ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 18, פרוטוקול מספר 679, 2012-07-23 11:30

עינת וילף: צהריים טובים.

עינת וילף: אנחנו פותחים דיון בוועדת החינוך, התרבות והספורט.

עינת וילף: על סדר-היום: לימודי מדעים – בדרך להידרדרות או סיכוי לשינוי כיוון.

עינת וילף: הדיון מתקיים יחד עם מנכ"לית משרד החינוך דלית שטאובר ויושבת ראש המזכירות הפדגוגית, עפרה מייזלס.

עינת וילף: אני אפתח בכמה דברים ואז נפנה לאתי ויסבלאי, ממרכז המחקר והמידע של הכנסת.

עינת וילף: משרד החינוך יציג את דבריו ונפתח את הדיון.

עינת וילף: הנושא של הוראת מדעים הוא תמיד רלוונטי אבל הדיון היום הוא חיבור של שלושה כיוונים: אחד, מחקר של מרכז המידע והמחקר של הכנסת, שנדון גם בדיון קודם, שעסק בכוחות ההוראה בתחום המדעים, בשעות ההוראה בתחום המדעים והכיוונים הבעייתיים משהו שנראים מתוך המספרים וזה יוצג.

עינת וילף: שניים, כותרת ראשית בעיתון "הארץ" מלפני כמה שבועות, שעסקה בירידה הדרמטית במספר הנבחנים ב-5 יחידות בגרות במתמטיקה, בירידה דרמטית גם במספר השעות ומספר המורים במקצועות שונים בתחום המדעים.

עינת וילף: המטרה היא גם לעמוד על הנתונים עצמם, על המגמות ומה אנחנו רואים.

עינת וילף: שלוש, נושא נוסף שעלה באחת השיחות הוא שאנחנו למדים שהרבה פעמים בתחום החינוך כוונות טובות ומה שקורה, לא תמיד יש חיבור חזק.

עינת וילף: אחד הנושאים שעלו, למשל, שרפורמת "עוז ותמורה" גרמה לעזיבה משמעותית של מורי מדעים מהמערכת בשל העובדה שהרבה מאוד מהמורים למדעים לימדו בו זמנית בשניים או שלושה בתי ספר.

עינת וילף: מרגע שהופעלה הרפורמה של שעות שהייה בבתי ספר, שעון נוכחות, הדבר הפך עבורם את המקצוע ללא כדאי.

עינת וילף: אלטרנטיבות אחרות הפכו לכדאיות יותר.

עינת וילף: במצב כזה יתכן שברפורמה שהמטרות שלה טובות וכוונותיה טובות, הביאה בלא שהתכוונו לכך, לירידה במספר המורים או ליציאה של מורים למדעים מתוך המערכת.

עינת וילף: גם על-כך אני מבקשת לעמוד.

עינת וילף: אני מבקשת לפתוח בסקירה של אתי ויסבלאי ממרכז המחקר והמידע של הכנסת על כוחות ההוראה ושעות ההוראה במקצועות המדעים והטכנולוגיה.

אתי ויסבלאי: לבקשת חבר הכנסת אלכס מילר בדקנו נתונים על מאפייני מורים במקצועות המדעים, בעיקר בחטיבה העליונה.

אתי ויסבלאי: במקצועות המדעים כוללים: מתמטיקה, פיסיקה, ביולוגיה, כימיה, מדעי המחשב ומקצועות טכנולוגיים.

אתי ויסבלאי: אני חייבת לציין, בהקשר הזה, שלמרות שביקשנו, משרד החינוך לא העביר לנו נתונים בעניין הזה ולכן כל המידע שיש לנו מבוסס על נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

עינת וילף: אני מקווה שהיום נשלים נתונים.

אתי ויסבלאי: כמה דגשים מרכזיים שעלו מתוך המסמך.

אתי ויסבלאי: בדקנו שינויים במאפייני המורים למדעים מול מספר המורים למדעים בין השנים 1999 ל-2010.

אתי ויסבלאי: ראינו שברוב המקצועות מספר המורים למדעים גדל בשנים אלה.

אתי ויסבלאי: אבל, כשאנחנו בוחנים את הנתונים לפי זרמי חינוך, כלומר, חינוך עברי, חינוך ערבי וחינוך ממלכתי דתי, אנחנו רואים שבמגזר הממלכתי והממלכתי דתי יש ירידה במספר המורים ברוב מקצועות המדעים.

אתי ויסבלאי: זה ניכר במיוחד במקצועות כימיה ומחשבים.

אתי ויסבלאי: במגזר הערבי, לעומת זאת, חלה עלייה במספר המורים למדעים בכל המקצועות, במיוחד במתמטיקה.

אתי ויסבלאי: בדקנו גם את נושא גיל המורים וראינו שהגילאים של המורים למדעים עלו במידה ניכרת מ-1999 ל-2009.

אתי ויסבלאי: בשנת 2009 בין 22% מהמורים ל-40% מהמורים למדעים הם מורים מבוגרים שתוך עשור או שניים יהיו קרובים לגיל פרישה.

אתי ויסבלאי: בכל הנוגע לשעות ההוראה ולמאפייני הוראה אחרים, כולל שיעור החשיפה, כלומר, מספר בתי הספר בחטיבה העליונה שבהם נלמד המקצוע, ראינו שברוב מקצועות המדעים, חוץ ממתמטיקה, חלה ירידה במאפיינים שונים של ההוראה כולל מספר השעות הכולל, מספר השעות לכיתה ושיעור החשיפה.

אתי ויסבלאי: הנתון הזה בולט בכל המגזרים, גם בחינוך הערבי וגם בחינוך העברי.

עינת וילף: תודה רבה.

עינת וילף: מתוך הנתונים עולה שמלבד מהמגזר הערבי, יש ירידה במספר המורים במדעים.

עינת וילף: בכל המגזרים יש ירידה בשעות שמוקצות.

אתי ויסבלאי: זה תלוי במקצוע אבל בחלק גדול מהמקצועות יש ירידה במספר השעות שמוקצות.

אתי ויסבלאי: אני חייבת לציין, בהקשר הזה, שבשנת 2010 יש עלייה במספר השעות המוקצות אבל לא ראינו את הנתונים האלה בפילוח למגזרים ולכן אי-אפשר היה להשוות לשנים קודמות.

עינת וילף: אז אמרת שיש תחילה של עלייה ויש גם תהליך שבו גיל המורים למדעים עולה וזה מעלה סימני שאלה לגבי העתיד.

עינת וילף: מי שמעוניין לדבר מתבקש להעביר פתק למנהלת הוועדה.

עינת וילף: זכות הדיבור למנכ"לית משרד החינוך.

עינת וילף: אני מבקשת להתייחס לנתונים ביחס למורים, לשעות, לגילאים.

עינת וילף: אני רוצה גם התייחסות לנושא של "עוז לתמורה".

עינת וילף: התייחסות לנושא של הבגרות, במיוחד, האם באמת רואים מגמה של ילדים שלומדים 5 יחידות אבל בורחים לבגרות של 4 יחידות ברגע האחרון?

עינת וילף: מה משרד החינוך עושה ומתכוון לעשות בכל הנושאים האלה?

עינת וילף: בבקשה.

דלית שטאובר: בוקר טוב, תודה רבה גברתי יושבת הראש.

דלית שטאובר: אני אחלק את הדברים ביני לבין יו"ר המזכירות הפדגוגית, פרופ' מייזליס.

דלית שטאובר: הדברים שבחרת לדון בהם היום הם דברים שמאוד מאוד מעסיקים אותנו.

דלית שטאובר: מדובר בבעיה, בקושי שיש להתמודד איתו.

דלית שטאובר: משרד החינוך זיהה את הקושי הזה ופועל במספר היבטים.

דלית שטאובר: אנחנו רוצים כאן להציג את הנתונים מאוד בשקיפות על כל ההיבטים שלהם.

דלית שטאובר: אני אבקש מפרופ' מייזלס להציג את נתוני הלומדים במקצועות השונים, את נתוני המורים במקצועות השונים, שאלה שתי סוגיות שהתייחסתם אליהן בעשור האחרון.

דלית שטאובר: אני רוצה לציין שכל דבר שאנחנו רואים אותו היום אצל התלמידים, יש לזכור שזאת החלטה שהתקבלה לפני 3 שנים על-ידי התלמיד, דהיינו, באיזה היקף של מגמה הוא בוחר ללמוד.

דלית שטאובר: מדובר בהחלטות אסטרטגיות גם מבחינת הכוונה של המערכת את התלמידים, גם מבחינת היכולת של המערכת לשמר אותם ולסייע להם להתמודד עם ההיקפים הרחבים.

דלית שטאובר: לכל זה אתייחס בהמשך.

דלית שטאובר: כמובן, אתייחס גם לסוגיית המורים המלמדים.

דלית שטאובר: אחרי שעופרה תציג את הנתונים, ברשותך, אעבור למהלכים שאנחנו עושים כדי להתמודד ולתת פתרונות למה שזיהינו הן ברמת לומדים והן ברמת מורים.

עינת וילף: יש עותקים של המצגת הזאת לחברי הכנסת?

דלית שטאובר: לא הבאתי איתי עותקים.

דלית שטאובר: אנחנו נעביר.

עינת וילף: כיוון שהמצגת לא מוצגת אז מאוד לאט וברור לגבי הנתונים.

עפרה מייזלס: בוקר טוב לכולם.

עפרה מייזלס: אני שמחה להיות כאן בפעם הראשונה כדוברת.

עפרה מייזלס: אני יו"ר חדשה של המזכירות הפדגוגית.

עפרה מייזלס: אחד הנושאים הראשונים שעסקתי בהם, חוץ מהתחלת היכרות עם מגוון התפקידים בתוך המזכירות הפדגוגית ובמטה, הייתי צריכה להידרש לסוגיה של לימודי המדעים.

עפרה מייזלס: מה שאציג כאן הוא חלק ממה שלמדתי בנושא ויש ודאי עוד.

עפרה מייזלס: אני לא אתן מספרים מדויקים על כל אחד.

עפרה מייזלס: אני כן רוצה לדבר על מגמות וכיוונים כלליים.

עפרה מייזלס: בכיוון הכללי צריך לזכור שיש לאורך השנים עלייה במספר של הזכאים לבגרות יחד עם עליה מתונה באחוזים של הזכאות לבגרות מתוך כלל הניגשים.

עפרה מייזלס: לכן, ירידה או עלייה במספרים של תלמידים שזכאים לבגרויות של 5 יחידות במקצועות השונים, צריך לראות בהינתן העלייה הזאת מתוך הסך הכול.

עפרה מייזלס: אני אתחיל מתחום המתמטיקה כיוון שלתפישתי הוא התחום היותר מאתגר כרגע את מה שקורה בתוך מערכת החינוך כיוון שמה שאנחנו רואים ב-5-6 השנים האחרונות זאת ירידה במספרי הזכאים בתחומי 5 יחידות, גם מקרב נבחנים זכאים.

עינת וילף: לא הבנתי, תסבירו.

דלית שטאובר: זכאים לבגרות זה ילדים שזכאים לתעודת בגרות.

דלית שטאובר: כרגע אנחנו מתמקדים במספר הנבחנים שעוברים בהצלחה את המבחן, אבל זה מבחנים במקצוע מסוים.

דלית שטאובר: מדובר על נבחנים ב-5 יחידות לימוד.

עינת וילף: האם יש מצב שמישהו נבחן ב-5 יחידות מתמטיקה והוא לא זכאי לתעודת בגרות?

דלית שטאובר: בדרך כלל לא, אבל אנחנו צריכים להיזהר במושגים שלנו.

עינת וילף: יכול להיות מישהו שעשה 5 יחידות במתמטיקה ולא עשה שום דבר אחר?

דלית שטאובר: לא, אבל יכול להיות ילד שלא עשה בחינה מסוימת והוא ישלים אותה.

דלית שטאובר: בדרך-כלל, מי שבוחר ללמוד 5 יחידות הוא גם עובר את זה במאה אחוז.

דלית שטאובר: מי שנבחן במאה אחוז זה לא בעיה של חסם זכאות.

דלית שטאובר: אנחנו צריכים להיות זהירים במושגים.

דלית שטאובר: זכאות זאת זכאות לתעודת בגרות.

דלית שטאובר: אנחנו כרגע מדברים על נבחנים בהיקף יחידות במקצוע.

אלכס מילר: הנתון שמעניין אותנו הוא מה מחבר בין הלא זכאים לבין אלה שהצליחו?

אלכס מילר: כמה נבחנים היו וכמה הצליחו?

דלית שטאובר: זה הנתון שתקבל עכשיו.

דלית שטאובר: אמרתי שקורלציה בין מספר הניגשים ל-5 יחידות למספר העוברים שואף ל-100%.

עפרה מייזלס: יש ירידה במספר התלמידים והתלמידות שעושים ועוברים 5 יחידות במתמטיקה ועלייה מקבילה כמעט, במספר אלה שעושים את זה ב-4 יחידות ואכן עוברים.

עפרה מייזלס: בעצם אנחנו רואים הסטה, כזאת או אחרת, מ-5 יחידות ל-4 יחידות במתמטיקה.

עפרה מייזלס: זה אלמנט אחד.

עינת וילף: אני רוצה לחדד: כשעושים 5 יחידות במתמטיקה מקבלים פקטור של 25%?

עפרה מייזלס: זה לא פקטור, זה בונוס.

עינת וילף: כשעושים 4 יחידות מקבלים 12.5% בונוס.

עינת וילף: כלומר, לצורך העניין, תלמיד שעושה את השיקול שלו – אם הוא חושב שב-4 יחידות הוא מקבל ציון שהוא משמעותית גבוה מה-5 יחידות, שמפצה על 12.5% שהוא מפסיד, הוא מעדיף ברגע האחרון להיבחן ב-4 יחידות.

עינת וילף: התוצאה הכוללת שלו מהבגרות זה רווח נקי.

עפרה מייזלס: ככל הנראה.

