעלות הבדיקה במרב"ד".

לאה ורון: זאת אומרת, הוא מדבר על הנהגים.

אברהם מיכאלי: אני מבין.

כרמל שאמה-הכהן: פה מדובר על החברה.

כרמל שאמה-הכהן: אוקיי, אני מקריא את תקנה 2.

הילה הדר: ברשותך, אדוני, רק באמת הערה שהפנה את תשומת לבי עורך הדין עצמון, לעניין האישור שניתן לתקנות האלה, לא רק בוועדת האגרות אלא גם של שר האוצר, האישור ניתן ב-14 בספטמבר 2011, לפני שנה, תרצו שאני אקריא?

איתי עצמון: פשוט מה שצריך יהיה לעשות זה לתקן את הפתיח לתקנות ולכתוב:

איתי עצמון: כפי שנדרש לפי סעיף 39ב לחוק יסודות התקציב שנדרש אישור שר.

כרמל שאמה-הכהן: הוסמכתם לתקן.

הילה הדר: אין שום בעיה.

כרמל שאמה-הכהן: אז אנחנו צריכים עכשיו להצביע על תקנה 1 ותקנה 2.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מקבלים את הבקשה של המפעילים, חבר הכנסת מיכאלי?

כרמל שאמה-הכהן: לא נראה לך, אוקיי.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו משאירים את התקנות כפי שהן.

אברהם מיכאלי: בגלל מבנה התקנות, לא בגלל שאני לא מתחשב בבקשה של הנהגים שבזמנו היתה.

לאה ורון: ברור.

כרמל שאמה-הכהן: הצבעה

כרמל שאמה-הכהן: תקנות 1 ו-2 אושרו.

כרמל שאמה-הכהן: תקנות 1 ו-2 אושרו.

חמי שמואלי: אני שואל רק את האדונים הנכבדים ממרב"ד, האם אנחנו נקבל תמורה טובה בעד האגרה וצפויים כבר לתת לנו תשובות לגבי הנהגים שכבר חודש וחצי מעכבים אותנו?

כרמל שאמה-הכהן: כן, זה רצוי.

מוטי אור ציון: לאדון הנכבד יש את הטלפון האישי שלי, הוא יודע שאם הוא צריך משהו הוא מתקשר ומה שהוא צריך אני עושה בשבילו.

כרמל שאמה-הכהן: קדמו, קדמו להם את זה, מרב"ד.

מוטי אור ציון: אין בעיה.

חמי שמואלי: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: הישיבה נעולה.