עינת וילף: זה החישוב שהתלמיד עושה?

עפרה מייזלס: כן.

עפרה מייזלס: הסיטואציה כיום היא שבחלק גדול מהמוסדות להשכלה גבוהה נדרש מינימום 4 אבל לא נדרש מינימום 5.

עינת וילף: כלומר, כמעט אין מקצועות בהשכלה גבוהה שדורשים מינימום 5 יחידות.

עפרה מייזלס: אני לא יודעת אם אין כמעט, אבל יש לא מעט כאלה שאינם דורשים את זה.

עפרה מייזלס: אני לא בקיאה עד כדי כך.

עינת וילף: בסדר, אנחנו נשאל את האוניברסיטאות.

עפרה מייזלס: אלמנט נוסף זה בשאר המקצועות המדעיים הקלאסיים: פיזיקה, כימיה, ביולוגיה, שאליהם אתייחס.

עפרה מייזלס: ככלל, אנחנו מוצאים שם ירידה, אבל מאוד מתונה, במספר המקבלים ועוברים 5 יחידות.

עפרה מייזלס: סליחה, ב-5 יחידות בפיסיקה יש ירידה מתונה.

עפרה מייזלס: לעומת זאת, בביולוגיה יש עלייה במספר הזכאים ל-5 יחידות.

עפרה מייזלס: בכימיה יש גם עליה, שנובעת רובה ככולה מהמגזר של הלא יהודים, קרי, ערבים, דרוזים, בדואים, צ'רקסים וכן הלאה.

עינת וילף: זאת עלייה נומינאלית?

עפרה מייזלס: עלייה נומינאלית מאוד גדולה.

עפרה מייזלס: לכן, כתוצאה מזה, בסך-הכול אנחנו מקבלים עלייה באלה שיש להם 5 יחידות כימיה.

עפרה מייזלס: בניגוד לביולוגיה, ששם אנחנו רואים את העלייה בכל המגזרים בממוצע, בכימיה אנחנו רואים את העלייה במיוחד במגזר הזה.

עינת וילף: העלייה המספרית הזאת במספר התלמידים, האם היא גבוהה מסך העלייה במספר התלמידים בכלל במדינת ישראל באותם שנים?

עפרה מייזלס: אני אגיד את זה במילים אחרות.

עפרה מייזלס: יש עלייה בפרופורציה של אלו שיש להם 5 יחידות כימיה במגזר הלא יהודי, יחסית למספר הניגשים.

עינת וילף: אבל רק שם.

עינת וילף: בכל המקומות האחרים הפרופורציה יורדת.

עפרה מייזלס: יש עלייה קטנה.

עפרה מייזלס: היא לא יורדת, יש עלייה, אבל היא עלייה קטנה.

דלית שטאובר: יש עליה בביולוגיה.

עפרה מייזלס: יש עלייה משמעותית בביולוגיה אצל כולם, גם בהינתן במספר הגדול יותר של הניגשים לבגרויות.

דלית שטאובר: אנחנו רואים תמונה לא אחידה.

דלית שטאובר: אנחנו רואים תמונה מאוד ברורה של מתמטיקה, שיושבת גם על הסיבה שציינת, שתלמידים עושים בהחלט חישובי כדאיות בציון.

דלית שטאובר: אבל, גם במסרים של סב טקסט של מורים במערכת.

עינת וילף: את מתכוונת שבית ספר רוצה להראות ציונים - - -

דלית שטאובר: שילד לומד 5 יחידות מתמטיקה וממש ברגע האחרון, בשיחה שהוא עושה עם המורה, אפילו ממליצים לו לרדת ל-4 כדי למקסם את הציון שלו במקום להמשיך ולהתאמץ ולמקסם את היכולות שלו ב-5 יחידות.

דלית שטאובר: אני חושבת שיש פה מסר שהוא גם מסר ערכי, הוא גם מסר של מצוינות.

דלית שטאובר: אנחנו כמערכת נגיד אמירה בתוך תכניות העבודה וגם נתגמל את בתי הספר שיעודדו את המצוינות הזה.

דלית שטאובר: נתייחס לזה אחר-כך.

עינת וילף: כל עוד הילד למד 5 יחידות ויודע 5 יחידות וברגע האחרון הוא עושה חישובי כדאיות.

עינת וילף: למה, לצורך העניין?

דלית שטאובר: זאת שאלה של הסתכלות.

דלית שטאובר: היום אנחנו כאן מדברים על ירידה במספר הנבחנים ב-5 יחידות ואת רואה עלייה במקביל ב-4 יחידות.

דלית שטאובר: כלומר, הפער בין 4 ל-5 יחידות במתמטיקה הוא פער משמעותי מאוד מבחינת המאמץ, מבחינת היקפי החומרים.

דלית שטאובר: זה ממש יושב על זה שילד יכול לקבל 100 ב-4 יחידות וציון מאוד ממוצע ב-5 יחידות.

דלית שטאובר: נכון שבעולם של אקדמיה שסופר כל שבריר של נקודה, אי-אפשר להתעלם מזה שתלמידים חיים בתוך העולם, מכוונים את עצמם לאקדמיה והם עושים שיקולי כדאיות.

דלית שטאובר: אבל, לעניות דעתי, אם מסר של מערכת, לא בשלב האחרון – אם אתה שחור על גבי לבן יודעת שההפרש יהיה לרעתו, אז אין מה לעשות.

דלית שטאובר: אבל אם, כמו שאמרתי, כל החלטה כזאת היא החלטה של 3 שנים אחורה ומערכת מבינה מה היא צריכה לעשות, מה נדרש, והיא מתוגמלת על זה שהיא תומכת בנער או בנערה לכל אורך התהליך במי שלמד 5 יחידות עד הסוף, אני אומרת לך שהוא יכול להצליח ב-5 יחידות.

דלית שטאובר: צריך לבנות את זה 3 שנים אחורה כדי לתת את כל הליווי הזה וזה אפשרי.

דלית שטאובר: אפשר להגדיל את מספרי הלומדים במתמטיקה 5 יחידות.

דלית שטאובר: מתמטיקה 5 יחידות היא לבני אדם.

עינת וילף: האם הבעיה שלנו היא במספר הלומדים או במספר הנבחנים ברגע האחרון?

דלית שטאובר: במספר הנבחנים.

עינת וילף: האם יש לנו מספרים שמראים שמספר הלומדים ב-5 יחידות לא ירד ורק מספר הנבחנים ירד?

עינת וילף: כלומר, יש את החישוב הכדאי של הרגע האחרון?

דלית שטאובר: אני אתן לך דוגמה שרציתי לומר אותה אחר-כך אבל אני אגיד אותה עכשיו.

דלית שטאובר: תכנית "נחשון" של מט"ח נותנת סיוע וירטואלי בשעות הערב לתלמידים שלומדים 5 יחידות בבוקר בבתי הספר.

דלית שטאובר: היא בדקה את הדבר הזה.

דלית שטאובר: אגב, השנה למדו 3,700 ילדים במסגרת תכנית "נחשון" של מט"ח שנותנת תמיכה וירטואלית.

דלית שטאובר: כלומר, מעבר למה שהם לומדים בבוקר, מעבר לכל מה שהמורה עושה איתם, הם נעזרים בחונכים של מט"ח שממש מסייעים להם ומתגברים אותם ומכל רחבי הארץ מגיעים אליהם.

דלית שטאובר: התכנית הזאת מאוד מוכיחה את עצמה.

דלית שטאובר: בבדיקה שעשתה מט"ח השנה זה מנה 50% נשירה מהקבוצה הזאת.

דלית שטאובר: 50% מהילדים האלה, אילולא היו מקבלים את התמיכה הוירטואלית של "נחשון" היו נושרים.

דלית שטאובר: כלומר, ניתן ללמוד מזה שתמיכה נכונה בתלמידים אמצעים שונים ומגוונים מסייעת גם להתמדה שלהם גם בהיבחנות.

דלית שטאובר: בסופו של דבר, מה שנותן קנה מידה זה כמה נבחנים בסוף הדרך.

דלית שטאובר: אני רוצה לומר שההצלחה של התכנית הזאת באה גם לידי ביטוי במספרים בצורה אחרת כי השנה היה גידול של 700 תלמידים, מ-3,000 תלמידים ל-3,700 תלמידים.

דלית שטאובר: כלומר, הילדים מבינים שיש פה משאב שתומך בהם.

דלית שטאובר: בתי הספר מבינים ומפנים ואנחנו רואים גידול בזה.

דלית שטאובר: בהקשר הזה, אני גם אגיד משהו שהוא מאוד משמעותי:

דלית שטאובר: חלק מהקושי של תלמידים להיבחן הוא באמת בעניין של הנגשה של המגמות האלה ברמת פריפריה וברמת גודל בית ספר.

דלית שטאובר: לפעמים ילד רוצה ללמוד 5 יחידות אבל אין מספיק ילדים לקבץ מגמה כזאת.

דלית שטאובר: גם משום שאין מספר ילדים בבית הספר ובית הספר קטן.

דלית שטאובר: לפעמים יש קושי למצוא את המורה המתאים.

דלית שטאובר: אנחנו הגינו את הרעיון של תיכון וירטואלי.

דלית שטאובר: תיכון וירטואלי שהילדים לומדים בו בכל גודל של קבוצה, גם אם זה תלמיד אחד, כמה בתי ספר או מקבץ של בתי ספר.

דלית שטאובר: אנחנו לומדים בבוקר בשעה שנתונה לנו במערכת אל מול מחשב ואחרי הצהריים, בתגבור הווירטואלי.

דלית שטאובר: התכנית הזאת תצא השנה לפועל.

דלית שטאובר: אנחנו מייעדים השנה 150 תלמידים שיצטרפו אליה כפיילוט בנושא של מתמטיקה ופיסיקה.

דלית שטאובר: בשנה הבאה 450 תלמידים ובעוד שנתיים 1,000 תלמידים, שזה גידול נטו.

דלית שטאובר: זה להגיע למקומות שעד כה זה לא התאפשר להגיע אליהם.

דלית שטאובר: אנחנו מדברים גם על גידול במתמטיקה ופיסיקה וגם על הרחבת המקצועות המדעיים כדי להתמודד עם הקושי הזה של גודל קבוצה ושל מורה איכותי ברמה של הנגשה ושוויון הזדמנויות לכלל ילדי ישראל.

עינת וילף: תודה.

עינת וילף: פרופ' מייזלס, בבקשה.

עפרה מייזלס: תודה.

עפרה מייזלס: כפי שאמרתי וגם אמרה המנכ"לית, המוקד המרכזי בהקשר הזה הוא הירידה במתמטיקה מ-5 יחידות ל-4 יחידות וירידה לא מאוד דרמטית אבל די עקבית בפיסיקה.

עפרה מייזלס: כאמור, בביולוגיה אנחנו רואים עלייה ובכימיה, למעט המגזר הממלכתי, אנחנו רואים עלייה.

עפרה מייזלס: אני רוצה להיכנס למשהו שהוא יותר בעייתי.

עפרה מייזלס: הוא בעיקר בעייתי כאשר אנחנו מסתכלים לעתיד וזה הנושא של המורים וכוח ההוראה בתוך המקצועות הללו.

עפרה מייזלס: המקרה של מתמטיקה הוא ייחודי ואני תכף אגע בו, אבל בפיסיקה, בכימיה ובביולוגיה, מה שאנחנו רואים זאת ירידה מתונה אבל מתמשכת של מספרים של מורים.

עפרה מייזלס: על פניו, היא לא מאוד גבוהה וניתנת לטיפול ברמה כזאת או אחרת, אבל הבעיה היותר מרכזית היא הזדקנות כוח ההוראה.

עפרה מייזלס: יש מספרים גדולים מאוד של מורים, בפרופורציות גדולות, סדר גודל של 40% מכוח ההוראה שאמורים לפרוש בעשור הקרוב.

עפרה מייזלס: לעומת זאת, כמעט ולא נכנסים מורים צעירים לתוך המערכת.

עפרה מייזלס: זה אומר שאם כרגע יש לנו ירידה מתונה שאולי ניתנת לטיפול.

עפרה מייזלס: במערכת החינוך נעשו כל מיני הסבות וכן הלאה.

עפרה מייזלס: בהסתכלות קדימה, 5 – 10 שנים קדימה, צריך באופן כזה או אחר להיערך על-מנת שכן יהיו מורים בפיזיקה, בכימיה ובביולוגיה.

עפרה מייזלס: המצב הוא יותר קריטי בפיסיקה, פחות בכימה.

עפרה מייזלס: הנקודה שהיא יותר משמעותית מבחינת האתגר שהיא מציבה בפנינו, אלה המורים למתמטיקה.

עפרה מייזלס: בניגוד למקצועות המדעיים האחרים,

עפרה מייזלס: שבהם אם אין מורים, לצערנו פשוט מורידים את זה מהאופציות של בתי הספר והתיכון הווירטואלי בא לתת מענה, בין השאר, לקושי הזה.

עפרה מייזלס: במתמטיקה, בהיותו מקצוע חובה, ממלאים את השורות.

עפרה מייזלס: חייבים למצוא מיהו שילמד מתמטיקה כי זה מקצוע חובה.

עפרה מייזלס: ואז אנחנו מקבלים, שבמהלך העשור האחרון יש גידול מאוד משמעותי של מורים יותר צעירים שנכנסו למערכת, שאין להם את ההכשרה המתאימה ללמד בגרויות בחטיבה העליונה.

עפרה מייזלס: זה יכול להיות כיוון שאין להם תואר מהאוניברסיטה ותעודת הוראה לגילאים האלה ובין אם הם ממש לא מהמקצוע של הוראת המתמטיקה או אפילו לא קרוב אליה.

עפרה מייזלס: כלומר, הם לא באו ממקצועות הנדסאים והם עברו הסבה.

עפרה מייזלס: אם אנחנו מסתכלים, למשל, על מורים שהם מתחת - - -

עינת וילף: יש כאלה שטוענים שמתמטיקה הוא מקצוע עם פערים ברורים.

עינת וילף: יש כאלה שהם מוכשרים מאוד ויש להבטיח שהם במסלול מוגבר מגיל מאוד מוקדם, ויש כאלה שעבורם זאת התעללות נמשכת.

עינת וילף: נשאלת השאלה האם יש מקום פדגוגית ותפיסתית להגיד שיש אנשים שזה לא בשבילם ובכיתה ח' או ט' הם מסיימים עם זה וגמרנו.

עינת וילף: הם ילכו במסלול חיים שאין בו מתמטיקה.

עינת וילף: יש מחשבות על הרעיון הזה?

עפרה מייזלס: זה נושא גדול.

עפרה מייזלס: קיימות תפישות עולם שונות במערכת אבל אחת המלחמות והמאבקים הגדולים ביותר הם בתחום המתמטיקה.

עפרה מייזלס: זה נקרא "מלחמת המתמטיקאים" ובהקשר הזה יש גישות ותפישות שונות לתפקיד המתמטיקה ולתפקיד בתוך מערכת החינוך של לימוד המתמטיקה.

עפרה מייזלס: אני לא יודעת אם זה המקום להיכנס לכך.

עפרה מייזלס: יש את אלה שבשבילם זה עינוי ויש את המדהימים אבל יש גם המון אמצע.

עפרה מייזלס: מאוד יכול להיות שמתוך האמצע הזה יש לא מעט כאלה שבהוראה נכונה, בעבודה טובה, עם מורים מתאימים, עם מספר שעות מותאם, אפשר להביא אותם לאהוב מתמטיקה, ליהנות ממתמטיקה ולעשות בה שימוש נכון ויאה וגם לשקול מקצועות מדעיים וללמוד אותם באקדמיה, בהינתן ההצלחה שלהם במתמטיקה.

עפרה מייזלס: זאת אומרת, יש המון אמצע בתוך הדבר הזה, בין העילוי המדהים שלומד מתמטיקה גם בלי מורה לבין המתקשה, יש המון אמצע.

עפרה מייזלס: אני חושבת, לכן, שויתור בגיל מוקדם לעצמנו ולתלמידים על האופציה הזאת, אני לא בטוחה שזה כיוון חינוכי שהייתי ממליצה עליו.

עפרה מייזלס: כשאגמור להיפגש עם סדר גודל של 30 אנשים שיש להם מעורבות בנושא ולכל אחד מהם יש דעה, אולי נצליח לגבש דעה בנושא הזה גם במזכירות הפדגוגית.

עפרה מייזלס: אני כן רוצה לציין את מה שהתחלתי לומר קודם.

עפרה מייזלס: אם אנחנו מסתכלים, למשל, על מורים למתמטיקה עד גיל 45, אנחנו מקבלים נתון שלקרוב ל-40% אין הכשרה ללמד מתמטיקה והם מלמדים בחטיבה העליונה ומכינים לבגרות, גם 3, גם 4 וגם 5 יחידות.

עפרה מייזלס: בין השאר זה נובע מכך שהמערכת זקוקה למורים ועושה הכשרות כאלה ואחרות.

עינת וילף: איך זה נראה בשטח?

עינת וילף: מנהל בית ספר - - -

דלית שטאובר: כמו שאמרה עופרה, הרי בכל כיתה עומד מורה.

דלית שטאובר: כשאת בוחנת את ההכשרה של המורה ואת בודקת האם המורה הוכשר באקדמיה בתואר אקדמי במקצוע שאותו הוא מלמד, אז בחינוך שאינו יהודי, באופן גורף התשובה היא כן.

דלית שטאובר: המורה שם הוכשר למקצוע שאותו הוא מלמד.

דלית שטאובר: המצב לא היה כך לפני מספר שנים.

דלית שטאובר: היום יש הקפדה מאוד גדולה.

דלית שטאובר: במגזר הערבי ההיצע של אקדמאים בהוראה עולה מאוד על הביקוש.

דלית שטאובר: מאחר ויש הרבה מאוד אנשים משכילים שפונים להוראה במגזרים האלה, הן באנגלית, הן במתמטיקה, הן בכימיה והן בפיזיקה, יש עלייה במספר המורים המוכשרים על-פי תחום הוראתם.

דלית שטאובר: אנחנו רואים קשר ישיר בין הישגים לימודיים של תלמידים לבין היות המורה מוכשר בתחום שהוא מלמד.

דלית שטאובר: כשאת בוחנת את התמונה במגזר הממלכתי, לצערי זה לא כך.

דלית שטאובר: יש מורה שיש לו B.E.D בחינוך היסודי, שאין לו תואר במתמטיקה או בחטיבת הביניים.

דלית שטאובר: במקום הזה יש לנו תובנות שהן קשורות לתוכנית הפעולה שלנו.

דלית שטאובר: הזמנו מחקר שיבדוק מה צריך לדעת המורה למתמטיקה.

דלית שטאובר: יש לנו תובנות שהן חלק מתכנית ארוכת הטווח שאנחנו נבנה.

דלית שטאובר: ההתמודדות עם כל הסוגיות שעולות כאן יש לה היבט קצר טווח שמכריח אותנו לעשות הסבות כאלה ואחרות.

דלית שטאובר: אנחנו עושים אותן בשפע, ואני אפרוש אותן אחר-כך, כדי לתת מענה מיטבי במסגרת הנתונים האפשריים.

דלית שטאובר: כמובן שזה מחייב היערכות אסטרטגית שעליה אנחנו שוקדים בימים אלה, כדי שבאמת במקצועות הבעייתיים, שמתמטיקה הוא העיקרי ביניהם – קודם כל, לאורך הדרך יגדלו מספר המורים בכיתה שיש להם הכשרה מתאימה בתחום הדעת מתמטיקה.

דלית שטאובר: זאת אחת המטרות האסטרטגיות בתכנית העבודה החל מהשנה והלאה.

דלית שטאובר: אתם יודעים שדברים כאלה קוצרים את הפירות בשלב יותר מאוחר.

דלית שטאובר: אנחנו זיהינו את הקושי הזה ונטפל בו.

דלית שטאובר: היום, כשאת נכנסת לבית ספר, את יכולה לראות מורה שלמד את הנושא המתמטי בצורות כאלה ואחרות לצורך ההוראה אבל הוא לא למד תואר אקדמי במתמטיקה.

עפרה מייזלס: אני סיימתי, אני רוצה לסיים במשהו חיובי.

עינת וילף: לא התייחסתם למגזר החרדי?

עינת וילף: מה אנחנו יודעים על מה שכן קיים, אם בכלל?

עינת וילף: מה כן קיים בתחום המדעי במגזר החרדי?

דלית שטאובר: במגזר החרדי אנחנו יודעים קודם-כל, שהבנות נבחנות במבחני בגרות ואילו הבנים לא בכל בתי הספר.

דלית שטאובר: אנחנו רואים היום התעוררות - - -

עינת וילף: כל הבנות במגזר החרדי נבחנות במבחני בגרות?

דלית שטאובר: לומדות ליבה והרוב הגדול של הבנות נבחנות במבחני "סאלד", שהן אקוויוולנטיות ל-9 יחידות מבחני בגרות, עם השלמות כאלה ואחרות שהם משלימות.

עינת וילף: ב"סאלד" יש מדעים?

דלית שטאובר: יש מתמטיקה ואחר-כך הן עושות את ההשלמות.

דלית שטאובר: הן צריכות לבחור במקצוע מורחב.

דלית שטאובר: יש בתי ספר שממש עושים בגרות.

דלית שטאובר: גם בחינוך של הבנים אנחנו רואים שינוי מגמה.

דלית שטאובר: יש אלינו פניות ואנחנו רואים שהחברה החרדית משתנה.

דלית שטאובר: היא מכירה בצורך להשתלב בעולם העבודה.

דלית שטאובר: יש אלינו יותר ויותר פניות גם בחינוך טכנולוגי.

דלית שטאובר: כמובן שאי-אפשר לעשות חינוך טכנולוגי ללא מתמטיקה ומקצוע מדעי.

דלית שטאובר: יש גם הצטרפות לנושא של בגרות.

דלית שטאובר: אנחנו רואים את המגמה הזאת.

עינת וילף: האם יש בתי ספר של בנים חרדים שמבקשים ללמוד לבגרות?

דלית שטאובר: לא רק שיש.

דלית שטאובר: יש אפילו ישיבות תיכוניות חרדיות שעושות בגרויות מלאות.

עינת וילף: על איזה סדרי גודל אנחנו מדברים?

דלית שטאובר: אין לי כאן את המספרים של האוכלוסייה החרדית אבל אוכל להעביר.

עינת וילף: מבחן "סאלד" במתמטיקה נחשב אקוויוולנטי לכמה יחידות בגרות במתמטיקה?

דלית שטאובר: 2 יחידות.

דלית שטאובר: התלמידות צריכות לעשות תוספת של יחידה אחת ולהשלים ל-3 יחידות הנדרשות לתעודת בגרות.

עינת וילף: אז מהו הדבר החיובי?

עפרה מייזלס: דיברנו על הישגי בנות.

עפרה מייזלס: אני, כמי שלמדה פיסיקה בין השאר, שבתחום הפיסיקה שהיה מקצוע מובהק, אחוז הבנות עלה במהלך 10 השנים האחרונות מסדר גודל של 30% ל-35%.

עפרה מייזלס: אני חייבת לציין את העלייה המאוד דרמטית במגזר הלא יהודי מ-44% ל-53% של בנות שלומדות פיסיקה, מתוך כלל אלה שלומדים והם עוברים 5 יחידות בפיזיקה.

עפרה מייזלס: הגענו ל-53% בנות במגזר הערבי.

עינת וילף: עוד כמה שאלות לפני שחברי הכנסת מתייחסים.

עינת וילף: מה מספר המורים החדשים למדעים שנכנסים למערכת בכל שנה לחטיבה העליונה ולחטיבת הביניים?

עפרה מייזלס: אני לא יודעת כרגע את מספר המורים.

עפרה מייזלס: במתמטיקה, למשל, בחטיבה העליונה חסרים מידי שנה כ-300 מורים במתמטיקה.

עפרה מייזלס: מהאוניברסיטאות יוצאים כ-50 מורים.

עפרה מייזלס: זה האתגר הגדול שעומד בפנינו.

עפרה מייזלס: מידי שנה יש כ-250 מורים שיחסרו לנו, שיש להם את ההכשרה ללמד בחטיבה העליונה.

אלכס מילר: את רוצה להגיד שמתוך בוגרי תואר שני במתמטיקה באוניברסיטאות, 50 נכנסים למערכת החינוך?

אלכס מילר: אי-אפשר להיכנס לתיכון בתואר שני.

דלית שטאובר: צריך תעודת הוראה.

אלכס מילר: לפי מה שאני יודע, בתיכונים מלמדים מתואר שני ומעלה.

אלכס מילר: עד היום נאמר שמי שיכול ללמד בתיכון זה אנשים עם תואר שני.

אלכס מילר: השאלה, האם זה מה שקורה בשטח או מי שמלמד היום בחטיבה העליונה אלה אנשים שאין להם תואר שני?

עפרה מייזלס: אתה רוצה לשמוע את האמת?

אלכס מילר: כן.

עפרה מייזלס: אנחנו כל-כך במצב מאתגר, שאנחנו מדברים כרגע על מסיימי תואר ראשון במתמטיקה באוניברסיטאות שעושים גם תעודות הוראה ומוכנים להיכנס למערכת, סדר-גודל של 50-60 מכל האוניברסיטאות.

אלכס מילר: מתי שיניתם את זה?

אלכס מילר: אני יודע שעד היום - - -

עפרה מייזלס: לא שינו.

עפרה מייזלס: אם היית מוריד את זה לאלה שיש להם תואר שני ותעודת הוראה ונכנסים למערכת, היית מגיע למספרים על יד אחת.

אלכס מילר: זאת אומרת ששיניתם.

אלכס מילר: זאת אומרת, שהיום אפשר ללמד בתיכון גם עם תואר ראשון.

עפרה מייזלס: עם תואר ראשון במתמטיקה.

אלכס מילר: אז מה זה משנה אם אני תואר ראשון במתמטיקה או תואר ראשון בפיזיקה?

עפרה מייזלס: אתה יכול גם עם תואר ראשון בפיזיקה אם עברת את ההכשרה המתאימה והשלמות.

עפרה מייזלס: אנחנו מדברים על זה ש-40% מהמורים הצעירים – למעשה, 250 מתוך 300 חדשים שנכנסים, לא למדו תואר ראשון, לא במתמטיקה, לא בפיזיקה, לא בכימיה, לא בהנדסה ולא בשום דבר שיש בו רמה מאוד גבוהה של מתמטיקה בלימודים אקדמאים.

עפרה מייזלס: נכנסים אנשים שגמרו B.E.D או אנשים שאפילו לא גמרו B.E.D במתמטיקה אלא במשהו אחר.

עינת וילף: את אומרת שכל שנה מצליחים לגייס 50 – 60 מורים למתמטיקה שהם בוגרי אקדמיה.

עינת וילף: האם אנחנו רואים כמה נשארים במערכת או שיש גם בעיה של שחיקה שלהם?

עפרה מייזלס: לי אין את הנתון.

עינת וילף: התהליך שבו מורים עוברים תהליך הסבה למורים למתמטיקה.

עינת וילף: זה תהליך מוסדר שהפיקוח מאשר והוא הופך להיות מורה למתמטיקה?

עפרה מייזלס: אני לא בקיאה בזה.

דלית שטאובר: עפרה יחסית חדשה בתפקידה.

דלית שטאובר: אכן כך, יש בהחלט הסבה למתמטיקה.

דלית שטאובר: אני יכולה לפרט.

עינת וילף: בינתיים אתן לחברי הכנסת להתייחס.

עינת וילף: חבר הכנסת מילר, בבקשה.

אלכס מילר: הנושא של לימודי המדעים נדון כאן בכנסת בכל פעם מחדש ואנחנו תמיד נמצאים באותו מצב.

אלכס מילר: המצב הוא שאין מורים.

אלכס מילר: כל מי שחי בסרט שבוגר תואר ראשון במתמטיקה, פיזיקה או כימיה ייכנס לתיכון, הוא טועה בגדול.

אלכס מילר: אם נמשיך להיות במדיניות הזאת שאנחנו מצפים שהם ייכנסו, זה לא יקרה.

אלכס מילר: בארצות הברית עובדים בתיכונים קרוב ל-300 מתמטיקאים מישראל.

אלכס מילר: הגיוס של אותם האנשים, עושים אותו באוניברסיטאות.

אלכס מילר: מאיפה זה בא?

אלכס מילר: חברות ההייטק יכולות לשלם שכר הרבה יותר מהשכר שמשולם במערכת החינוך.

אלכס מילר: כמובן, בסופו של דבר, אותם אנשים מחפשים צמיחה אישית ברמה של השכלה ובטוח שהם לא יכולים למצוא את זה בתיכונים.

אלכס מילר: כל שנה אנחנו מדברים על תכנית לימודים במתמטיקה וקרוב ל-20 שנה אין תכנית.

אלכס מילר: אמרתם שבעוד שנתיים תסיימו תכנית לימודים.

אלכס מילר: למשל, ספרים.

אלכס מילר: כל הסוגיות האלה נדונות במשך שנים ולא יוצאות לפועל.

אלכס מילר: אני חושב שדווקא למדינת ישראל, אל מול המדינות האחרות, יש אפשרויות שאין למדינות אחרות.

אלכס מילר: קודם כל, יש את עניין העלייה.

אלכס מילר: אני לא יודע מתי פעם אחרונה היתה לכם תכנית עם משרד הקליטה ועם הסוכנות להביא מורים ממדינות אחרות.

אלכס מילר: המצב שם לא פשוט.

אלכס מילר: הם סובלים שם גם ברמה כלכלית וגם בנושא האקדמיה.

אלכס מילר: אפשר לנצל את זה ואפשר להביא אותם.

אלכס מילר: בסופו של דבר אנחנו מדברים על אותם המורים שנמצאים היום במערכת החינוך והם בגיל מבוגר.

אלכס מילר: בתוך עשור אתם תאבדו את רוב המורים במדעים המדויקים כי כולם יצאו לפנסיה.

אלכס מילר: זאת עלייה משנות התשעים.

אלכס מילר: אותו דבר גם ברפואה, זאת אותה בעיה.

אלכס מילר: האוצר הלך איתנו על הנושא של "מענק היובל", אותה קרן שאמורה לקום בתוך שלושה חודשים ותיתן הטבה לכל אותם המורים העולים שיש להם ותק במדינות מוצא יחד עם הוותק בישראל של 25 שנה והם יקבלו 2,500 שקלים.

אלכס מילר: זה כלום יחסית למה שאפשר לעשות.

אלכס מילר: הבעיה היא לא רק במתמטיקה אלא גם בשאר המקצועות.

אלכס מילר: אתם מדמיינים שבוגר אוניברסיטה בפיזיקה או במקצועות אחרים ייכנס היום לתיכון?

אלכס מילר: לא, אתם יודעים שאלה לא נכנסים.

אלכס מילר: אם יש להם אופציות, הם הולכים למדינות אחרות כמו ארצות הברית.

אלכס מילר: חייבת להיות תכנית אסטרטגית שמשלבת גם את הנושא של העלייה.

אלכס מילר: יש נתונים ואפשר להגיע לאותם אנשים.

אלכס מילר: אני חושב שצריכה להיות כאן בקשה לקיים דיון בממשלה.

אלכס מילר: יש לכם את הוועדה לעלייה.

אלכס מילר: לעשות תכנית משולבת של מה שאתם צריכים כמערכת אל מול מה שאפשר לעשות היום.

אלכס מילר: צריך להשקיע בזה כספים וזה יעלה לא מעט למדינת ישראל להביא את האנשים האלה ולהכשיר אותם.

אלכס מילר: אני לא חושב שיש לכם היום נתון של אנשים שעלו ועדיין לא עובדים במערכת החינוך ושבעבר היו מורים למתמטיקה, לפיזיקה, לכימיה.

אלכס מילר: ניסיתם לאסוף את הנתון הזה?

אלכס מילר: צריך לפנות אליהם דרך לשכת התעסוקה כי הם רשומים כאן ולהכשיר אותם על חשבון משרד החינוך.

אלכס מילר: לדעתי אתם תעלו ב-20% את כמות המורים שיכולים להיכנס לבתי ספר.

אלכס מילר: כל יום אני עובר ברחובות ורואה מודעות על שיעורים פרטיים במתמטיקה ובפיסיקה.

אלכס מילר: כשמתקשרים הם אומרים שהם עובדים בבית ולא במערכת החינוך.

אלכס מילר: אני חושב שאם לא תהיה התעוררות בעניין הזה, נמצא את עצמנו במצב שלא נצטרך לפנות לתלמיד ולבקש ממנו לבחור כי לא תהיה אופציה.

אלכס מילר: לוותר על המקצועות המדעיים בתיכון, אסור שזה יקרה.

אלכס מילר: המשאב העיקרי של מדינת ישראל זה המשאב האנושי.

אלכס מילר: אם נוותר גם על העניין הזה, חבל על הזמן לכל המדינה.

דלית שטאובר: אין סיכוי שזה יקרה.

אלכס מילר: פרס נובל בכימיה יוצא מהטכניון והשנה הטכניון ביטל את "הכימיאדה".

אלכס מילר: איך הגענו למצב הזה?

אלכס מילר: כי אין מספיק כסף, כי אין רצון – זה דבר לא הגיוני.

אלכס מילר: יש לי מכתב שאומר שהשנה החלטתם לבטל את ה"כימיאדה".

אלכס מילר: זאת בעצם הנגזרת.

אלכס מילר: בסופו של דבר, ברגע שהנושא התקציבי עולה, אם זה באוניברסיטאות או במערכת החינוך, אז אומרים: נחשוב איך אנחנו מתקדמים הלאה.

אלכס מילר: אני אומר שצריך להיכנס למצב חירום כי אחרת נמצא את עצמנו בלי מורים.

אלכס מילר: תלמיד שנחשף למורה שהיה מורה לגיאוגרפיה או להתעמלות ופתאום הוא מלמד מתמטיקה, תאמינו לי, הוא בחיים לא ימשיך הלאה.

אלכס מילר: זה מה שקורה היום.

אלכס מילר: קרוב ל-40% מהמורים במערכת אין שום קשר למתמטיקה.

אלכס מילר: איך אדם כזה נכנס לכיתה?

אלכס מילר: מה הוא מלמד?

אלכס מילר: זה שהוא ישב בערב וקרא איזה ספר שאלוהים יודע מי כתב אותו?

עינת וילף: תודה רבה.

עינת וילף: חבר הכנסת גנאים, בבקשה.

מסעוד גנאים: תחילה רציתי לבקש שתי הבהרות.

מסעוד גנאים: המנכ"לית דיברה על תכנית "נחשון" של מט"ח.

מסעוד גנאים: האם התכנית הזאת היא גם בבתי הספר הערביים?

עפרה מייזלס: כן.

מסעוד גנאים: אני שמח שיש עלייה בזכאויות בתחומי המדעיים במגזר הערבי אצל הבנות.

מסעוד גנאים: רציתי לברר מה המצב של המורים למדעים?

דלית שטאובר: בפיסיקה יש עלייה ברורה במגזר הערבי במורים לפיזיקה.

מסעוד גנאים: אם יש עודף, אז למה שלא ילמדו גם בבתי ספר עבריים?

עפרה מייזלס: אין עודף, אבל יש עלייה.

עפרה מייזלס: יש עלייה במספר המורים לפיזיקה במגזר הלא יהודי.

עפרה מייזלס: יש עלייה במספר המורים לביולוגיה.

עפרה מייזלס: יש עלייה במספר המורים והמורות לכימיה ויש עלייה גם במספר המורים והמורות למתמטיקה.

עפרה מייזלס: גם שם יש הזדקנות אבל היא לא מאוד גדולה.

עפרה מייזלס: כמו שאמרה המנכ"לית, במגזר הלא יהודי, המקצוע של הוראה, כולל הוראת מדעים, הוא מקצוע אטרקטיבי, הוא נחשב יוקרתי.

עפרה מייזלס: יש פנייה גם של כוח הוראה מגוון שאפשר לבחור מתוכו את הטוב.

עינת וילף: מבחינת הנגישות של המגזר הערבי, מספר מורים 5 יחידות פיזיקה מול מספר התלמידים.

עינת וילף: אנחנו יודעים איפה זה עומד?

עינת וילף: בכמה בתי ספר מציעים מגמות מוגברות פיזיקה, מתמטיקה וכימיה ביחס לבתי ספר יהודים.

דלית שטאובר: לאור העלייה במספרי הלומדים אני מבינה שמציעים יותר ויותר כל הזמן.

עינת וילף: אבל האם הנגישות היא עדיין פחות מהמגזר היהודי או שגם הנגישות היא יותר?

דלית שטאובר: לא נתקלנו בשום קושי כזה במגזר הערבי או במגזר שאינו יהודי.

דלית שטאובר: למיטב ידיעתי, אין בעיה כזאת.

עפרה מייזלס: אני אולי אתן את הדוגמה של פיזיקה.

עפרה מייזלס: מספר העוברים 5 יחידות פיזיקה במגזר הלא יהודי עלה מ-1,400 לקרוב ל-1,800 במהלך קרוב לעשור.

עפרה מייזלס: זאת עלייה דרמטית.

עפרה מייזלס: עשייה מהסוג הזה דורשת הכנה קודם.

עפרה מייזלס: זה לא שמישהו פתאום מגיע לכיתה י' ולהחליט.

עפרה מייזלס: צריך גם בכיתות ז'-ט' להיות בתוך המדעים.

עפרה מייזלס: אני רואה עשייה מאוד יפה במגזר הלא יהודי.

עינת וילף: האם מישהי מכן נתקלה בעניין הזה של שעון נוכחות ב"עוז לתמורה" כחסם למורים למדעים?

דלית שטאובר: אני חושבת שאני מבינה את הסוגיה שאת מתכוונת אליה.

דלית שטאובר: קודם כל, לא היתה נשירה ממערכת החינוך של מורים בעקבות "עוז לתמורה".

דלית שטאובר: אלא מאי?

דלית שטאובר: "עוז ותמורה" שינה את מבנה העבודה ואת היקף שעות העבודה של המורה.

דלית שטאובר: מורה שמשרתו היתה קודם 24 שעות 100% הוראה עם גמולי בגרות כאלה ואחרים ובפועל לימד 18-19 שעות פרונטאליות, צריך עכשיו לשעות בבית הספר 40 שעות כמשרה מלאה.

עינת וילף: עם שעון נוכחות?

דלית שטאובר: בוודאי.

דלית שטאובר: חלק גדול מהמורים המצוינים לפיזיקה ולמתמטיקה, עבדו ביותר מבית ספר אחד.

דלית שטאובר: נדמה לי שאת מצביעה על התופעה הזאת.

דלית שטאובר: עכשיו, מאחר ו-40% משרה יש להם שעות תומכות הוראה ויש להם שעות פרטניות כחלק מהמשרה, בעצם העומס עליהם בעבודה ביותר מבית ספר אחד הוא גדול.

דלית שטאובר: אנחנו אישרנו למורים האלה לעבוד מעבר למשרה.

דלית שטאובר: כתוצאה מכך שגם השכר של המורה עלה ב-42% כתוצאה מ"עוז לתמורה" והוא שוהה יותר שעות בבית הספר, אז בעצם במקצועות האלה מבוקשים יותר מורים כי חלק מהמורים האלה התחלקו על יותר מבית ספר אחד.

דלית שטאובר: אני חושבת שאת מצביעה על התופעה הזאת.

עינת וילף: יכול להיות שגם כאן צריך למצוא פיתרון.

עינת וילף: שני דוברים ביקשו להתייחס.

מסעוד גנאים: את התופעה הזאת של תלמידים שלומדים 5 יחידות מתמטיקה ואחר-כך משכנעים אותם לגשת ל-3 יחידות, אני מכיר מקרוב, כמורה לשעבר וגם כאב לתלמידים ביב'.

מסעוד גנאים: אני מניח שהקושי במתמטיקה לא מתחיל בכיתה יב'.

מסעוד גנאים: זה תהליך שמתחיל מבית הספר היסודי.

מסעוד גנאים: אנחנו "מאשימים" את התלמידים כאילו שאין להם אינטליגנציה וכוח.

מסעוד גנאים: הם מתקשים, הם רוצים זכאות בלי ה-5 יחידות.

דלית שטאובר: אמרתי לך שהם עושים את החישוב.

מסעוד גנאים: אומרים לי שהמבחן של 5 יחידות הוא קשה מאוד ולא רבים יכולים לפתור אותו.

מסעוד גנאים: האם אפשר לבחון את הגישה עצמה, איך ללמד מתמטיקה ואיך למוד מתמטיקה.

מסעוד גנאים: אולי אפשר לרכוש ניסיון ממדינות אחרות בעולם.

מסעוד גנאים: אני לא מתמחה בתחום אבל אולי דרושה דוקטרינה אחרת?

דלית שטאובר: נשמע את ההתייחסויות של המשתתפים ואז אציג את העשייה שלנו ואתייחס לשאלות.

עינת וילף: אורית חזן מהטכניון, בבקשה.

אורית חזן: שלום.

אורית חזן: תודה על זכות הדיבור.

אורית חזן: אני רוצה להציג את הדברים שהטכניון עושה באופן מאוד מערכתי, גם מנקודת המבט של התלמידים וגם מנקודת המבט של המורים.

אורית חזן: אנחנו יכולים לדאוג שיהיו הרבה תלמידים אבל אם לא יהיו מורים אז זה לא יעזור לאף אחד.

אורית חזן: מבחינת התלמידים.

אורית חזן: אתם מוזמנים להיכנס לאתר הטכניון ולראות שם את מדיניות הקבלה החדשה לטכניון.

דלית שטאובר: אתם עשיתם דבר מדהים בשיתוף איתנו.

אורית חזן: תודה.

אורית חזן: זה נכון, זה נעשה בשיתוף עם משרד החינוך.

אורית חזן: זה נכון שהתכנית הזאת נבנתה עם משרד החינוך, היא מאוד מתאימה למגמה של עידוד לימוד מקצועות מדעיים טכנולוגיים.

אורית חזן: הרעיון שלתלמידים יהיה מקבץ של 5-5-5, מתמטיקה, פיזיקה, ביולוגיה או כימיה ועוד מקצוע שלישי או מדעי או טכנולוגי מהקבוצה המובילה של המקצועות הטכנולוגיים.

אורית חזן: כל מי שייכנס לאתר של הטכניון יראה את מדיניות הקבלה ויראה שזה לא נכון שאפשר לקבל 75 יחידות ולקבל בחישוב הקבלה ציון יותר גבוה מ-104.

אורית חזן: זה פשוט לא נכון.

אורית חזן: המספרים מאוד פשוטים וזה לא נכון.

אורית חזן: עדיף לקבל 70 ב-5 יחידות בשביל להיכנס לטכניון.

עינת וילף: עדיף לקבל 70 ב-5 יחידות מאשר לקבל 100 ב-4 יחידות?

אורית חזן: תיכנסו למספרים ותיראו.

עינת וילף: זה מיוחד לכם, לא?

אורית חזן: אני מוכנה להסביר את המתמטיקה.

אורית חזן: זה מנקודת מבט של התלמידים.

אורית חזן: קיבלתי את המייל שמשרד החינוך הפיץ לכל המנהלים והמנהלות.

עינת וילף: כיוון שרואים את הערוץ וכיוון שיש תלמידים שחושבים שעדיף להם לקבל 100 ב-4 יחידות על פני 70 או 80 ב-5 יחידות, תקדישי שתי דקות להסביר למה הם טועים.

עינת וילף: אולי כך נציל כמה וכמה תלמידים.

אורית חזן: הדבר הכי טוב שהם צריכים לעשות זה להיכנס לאתר הטכניון.

אורית חזן: הם יראו כמה דברים טובים יש בטכניון, איזה דברים מעניינים, איזה אנשים נפלאים.

אורית חזן: בצד ימין, באתר הטכניון יש חדשות והאייטם הראשון או השני מדבר על מדיניות הקבלה החדשה של הטכניון.

אורית חזן: יש שם טבלה.

אורית חזן: למשל, במתמטיקה, המשקל שנותנים לציון ב-5 יחידות הוא כפול 10.

אורית חזן: ב-4 יחידות הוא כפול 8.

דלית שטאובר: חשוב להסביר את העיקרון.

דלית שטאובר: הטכניון עשה מעשה כדי לעודד מצוינות במתמטיקה ובמקצועות מדעיים בכך שהוא אומר לתלמידים: ברגע שאתם עושים את זה, אני מגדיל לכם את הבונוס מעל ומעבר.

דלית שטאובר: זה מה שמסבירה עכשיו נציגת הטכניון.

אורית חזן: חוץ מזה שיש גם את התוספות, שמקבלים עוד 30 נקודות לציון.

אורית חזן: אני מציעה שכל תלמיד ותלמידה יעשו לעצמם את החשיב, מה קורה אם הם לומדים רק שני מקצועות או מה קורה אם הם לומדים 3 מקצועות.

עינת וילף: עדיין בגלל שזה מכריע, בגלל שכל-כך הרבה תלמידים עושים את החישוב הזה וכל-כך הרבה מורים עושים את החישוב הזה וברגע האחרון, תסבירי לתלמידי ישראל מדוע כדאי להם לקבל 80 ב-5 יחידות על פני 100 ב-4 יחידות.

אורית חזן: בתנאי שאחר-כך נדבר על המורים.

עינת וילף: ברור.

אורית חזן: ניקח את מתמטיקה.

אורית חזן: ב-5 יחידות הם מקבלים בונוס 30 נקודות.

אורית חזן: הבונוס יהיה חיבורי, דהיינו, לציון 90 במתמטיקה, התוספת תהיה שווה ל-30 נקודות.

אורית חזן: זה רק ב-5 יחידות.

אורית חזן: אם המשקל הוא כפול 10, אז נגיד שקיבלת 70 ב-5 יחידות אז יש לך 100, שזה ה-30 נקודות הנוספות.

אורית חזן: תכפילי ב-10 וקיבלת 1,000.

אורית חזן: לא כל-כך התעמקתי ב-4 יחידות אבל ב-4 יחידות התוספת היא 10 נקודות והמשקל הוא כפול 8.

עינת וילף: כלומר, אם הוא קיבל 100 ב-4 ביחידות, הוא מקבל 110 וכפול 8 זה 880, שזה פחות מ-1,000.

עינת וילף: זה רק בטכניון?

אורית חזן: אני יודעת רק על הטכניון.

עינת וילף: אחר-כך נשמע לגבי אוניברסיטאות אחרות.

עינת וילף: מכאן אנחנו אומרים לתלמידי ישראל שבטכניון כדאי לעשות 5 יחידות ולהיבחן ב-5 יחידות.

אורית חזן: אני יודעת שהמנכ"לית וראש המנהל למדע ולטכנולוגיה נפגשו עם ההנהלה ושמעו את זה.

אורית חזן: עכשיו נדבר על המורים.

אורית חזן: בשנה שנה וחצי הטכניון התחיל גישה שונה להוראת מדע וטכנולוגיה.

אורית חזן: הרעיון הוא לקחת את הפול האדיר של בוגרי ובוגרות הטכניון – אני מדברת רק בוגרי ובוגרות הטכניון שיש להם ידע מדעי, טכנולוגיה, הנדסי מצוין, כי הם גמרו את הטכניון – שנמצאים בכל מיני שלבים בחיים שלהם.

אורית חזן: תחשבו, למשל, על מהנדס או מהנדסת בגיל 35.

אורית חזן: הם גמרו את הטכניון לפני 10 שנים.

אורית חזן: הם מאוד מצליחים בהייטק אבל אתם יודעים שבהייטק יש הרבה משברים ומאוד קשה לעבוד בו הרבה שנים.

אורית חזן: לפעמים רוצים לעשות שינויים כי יש אילוצים ולפעמים המערכת מאלצת לעזוב בגיל 40.

אורית חזן: אנחנו אומרים להם שבלי התחייבות מראש יבואו לעשות תואר ראשון נוסף בהוראת הטכנולוגיה והמדעים שכולל תעודת הוראה.

אורית חזן: תקבלו מלגת שכר לימודים לשנתיים - - -

עינת וילף: כלומר, אתם מאתרים אותם ופונים אליהם.

אורית חזן: כן, יש לנו רשימת תפוצה של כל הבוגרים והבוגרות.

אורית חזן: זה גם בפייסבוק של ארגון הבוגרים, זה גם היה בעיתונות והופיע באתרים.

אורית חזן: זה מאוד נגיש לכל מי שרוצה.

אורית חזן: עכשיו זה גם מתגלגל מפה לאוזן בחברות ההייטק כי התכנית הזאת קיימת כבר שנה.

אורית חזן: בתכנית של יום בשבוע או שני חצאי ימים, אתם באים לטכניון, מקבלים מלגת שכר לימוד לארבעה סמסטרים ובסוף מקבלים את התואר הזה שכולל תעודת הוראה במדעים או בטכנולוגיה ויכולים לעשות איתו מה שרוצים.

עינת וילף: המימון של זה תרם?

אורית חזן: מייד, אני רוצה לתת נתונים.

אורית חזן: אני רוצה להסביר על הרציונאל שאנחנו לא מחייבים, זה מאוד חשוב.

אורית חזן: אנחנו אומרים שהידע של הוראה ולמידה מאוד חשוב גם בהייטק.

אורית חזן: אני מכירה טוב את ההייטק הישראלי, יש שם תהליכי למידה והוראה בצוות וללקוחות וגם שם צריך לדעת ללמד וללמוד שם.

אורית חזן: דבר שני, אנחנו יודעים שגם אם זה לא רלוונטי להם כרגע – היה משהו כשהם היו צעירים והם רצו ללמוד את זה אבל האילוצים, הלחץ והכסף גרמו להם ללכת ללמוד מדע או הנדסה בטכניון.

אורית חזן: דבר שלישי, אני חושבת, מתוך שיחות עם אלה שהתחילו ללמוד השנה, שיהיה אולי מודל חדש של מורים שגם קצת יתייחס לקשיים שאתם ציינתם.

אורית חזן: האנשים האלה רוצים לתרום ולתת והם גם טובים, אתם צריכים לראות אותם.

אורית חזן: הם טובים גם פדגוגית וגם מבחינת הידע.

אורית חזן: הם אומרים: אולי נלמד כיתה או שתיים בבוקר לפני שאנחנו הולכים להייטק, בשביל הנשמה ובשביל הכיף.

אורית חזן: נביא לתוך בית הספר את כל הידע שיש לנו מההייטק.

אורית חזן: נביא את הדברים הכי חדשניים, הדברים הכי יצירתיים שאנחנו עושים.

אורית חזן: נהיה חלק מאווירת בית הספר ואחר-כך נלך להייטק ונספר לחבר'ה כמה דברים טובים עשינו היום.

אורית חזן: יכול להיות שכשהם יגיעו לגיל 40 או 45, הם יהיו חלק מהמנגנון הבית ספרי והם ירצו לעזוב או שיהיה משבר שייאלץ אותם לעזוב.

אורית חזן: אז הם כבר יהיו חלק מהמנגנון ויהיה להם יותר קל להשתלב.

אורית חזן: בדרך הזאת אנחנו גם פותרים את בעיית השכר כי עיקר ההכנסה שלהם תהיה מתוך העבודה שלהם בהייטק.

אורית חזן: הם יקבלו שכר על העבודה שלהם בבית הספר אבל עיקר ההכנסה תהיה מההייטק.

אורית חזן: גם עניין השחיקה ייעלם, זה רק ייתן להם יותר אנרגיה לתרום.

אורית חזן: אני אתן לכם נתונים כדי שתבינו את הפוטנציאל שלהם.

אורית חזן: השנה, תשע"ב, התחילו 60.

אורית חזן: בשנה הבאה נרשמו כבר 20.

אורית חזן: היעד שלנו שיהיו 100 כל שנה.

אורית חזן: יש 90,000 בוגרי טכניון במהלך השנים.

אורית חזן: אם ב-10 שנים נגיע ל-700-800 אנשים, שמצד אחד יש להם ידע טכנולוגי, מדעי הנדסי מאוד מעודכן ומצד שני, יש להם את היכולת ללמד, מספיק שכל אחד ילמד כיתה או שתיים.

קריאה: זה רק בתיאוריה.

עינת וילף: אני אבקש לא להפריע.

אורית חזן: זה החזון ויכול להיות שזה מה שיקרה גם בסופו של דבר.

אורית חזן: הנתונים מאוד מעניינים.

אורית חזן: מתוך ה-60 שהתחילו בשנה האחרונה, אני אדבר גם על מגדר וגם על מגזר כי זה מאוד מעניין.

אורית חזן: ההתפלגות שלהם, המגדרית והמגזרית, משקפת את האוכלוסייה במדינת ישראל.

אורית חזן: הרוב הם גברים יהודים.

אורית חזן: קחו בחשבון שזה מדגם מוטה כי אלה בוגרי טכניון ורוב בוגרי הטכניון הם גברים יהודיים.

אורית חזן: עדיין, שני שליש מהם אלה גברים יהודים.

אורית חזן: בקיצור, יש שם רוב לגברים יהודים.

אורית חזן: בערך שליש מהמגזר הערבי.

אורית חזן: זה דבר מעניין כי זה מראה שהתכנית הזאת פונה לאוכלוסייה שמלכתחילה לא בחרה במקצוע בגלל האילוצים שכולנו מכירים.

אורית חזן: לגבי מימון, הם מקבלים מלגת שכר לימוד מהטכניון.

אורית חזן: זה מה שאמרתי קודם, הרעיון עכשיו הוא שהטכניון נותן.

אורית חזן: הוא מקבל את הבוגרים של מערכת החינוך.

אורית חזן: בסופו של דבר זה לא לתת ולקחת וזה לא סכום אפס כי כולם הרוויחו.

עינת וילף: אם, למשל, הטכניון גייס תרומות ייחודיות לתכנית הזאת - - -

אורית חזן: במקביל, אנחנו מגייסים לזה תרומות אבל הוא לא התנה את זה בהתחייבות למשרד החינוך.

אורית חזן: הוא לא התנה את זה בקבלת תרומות אלא פשוט הטכניון יצא לדרך.

אורית חזן: קל לעשות את החישוב.

אורית חזן: זה 60 כפול מלגת שכר לימוד לשנה.

אורית חזן: זה מה שהטכניון השקיע בזה.

עינת וילף: מתקציבו.

אורית חזן: נכון.

אורית חזן: זה ברור שאם התלמידים יהיו יותר טובים, יהיו סטודנטים יותר טובים, יהיו חוקרים יותר טובים.

אורית חזן: זאת מערכת אחת שמזינה את עצמה.

אורית חזן: זה לא דבר אחד על חשבון השני.

אורית חזן: דבר נוסף.

אורית חזן: אנחנו גם הפעלנו קליניקה חינוכית מדעית השנה ויש סטודנטים שלומדים בטכניון ואנחנו נותנים להם הכשרה של סמסטר אחד לחניכה של קבוצות קטנות של תלמידים ובסמסטר השני הם הולכים לבתי ספר פעם בשבוע לשעתיים שלוש.

אורית חזן: הם מסייעים לתלמידים שבית הספר רוצה לקדם.

אורית חזן: השנה זה היה פיילוט.

אורית חזן: נדמה לי שהות"ת מממן את הפעילות הזאת והשנה היו בערך 30.

אורית חזן: אנחנו מקווים שבשנה הבאה זה יגדל לכל חיפה ולאזורים יותר רחוקים.

אורית חזן: חלקם רצו ללמד בבתי הספר שבו הם למדו.

אורית חזן: הם עושים את זה בימי שישי כשהם נוסעים הביתה.

עינת וילף: היתה לי שיחה עם מישהו שאחראי על בחינת הנושא של לימוד המדעים בבריטניה.

עינת וילף: גם שם המצב קשה.

עינת וילף: אחד הרעיונות שהם העלו, ואני אשמח לשמוע את דעת האוניברסיטאות, זה לאפשר למורים למדעים בתיכונים להיות חלק מקבוצות חוקרות באוניברסיטאות.

עינת וילף: שמם יהיה על פרסומים מדעיים, שהם יהיו חלק מקבוצות חוקרות.

עינת וילף: האם אצלכם יש איזו מחשבה לשלב מורים למדעים בתוך קבוצות חוקרות באוניברסיטאות עצמן?

אורית חזן: קודם כל, אם מורים ירצו, אני בטוחה שאפשר יהיה לעזור להם.

אורית חזן: אני חושבת שהפעילויות שציינתי הן פעילויות שהן בלתי תלויות בדבר.

אורית חזן: הן לא תלויות בתנאי ההעסקה של המורים, הן לא תלויות ברצון טוב של אף אחד חוץ מאשר ברצון טוב של אנשים שבאמת רוצים ללמוד, לקדם ולתרום.

אורית חזן: אין לי ספק שאם דבר כזה יקודם ויעודד על-ידי משרד החינוך, תהיינה הרבה אפשרויות בתוך הטכניון.

עינת וילף: באוניברסיטאות יש כיוון מחשבה כזה בכלל?

דבורה מרגוליס: אני משערת שאם תהיה יוזמה כזאת, אפשר יהיה לבדוק היתכנות ורצון מצד המורים.

דבורה מרגוליס: אני לא בטוחה שמה שמפריע היום למורים למתמטיקה בתיכונים זה נושא הפרסומים המדעיים.

דבורה מרגוליס: אם זאת הבעיה, אני בטוחה שהאוניברסיטאות ישמחו להתגייס ולעזור.

דבורה מרגוליס: אני לא רואה כאן בעיה.

דבורה מרגוליס: הנושא של לימודי מדעים בתיכונים, הקליינטים של לימודי המדעים בתיכונים אלה האוניברסיטאות.

דבורה מרגוליס: יש דאגה מאוד גדולה כבר תקופה מאוד ארוכה, בקרב ועד ראשי האוניברסיטאות בנושא הזה.

דבורה מרגוליס: הדאגה הזאת הובעה לפני שנה ושנתיים במכתבים שהגיעו מדיקני הפקולטה למדעים, מדעי החיים ומדעים מדויקים, על מידת ההשקעה שהאוניברסיטאות נדרשות להשקיע בהבאה של סטודנט שנה א' לרמה שבה הוא יוכל להתחיל ללמוד בתחומים האלה.

דבורה מרגוליס: לעניין המתמטיקה.

דבורה מרגוליס: למיטב ידיעתי ומכל מה ששמעתי באקדמיה, המתמטיקה היא בסיס להמון תחומים, לא רק בתחומים של מדע וטכנולוגיה אלא גם בתחומים הומניסטיים או סמי הומניסטיים.

דבורה מרגוליס: לכן ברור לחלוטין שמאוד חשובה האיכות של התלמידים שלומדים את התחומים האלה.

דבורה מרגוליס: המהלך שעשה הטכניון הוא בראשותו של פרופ' פול פייגין, שהוא המשנה הבכיר של נשיא הטכניון.

דבורה מרגוליס: הוא עומד גם בראש הצוות הבין-אוניברסיטאי למדיניות קבלה בתוך ור"ה.

דבורה מרגוליס: זה גוף שמאחד גם את אנשי המנהלה שעובדים עם קבלת סטודנטים וגם את אנשי האקדמיה שעוסקים בזה.

עינת וילף: יש מחשבה לאמץ את מדיניות הטכניון לכלל האוניברסיטאות.

דבורה מרגוליס: זה בדיוק מה שאני אומרת.

דבורה מרגוליס: הוא מוביל מהלך שעכשיו הוא ברמת כלל הרקטורים של 7 האוניברסיטאות למחקר של ישראל, כולל האוניברסיטה הפתוחה כמעמד של משקיפה.

דבורה מרגוליס: השאיפה שלנו, ביחד עם משרד החינוך – אני יודעת שפרופסור פייגין נמצא גם בוועדות שנמצאות אצלכם בתחומים אחרים.

דבורה מרגוליס: אנחנו מנסים להפוך את הדבר הזה למשהו שהוא נוהג או נוהל.

דבורה מרגוליס: נשאיר כרגע את ההגדרה המשפטית של זה אבל שזה יהיה משהו שיהיה נכון לכלל המערכת האוניברסיטאית בהתייחסות שלה למי שלומד מדעים וטכנולוגיה.

עינת וילף: אז צריך עוד יותר לחזק את הקריאה לעשות 5 יחידות במתמטיקה כי עוד מעט זה יהיה בכל האוניברסיטאות.

עינת וילף: תום, מורה למדעים בביולוגיה.

תום היוס גיימס: שלום.

תום היוס גיימס: אני רוצה להתייחס לנושא של גיוס בוגרי אקדמיה במקצועות המדעיים במקצוע ההוראה.

תום היוס גיימס: נאמר פה שבמגזר הלא יהודי המצב הרבה יותר טוב מהמגזר היהודי מבחינת גיוס המורים והיוקרה של המקצוע.

תום היוס גיימס: אני מניח שתנאי ההעסקה של המורים במגזר הלא יהודי זהים לתנאי ההעסקה במגזר היהודי.

תום היוס גיימס: זאת אומרת, שנושא היוקרה של המקצוע הוא נושא שיש לתת עליו את הדעת.

תום היוס גיימס: אמנם הנושא הכלכלי של מהו תלוש המשכורת שמורה מקבל הוא נושא מהותי שמהווה שיקול.

תום היוס גיימס: ברגע שסיימתי את התואר שלי בביולוגיה באוניברסיטת תל-אביב, אני חשבתי מה אני אעשה עם תלוש המשכורת שלי כמורה וזה מאוד ציער אותי מגוון האפשרויות שלי לקבלת התלוש הזה.

דלית שטאובר: במיוחד אם אתה בתל-אביב.

תום היוס גיימס: נכון.

תום היוס גיימס: הסיבה שהלכתי להיות מורה היא לא סיבה שקשורה לכסף אלא היא על אף הכסף.

תום היוס גיימס: בכל מקצוע, ולא משנה באיזה ענף, יש שיקולי יוקרה, יש שיקולי הגשמה עצמית, יש תחושת שליחות וסיפוק.

תום היוס גיימס: במדינה שלנו כיום יש בעיה תדמיתית מאוד גבוהה למקצוע ההוראה.

תום היוס גיימס: אני מאמין שהפיתרון יכול להיות מצוי גם בנושא של קמפיין תקשורתי להעלאת יוקרת המקצוע.

תום היוס גיימס: זה נעשה בעבר - - -

דלית שטאובר: כמו: מורה טוב, מורה לחיים.

תום היוס גיימס: למשל, כמו, "צא לנוף ואל תקטוף", ששינה באופן גורף מגמה התנהגותית של תושבי ישראל.

תום היוס גיימס: אפשר לעשות שינוי גם בתחום הזה.

תום היוס גיימס: בסופו של דבר, מורים שנמצאים במערכת – לא נדבר על "עוז לתמורה" – הם נמצאים שם על אף השכר שהם מקבלים.

תום היוס גיימס: אם אפשר היה לאפשר לאדם שמסיים מקצוע מדעי להגיד לאדם: אנחנו צריכים אותך כשליח, אנחנו צריכים אותך כמנהיג.

תום היוס גיימס: אנחנו צריכים שתכשיר את הדור הבא של הילדים בישראל וניתן לו את התחושה של הסיפוק והשליחות, אולי נוכל לגייס עוד כמה מורים.

תום היוס גיימס: אמנם לא עשיתי סקר אבל אני שומע סביבי חברים שנמצאים בתחום שלי ואומרים: שמע, קסם לנו הרעיון של להיות מורה, אבל להיות מורה?

תום היוס גיימס: למה?

תום היוס גיימס: כן, אני רוצה שאנשים יגידו: בטח להיות מורה כי זה אחד התפקידים הכי חשובים בחברה הישראלית.

תום היוס גיימס: זאת תודעה חברתית.

תום היוס גיימס: בתודעה הציבורית הישראלית, מקצוע ההוראה לא נחשב כמקצוע שהוא אחד מהחשובים בחברה הישראלית.

עינת וילף: תודה.

עינת וילף: כאן בוועדה תמצא בוודאי הד לקריאתך.

עינת וילף: כאן בוועדה הבמה היא של המורים.

עינת וילף: שושי פולטין, מורה לביולוגיה, בבקשה.

שושנה פולטין: שלום.

שושנה פולטין: כאמור, אני מורה לביולוגיה.

שושנה פולטין: חשוב לי לציין שאני בת 57.

שושנה פולטין: אני רואה בגיל המורים אסון לאומי בחינוך – ממש כך.

שושנה פולטין: בחדר המורים שלי, 50% מהמורים הם מעל גיל 55.

שושנה פולטין: 70% מהמורים הם מעל גיל 50.

שושנה פולטין: אני רואה את זה הרבה מסביבי.

שושנה פולטין: אני גם מדריכה ואני רואה את זה גם בבתי ספר אחרים.

שושנה פולטין: עם כל הכבוד לפיתרון של הטכניון, שיבוא מישהו לשעתיים בבוקר, עוד בתנאים של "עוז לתמורה", אני לא רואה איך זה נעשה.

שושנה פולטין: זאת אומרת, לא זה הפיתרון.

שושנה פולטין: אני חושבת שממש צריך להכריז על אסון לאומי בחינוך, לא פחות.

שושנה פולטין: זה לגבי גיל המורים.

שושנה פולטין: אני חושבת ש"עוז לתמורה" בהחלט מעמיק את העניין.

שושנה פולטין: זה לא דבר מדיד אבל אני בהחלט שומעת מורים מבוגרים כמוני שאומרים: טוב, ברגע שנעבור ל"עוז לתמורה" מלא אני פורש.

שושנה פולטין: זאת אומרת, המורים האלה אומרים שהם יפרשו.

שושנה פולטין: השינוי ב"עוז לתמורה" מבחינת אורך החיים הוא כל-כך דרסטי, שהרבה מורים ותיקים פשוט לא רוצים לעמוד בפני העניין הזה ובהחלט מתכוננים לפרוש.

שושנה פולטין: אני חושבת שהבעיה תעמיק, מה גם שאני שומעת שבבתי ספר שבאמת עברו ל-100% עוז לתמורה, מורים כבר הורידו מאחוז המשרה שלהם, למרות שהם לא מלמדים בבתי ספר שונים, כי הם לא מעוניינים לעבוד יותר מ-40 שעות או 36 שעות בגיל 55.

שושנה פולטין: אני חושבת שהבעיה הזאת תלך ותחמיר.

שושנה פולטין: הדבר השני שאני רוצה להתייחס אליו זה הנושא של מצוינות.

שושנה פולטין: היום המערכת משדרת זכאות לבגרות, נקודה.

שושנה פולטין: אם אני כמדריכה הולכת לבית הספר ומורה אומר לי: תשמעי, אני הלכתי למנהל ואמרתי לו, מה אתה מעוניין 80% מצטיינים או 100% זכאים?

שושנה פולטין: התשובה שלו היתה חד משמעית – 100% זכאים.

שושנה פולטין: זאת אומרת, אין היום שום נקודה שאומרת למורים ולמנהלים לשאוף למצוינות.

שושנה פולטין: אני חושבת שזה משליך גם על לימודי המתמטיקה.

שושנה פולטין: אם יש איזה סיכוי שבעתיד התלמיד לא יצליח ב-5 יחידות, אז אומרים לו שיעשה 4 וזהו, מה הוא צריך 5 יחידות?

שושנה פולטין: אני מעבירה את רוח הדברים כי אלו הדברים הלא מדידים.

שושנה פולטין: ברגע שהמערכת תשדר מצוינות והמערכת תיבדק על זה – אני אפילו יכולה לספר סיפור אישי.

שושנה פולטין: בתחילת השנה קיבלתי את רשימת הציונים של התלמידים שלי.

שושנה פולטין: 80% מהתלמידים היו ב-85% ומעלה, זאת אומרת, מצוינים.

שושנה פולטין: עמדתי בחדר המנהלת והיו שם שתי מורות שהתלמידים שלהם הם תלמידים חלשים באתגר ובמב"ר.

שושנה פולטין: זה בסדר שהם נותנים להם את תשומת הלב.

שושנה פולטין: מה היה התהליך?

שושנה פולטין: זכאי או לא זכאי?

שושנה פולטין: כך הם עמדו.

שושנה פולטין: עמדתי עם הדף ואף אחד לא שאל אותי בכלל כי זה בכלל לא מעניין.

שושנה פולטין: אני אומרת את זה ברצינות: זה לא מעניין אם התלמידים היום מצוינים.

שושנה פולטין: זה דבר שהמערכת צריכה לשנות.

שושנה פולטין: הדבר השני שאני רוצה להתייחס אליו זאת תכנית "נחשון".

שושנה פולטין: תכנית "נחשון" היא תכנית ממש מצוינת.

שושנה פולטין: היא תכנית מצוינת ללמידה פרטנית.

שושנה פולטין: אני לא רואה בה פיתרון כולל במקום מורים.

דלית שטאובר: נתנו אותה כתמיכה בנוסף למורים.

שושנה פולטין: כן.

שושנה פולטין: תלמידיי משתמשים בה, אני מפנה אותם.

שושנה פולטין: אני משתמשת במצגות "נחשון", אבל היא לא תפתור את בעיית מחסור במורים.

דלית שטאובר: זה לא הוצג כך.

עפרה מייזלס: זה לא קשור, אלה שני דברים נפרדים.

שושנה פולטין: אני מדברת על למידה מרחוק כפיתרון למחסור במורים.

שושנה פולטין: בכל מקרה, בכתבה ב"הארץ" אחד הפיתרונות למחסור במורים היה למידה מרחוק.

שושנה פולטין: אני אומרת מתוך ניסיוני.

שושנה פולטין: היתה לי קבוצה של תלמידים שהשתתפה בפרויקט מצוינות בכיתות ט' ללמידה מרחוק.

שושנה פולטין: במקרה זאת היתה קבוצה של הנדסה גנטית.

שושנה פולטין: זה משהו שהיה מטעם אוניברסיטת בר-אילן ולא מטעם משרד החינוך.

שושנה פולטין: כשראיתי שזה קבוצתי וזה נעשה בכמה בתי ספר, זה לא היה מספיק אטרקטיבי לתלמידים.

שושנה פולטין: מהר מאוד הם איבדו קשב.

שושנה פולטין: היה צורך בתמיכה של המורה המקצועי.

שושנה פולטין: אי-אפשר להשתמש בלמידה מרחוק כתחליף למורה המקצועי.

שושנה פולטין: צריך את המורה המקצועי פלוס, אולי, למידה מרחוק.

שושנה פולטין: הבהרתי את דבריי?

דלית שטאובר: הבהרת מאוד.

דלית שטאובר: אולי אני לא הבהרתי מספיק את תפישת עולמי.

דלית שטאובר: אין תחליף למורה בכיתה, אין תחליף למגע.

שושנה פולטין: זה לא יכול להיות, מוכרח להיות מורה מקצועי בכיתה.

דלית שטאובר: אבל, כשיש מורים ואת תיארת את התהליך, תכנית כזאת נותנת תמיכה שמאפשרת לתלמידים להתמיד ולהיבחן בסופו של דבר.

דלית שטאובר: תמיד טוב שיש עוד רשת ביטחון לתלמידים.

שושנה פולטין: "נחשון" הוא מצוין, כפי שכרגע הוא נעשה.

עינת וילף: ערן אסקרי, מורה למדעים, בבקשה.

ערן אסקרי: אני בן 37, מורה שנה חמישית.

ערן אסקרי: בשנים האחרונות אני בעיקר עם אוכלוסיות של מחוננים ומצטיינים.

ערן אסקרי: יש לי שני דברים לומר.

ערן אסקרי: אחד הדברים קשור למה שאמרו תום ושושי.

ערן אסקרי: כדי לא לחזור על הדברים אני אגיד את זה באמצעות הסיפור שלי.

ערן אסקרי: אני עברתי איזה תהליך.

ערן אסקרי: אחרי שעשיתי תעודת הוראה והגעתי למקצוע הזה מבחירה למרות שידעתי מה זה אומר מבחינה כלכלית.

ערן אסקרי: החלטתי שאני לא רוצה ללמד בתיכון, למרות שתעודת ההוראה שלי היא לתיכון.

ערן אסקרי: התואר הראשון שלי הוא בביולוגיה.

ערן אסקרי: ידעתי מבחינתי מה זה אומר להיות מורה לבגרות.

ערן אסקרי: ידעתי שאני לא רוצה להיות "עבד" של הבגרות.

ערן אסקרי: לימדתי בחטיבה שנה וחצי והבנתי שגם בחטיבה המגמה די דומה.

ערן אסקרי: יש התכווננות מאוד חזקה לכיוון של ציונים.

ערן אסקרי: שנה לפני המיצ"ב יש מבחני מפמ"ר.

ערן אסקרי: בסופו של דבר הגעתי לעבוד עם האוכלוסיות האלה של מחוננים ומצטיינים.

ערן אסקרי: היום אני מלמד ג' עד ו', יכול להיות שבשנה הבאה גם בחטיבה.

ערן אסקרי: הגעתי לנישה הזאת בדיוק מהסיבה ששושי דיברה עליה, למשל, שאין שום תמריץ למורה לעסוק במקצוע הזה מהכיוון של מצוינות.

ערן אסקרי: אני יודע מה זה לוקח ממני.

ערן אסקרי: איזה דברים זה דורש ממני ומה זה לוקח ממני כמורה אם אני צריך לעסוק כל השנה וללמד לפי תכניות עמוסות.

ערן אסקרי: אלה תוכניות רוחב.

ערן אסקרי: אתה צריך לרוץ עם החומר כי אתה צריך להספיק למבחן.

ערן אסקרי: אין שום סיכוי להעמיק בדברים בצורה משמעותית, כדי שהלמידה תהיה משמעותית.

ערן אסקרי: זה לוקח ממני הרבה ולא בשביל זה הגעתי למקום הזה של הוראה.

ערן אסקרי: בנישה שבחרתי לי יש לי קצת יותר לבוא לידי ביטוי.

ערן אסקרי: על-פי רוב יש לי מעורבות הרבה יותר גדולה בתכניות הלימודים.

ערן אסקרי: אני יוצר אותם בעצמי או לוקח תכנית ומשפר אותה.

ערן אסקרי: שם אני יכול גם להעמיק יותר בדברים מסוימים ובדברים אחרים פחות.

ערן אסקרי: להחליט לעצמי יותר את אופי הלמידה שלי.

ערן אסקרי: זה מתסכל אותי.

ערן אסקרי: אני חושב שיש לי הרבה מה לתת גם לאוכלוסיות "הרגילות" או למערכת הפורמאלית אבל אני לא שם כי אני יודע שזה ייקח ממני הרבה דברים שאני לא מוכן שזה ייקח ממני.

ערן אסקרי: זה נושא אחד, שהוא יותר ברמה התיאורטית.

ערן אסקרי: הנושא השני שרציתי לדבר עליו קשור למה שאמרה אורית חזן מהטכניון וזה הנושא של הכשרת מורים.

ערן אסקרי: כשחשבתי לעשות תעודת הוראה בסוף התואר הראשון – אני יודע שיש הכשרות מיוחדות למורים מצטיינים כמו "מכון קרן" או כמו "תכנית רביבים" באוניברסיטה העברית, שהן תכניות להכשרת מורים במחשבת ישראל ובתחומים יותר הומניסטים.

ערן אסקרי: לא היה ידוע לי, לפחות, על קיומה של מסגרת משמעותית להכשרת מורים בתחום המדעים.

ערן אסקרי: זה משהו שחסר.

ערן אסקרי: לדעתי גם היום הוא חסר.

ערן אסקרי: אם יקום גוף כזה, זה יהיה טוב.

עינת וילף: כמו שאתם יודעים, פה בוועדה אנחנו שמים דגש מיוחד על קולם של המורים ומעמדם של המורים.

עינת וילף: לכן גם היה חשוב לי היום שיבואו מורים לוועדה ויבטאו את הדברים שהם מרגישים ורואים מתוך פעילויותיהם בשטח.

עינת וילף: ד"ר רקפת שרון, נציגת ועד המכללות, ממכללת אוהלו.

רקפת שרון: אני מייצגת את המכללות להוראת מורים.

רקפת שרון: המכללה להוראת מורים היא כלי שהיה יכול מאוד לעזור בהכשרת מורים ובסגירת הפערים שאנחנו שומעים עליהם במשרד החינוך.

רקפת שרון: כמה מורים למדעים יהיו בעוד 5 או 10 שנים במחסורים הקיימים?

רקפת שרון: הקושי הגדול שאנחנו רואים בהרבה מאוד מכללות ועל אחת כמה וכמה בפריפריה זה לגייס סטודנטים להוראת המדעים.

רקפת שרון: מכיוון שסטודנט להוראת המדעים צריך ללמוד גם את הדיסציפלינה של המדעים ברמה אוניברסיטאית, ברמה שבה הוא יוכל ללמד את התחום אבל הוא גם צריך לרכוש את היעד איך ללמד.

רקפת שרון: זה משהו שלא כל-כך דיברו עליו פה.

רקפת שרון: מורה שמלמד מדעים זאת דיסציפלינה שצריך לדעת איך לעשות אותה.

רקפת שרון: נתנו פה דוגמאות אישיות.

רקפת שרון: אני בוגרת הטכניון, הדוקטורט שלי הוא מהפקולטה לביולוגיה בטכניון.

רקפת שרון: חשבתי שאין בעיה, אני באה ללמד מורים למדעים ואני מלמדת אותם כפי שלימדו אותי.

רקפת שרון: עומד מרצה, מלמד, עושים בחינה, הכול בסדר.

רקפת שרון: לקח לי פרק זמן והייתי צריכה ללמוד שנתיים במופת בקורס של מורי מורים.

רקפת שרון: היום אני מבינה את החשיבות האדירה של התייחסות לפרופסיה, למקצוע ההוראה, שאנחנו הרבה פחות מדברים עליו.

רקפת שרון: אי-אפשר לעשות את זה בלי שיהיו סטודנטים.

רקפת שרון: לכן זה איזה צוואר בקבוק.

רקפת שרון: יודעים שזה חשוב, מדברים על זה כבר כמה וכמה שנים.

רקפת שרון: יודעים את המספרים, כמו שפרופסור מייזלס אמרה אבל לא מצליחים לגייס סטודנטים, בין השאר כיוון שזה לא יוקרתי.

רקפת שרון: בין השאר, כיוון שהדרישות הן גבוהות ומי שיש לו מוח מדעי יעדיף ללכת לאוניברסיטה וללמוד ולצאת עם תואר.

רקפת שרון: אם באיזו שנה הוא יצטרך לעשות תעודת הוראה או להיכנס לבית הספר בלי תעודת הוראה.

רקפת שרון: אנחנו חושבים שמאוד חשוב לעודד את הסטודנטים להוראת המדעים שיגידו למכללות.

רקפת שרון: יש כמה רעיונות שמתחילים לרוץ ואני חושבת שחשוב מאוד שיחשבו עליהם ביחד או שיעלו אותם לאיזו רמה של מודעות.

רקפת שרון: כן, זה כרוך גם בתקציבים, הלוואה מותנית, מה שמקובל לתת לחלק מהסטודנטים, להפנות אותה באופן גורף למדעים לכל ה-4 שנים.

רקפת שרון: זאת אומרת, זה כן מותנה בכמה שנים של הוראה במערכת, אבל כל שכר הלימוד משולם.

רקפת שרון: דבר נוסף שיכול להשתלב עם חלק מהדברים שעלו, זה מתן מעין קריירה נוספת.

רקפת שרון: זאת אומרת, ללמוד את הוראת המדעים במכללה בתוספת של קורסים ייחודיים שיתנו הכשרה כמו: מדריכי טיול, ניהול, עובדי מעבדה, עובדי יקבים.

רקפת שרון: לא בשביל להסיט מהוראה אלא בשביל לתת איזה מענה למי שמפחד.

רקפת שרון: אני באה מהעולם הזה.

רקפת שרון: אדם שואל את עצמו: אם יהיה לי קשה?

רקפת שרון: אם אני לא אצליח אז מה אני אעשה.

רקפת שרון: קשה אחר-כך לעשות משהו עם ה-B.E.D.

רקפת שרון: מעט מאוד אוניברסיטאות מאפשרות לעבור מב-B.E.D במדעים, למרות שתחום הידע נלמד, לעבור ללמוד בתואר שני.

רקפת שרון: זה גם משהו ששווה לטפל בו.

רקפת שרון: זאת אומרת, מכיוון שתחום הידע נלמד ומאחר והמרצים הם דוקטורים בתחומים הספציפיים, לפתוח את האוניברסיטאות ולאפשר תואר שני לא רק בהוראה אלא גם תואר שני בתחום כמו ביולוגיה.

רקפת שרון: אם זה ישווק נכון, זה אולי יאפשר משיכה של יותר אנשים לתחום הזה.

עינת וילף: לפני הדוברת האחרונה אני אתייחס לנושא הזה: אנחנו מדברים הרבה על הסבה של אנשים שנמצאים במדעים להוראה.

עינת וילף: יש הנחה מובלעת שהדבר הקשה הוא המדעים והדבר שיותר קל – אני יודעת שאתן לא שותפות לתפישה הזאת, אבל ההנחה שמובלעת לפעמים בתכניות האלה זה שאת ההוראה זה דבר שאפשר להוסיף ומה שקשה להשיג זה המדעים.

עינת וילף: אני יודעת שאתן לא שותפות לתפישה הזאת אבל אני חושבת שמאוד חשוב להדגיש פה בוועדה.

עינת וילף: ההוראה לא פחות קשה מהמדעים.

עינת וילף: הייתי טוענת שאפילו למצוא מורה טוב או למצוא מדען טוב, אני לא בטוחה מה יהיה יותר קשה.

עינת וילף: לכן, באותה מידה שיושבים וחושבים על תכניות הסבה למדענים, הייטק, טכנולוגיה להוראה, אני בכלל לא מזלזלת.

עינת וילף: נאמרו כאן משפטים: מורה לתנ"ך שיהיה מורה למתמטיקה זה לא טוב.

עינת וילף: אם יש מורה מצוין ואדם בעל יכולת לימוד גבוהה ואפשר לתת לו הכשרה, תואר ובסיס ידע במדעים, אני רואה בזה שווה בעוצמה לאמירה ההפוכה.

עינת וילף: אני חושבת ששני המקצועות האלה הם מקצועות מאוד קשים, גם ההוראה וגם המדעים.

עינת וילף: ההנחה שאפשר לעשות יותר הסבה בכיוון אחד מאשר הסבה בכיוון שני, אני חושבת שזאת הנחה שאסור שתהיה במערכת.

עינת וילף: אני יודעת שאתן לא שותפות לתפישת העולם הזה.

עינת וילף: נילי אבינון, מפעילי חינוך, בבקשה.

עינת וילף: אח"כ מנכ"לית משרד החינוך.

עינת וילף: תודה.

עינת וילף: האמת הוא שהתחלת בכיוון שרציתי לדבר עליו.

עינת וילף: אני שמחה שהדיון כאן הוא דיון שמתמקד בנושא שמצביע על בעיה הרבה יותר רחבה במערכת.

עינת וילף: כמו שתום אמר, נשאלת השאלה איך אנחנו מייצרים את אותה גאוות יחידה של להיות מורה, שתמשוך אחר-כך מורים טובים למערכת ובכך גם לפתור את הבעיה היותר ספציפית.

עינת וילף: אנחנו מנהלים את הדיון הזה מתוך פרדיגמות שהן בחלקן מיושנות ואנחנו בכלל לא מנסים לפרוץ אותן.

עינת וילף: אנחנו מדברים על דרכי הוראה כפי שהם היום.

עינת וילף: אנחנו מדברים על הכשרה של מורים כמו שהיא היום.

עינת וילף: אנחנו מדברים על מורים בבתי הספר כמו שהם היום ואנחנו מדברים על הקשר הגורדי בין בתי הספר לבין תעודת הסיום לבין האוניברסיטה והמכללות כמובן מאליו וכדבר הנכון והראוי.

עינת וילף: אני רוצה כן להעלות כאן שאלות קצת יותר רחבות.

עינת וילף: אני רוצה לשאול איך מערכת שאין בה מנגנון ניהול קריירה של מורים חושבת שהיא יכולה למשוך כוח אדם פנימה?

עינת וילף: איך מערכת שלא שמה את הדגש על הכשרה של המורים ועל ליווי שלהם במהלך השנים שהם כבר בבית הספר ונותנת בהם את האמון?

עינת וילף: האמון יכול לבוא לידי ביטוי בהרבה מאוד דרכים.

עינת וילף: למשל, אם מוקמות ועדות שדנות בניירות מדיניות, צריכים להיות שם מורים ובדרך-כלל אין.

עינת וילף: למשל, כשבאים לדון בכל מיני סוגים של נושאים שקשורים למורים, לדאוג שמורים יהיו במקומות האלה, מתוך הבעת אמון באוכלוסייה הזאת.

עינת וילף: כל הדברים האלה לא קיימים.

עינת וילף: אז, כשאנחנו באים לשאול את עצמנו למה אין כוח אדם טוב וספציפית במדעים, אני חושבת שקודם כל אנחנו צריכים להידרש לדבר הזה.

עינת וילף: אגב, במרחב הזה אני גם מדברת על אוטונומיה למורים.

עינת וילף: אני מדברת על לתת להם ללמד בשיטות הוראה שונו ת ומגוונות.

עינת וילף: ברגע שיהיה את המרחב ליצירה ולמקום האישי של כל מורה ומורה, אני חושבת שהמקצוע יהפוך להיות הרבה יותר אטרקטיבי ואז, גם מי שלומד היסטוריה וגם מי שלומד מתמטיקה, ירצה אחר-כך גם להיות מורה.

עינת וילף: מכאן תיווצר לא רק תחושת השליחות אלא תחושה של כיף לי להיות בבית הספר, ידיי לא כבולות, נותנים בי אמון ואני יכול ליצור.

עינת וילף: זאת תחושה אדירה שמייצרת גם את הרצון שלנו להיות בכל מקום שאנחנו נמצאים, גם אם זה לא להיות מורה בבית ספר.

עינת וילף: בקצרה אני רוצה לשים את הזרקור על הקשר הגורדי היום בין תעודת הבגרות, 12 שנות לימוד שמתנקזות לתעודת בגרות.

עינת וילף: אנחנו מדברים פה על 4 יחידות, אנחנו מדברים על 5 יחידות, אנחנו מדברים על בונוסים.

עינת וילף: אנחנו לא מדברים על הלמידה המהותית בבית הספר עצמו.

עינת וילף: אנחנו לא מדברים על התלמידים ואיך אנחנו רוצים שהם יספגו את הידע הזה.

עינת וילף: אנחנו רוצים לשכנע אותם ללמוד מתמטיקה?

עינת וילף: בואו לא נדבר איתם על הבונוס שהם יקבלו על 5 יחידות.

עינת וילף: הסיבה שהעלינו את זה היא כי הם לומדים 5 יחידות ויורדים ברגע האחרון בגלל חישובי בונוסים.

עינת וילף: כלומר, יש פה תהליך הפוך, יש את הלמידה אבל אין עניין בבחינה.

עינת וילף: יש דברים אבל כאן זאת תופעה מאוד ייחודית.

נילי אבינון: חשוב לי להבהיר את הנקודה הזאת.

נילי אבינון: קודם כל נדבר על איזה תלמיד אנחנו רוצים ואיזו תעודת סיום אנחנו רוצים לתת לו, שמשקפת תהליך של 12 שנים שהוא עשה בבית הספר.

נילי אבינון: רק אז נידרש לשאלות כמו: איך התעודה הזאת גם יכולה לעזור לאוניברסיטאות בסינון ובמיון?

נילי אבינון: איך אנחנו בתור משרד החינוך, שצריכים להראות יעדים של זכאות לבגרות – נאמר פה מספיק על זה – איך אנחנו בכל זאת גם מדברים על מערכת שיש בה עוד ערכים מלבד ציון איקס או וואי?

עינת וילף: מנכ"לית משרד החינוך, בבקשה.

דלית שטאובר: תמיד עונג גדול לשמוע את המורים מדברים.

דלית שטאובר: כפי שנאמר כאן, קודם כל, הצבנו את נ תוני הלומדים.

דלית שטאובר: כדי ליצור שינוי, הן בנתוני הלומדים והן במספרי המלמדים ובאיכות של הקבוצות האלה, מדובר בתכנית ארוכת טווח שנדרשת, מעבר לפתרונות מיידיים שאותם אני אציג.

דלית שטאובר: תלמיד לא בוחר ללמוד 5 יחידות מתמטיקה בכיתה י', אם לא היה משהו שהתחיל קודם, שתמך במקום הזה.

דלית שטאובר: כנ"ל, אגב, לא רק במתמטיקה.

דלית שטאובר: זה נכון גם לגבי ספרות, גם לגבי ביולוגיה וגם לגבי תנ"ך.

דלית שטאובר: השדר של מצוינות במערכת זה שדר שהוא חלק מהתכנית האסטרטגית של שר החינוך ויעד שלו.

דלית שטאובר: לפני שאני אציג את הנתונים אני רוצה לומר את המהלכים שלנו.

דלית שטאובר: בתכנית היעדים שר החינוך הציב יעד של בגרות איכותית, מעבר ליעד של זכאות.

דלית שטאובר: נעשו מהלכים לכיוון הזה.

דלית שטאובר: אני חושבת שאנחנו צריכים הרבה יותר להביא את זה לקדמת הבמה, להטמיע את זה בצורה יותר נכונה.

דלית שטאובר: אכן, בהנחיית השר, אני לוקחת על עצמי לגבש תכנית לגיבוש היקפי הלומדים בכלל המקצועות המדעיים וגם מקצועות הליבה ומקצועות הרוח, כדי לשדר את השדר של מצוינות וכדי להביא את בתי ספר לעניין הזה של תגמול מול המצוינות, כפי שנאמר כאן על-ידי המורה והמדריכה שושי.

דלית שטאובר: אני מאוד מאמינה במה שאמרה נילי, שהמקום בין רגולציה לאמון ואוטונומיה של מורה, הוא מקום שאנחנו צריכים למצוא את שביל הזהב אליו.

דלית שטאובר: אני אמרתי את זה בהתבטאויות שלי ואני פועלת לכך.

דלית שטאובר: עם כניסתה של יו"ר המזכירות הפדגוגית אני הנחיתי לבדוק את היקפי תכניות הלימודים אל מול השעות, מתוך הנחייה שיהיה זמן למורה להעמיק, להביא את הלהט שלו ואת האהבה שלו כי בלי זה אין מצוינות.

דלית שטאובר: המצוינות יושבת, מצד אחד, על הישגים ברורים ומדדים ברורים ומהצד השני, על אדם אוטונומי שמקבל החלטות וזוכר כל יום למה הוא בחר במקצוע הזה ומביא את המצוינות שלו לידי ביטוי.

דלית שטאובר: זאת תפישת עולם שאנחנו מקדמים אותה.

דלית שטאובר: זה גם יביא למעמד מורה וגם לדברים נוספים.

דלית שטאובר: אנחנו בהחלט רואים עלייה בפונים להוראה, בעקבות המגמות החברתיות האלה, שמחזירות שוב.

דלית שטאובר: יש הבנה היום בחברה לגבי המקום של השליחות והתפקיד החברתי של מורים, יחד עם הרפורמות שהעלו בצורה משמעותית את שכר המורה והביאו אותו לממוצע במשק מבחינת השכר, מה שלא היה שנים.

דלית שטאובר: זה, יחד עם היעדים, אני מאמינה שיביא לידי ניראות, כולל התגמול הדיפרנציאלי שנבנה כרגע כפרמטר ב"עוז לתמורה" של בתי ספר מצטיינים.

דלית שטאובר: צריך להביא לידי ביטוי את הפן הזה.

דלית שטאובר: כדי להגיע למקום הזה אנחנו הלכנו אחורה לבתי הספר היסודיים וחטיבות הביניים.

דלית שטאובר: תגברנו בשעות לימוד רבות מאוד ובימי הדרכה רבים.

דלית שטאובר: בואו נזכור שהקדנציה הזאת נכנסה לפעולה אחרי שנים של קיצוצים מאסיביים במערכת החינוך, שפגעו מאוד בהיקפי השעות, גם ביסודי אבל בעיקר בחטיבת הביניים.

דלית שטאובר: המקצועות המדעיים נפגעו בצורה קשה מאוד כתוצאה מזה.

דלית שטאובר: אנחנו הוספנו אלפי שעות במקצועות המדעיים, כולל אפשרות להקטין קבוצות.

דלית שטאובר: נתנו אפשרות לבתי ספר לחלק שתי כיתות לשלוש קבוצות כדי לאפשר למורה מגע יותר אישי.

דלית שטאובר: הוספנו מאוד ימי הדרכה.

דלית שטאובר: כל תכניות הלימודים רועננו במקצועות המדעיים.

דלית שטאובר: ברור מאוד למורים היום מה הם צריכים ללמד לאורך השנה.

דלית שטאובר: לפני זה המערכת התנהלה בצורה אחרת.

דלית שטאובר: הדברים האלה מאוד מאוד הובהרו וכל מורה זכה לקבל גם הדרכה לחיזוק.

דלית שטאובר: במקביל, אנחנו פיתחנו תכנית.

דלית שטאובר: הרבה מאוד מסלולים של מצוינות במסגרת התכנית של עתודה מדעית טכנולוגית.

דלית שטאובר: במסגרת הזאת גם נפתחו כיתות נוספות שמובילות לבגרות מדעית טכנולוגית איכותית, ל-3 מקצועות מורחבים, כפי שנאמר כאן.

דלית שטאובר: כרגע אני מתייחסת לתלמידים ואחר-כך אתייחס למורים.

דלית שטאובר: במסגרת התכנית הזאת גם נפתחו מעבר לכיתות כ-200 מסלולי מצוינות לתלמידים בכיתות ז' עד יב'.

דלית שטאובר: אני אשאיר לכם כאן תכנית למצוינות במודיעין, שכבר מחטיבת הביניים מעודדת בנות לבחירה במקצועות של פיזיקה, ביולוגיה וכימיה ועוד כהנה וכהנה.

דלית שטאובר: שלא לדבר על מה שאנחנו עושים עם כל האולימפיאדות הבינלאומיות כדי לעודד תלמידים לעשות מעבר למה שקורה בשיעור.

דלית שטאובר: בנוסף, תכנית "טוב" של טכנאי בגרות.

דלית שטאובר: היא נפתחה כדי לענות על צרכי התעשייה שמשוועת לתלמידים שהם בוגרי התחומים האלה.

דלית שטאובר: המטרה שלה היא להכשיר עוד 2,500 טכנאים מידי שנה.

דלית שטאובר: התכנית הזאת מתרחבת.

דלית שטאובר: נפתחו מגמות חדשות בחינוך הטכנולוגי כדי להגיע ליעד גדול יותר במספר הלומדים במג מות האלה.

דלית שטאובר: מספר הלומדים גדל משנת תשס"ט ב-10,000 תלמידים, מ-112,846 בתשס"ט ל-122,653 בתשע"ב, גידול שמהחווה 2.2% מעבר לגידול הטבעי.

דלית שטאובר: כלומר, זאת הצלחה בכל מדד אובייקטיבי.

דלית שטאובר: כפי שאמרתי, גובשה תכנית אסטרטגית לחיזוק החינוך המדעי הטכנולוגי, במסגרתה כבר הוכשרו מאות מורים ללמד מקצועות אלה בשלבי הגיל השונים.

עינת וילף: התכנית הזאת פורסמה?

דלית שטאובר: כן, היא תכנית שמפורסמת.

דלית שטאובר: כל שנה יש הסבות.

עינת וילף: ממתי התכנית האסטרטגית?

דלית שטאובר: 3 שנים.

דלית שטאובר: עכשיו זאת השנה השנייה.

דלית שטאובר: שנה של תכנון ושנתיים של ביצוע.

עינת וילף: לתכנית הזאת יש תקצוב, יעדים, רואים איך כל שנה מגיעים למספרי המורים?

דלית שטאובר: תקצוב, יעדים, בקרה, ברמת תלמידים וברמת המורים.

עינת וילף: אבקש לקבל אותה ובמושב הבא נרצה להציג אותה.

דלית שטאובר: ד"ר עופר רימון יציג אותה יחד עם שושי המפמ"רית למדעים שנמצאת כאן.

דלית שטאובר: אני חושבת שזה שווה ממש התעמקות בפני עצמה.

דלית שטאובר: כבר מחטיבות הביניים ומבתי הספר היסודיים יש דגש: תוספת שעות, תוספת הדרכה, תוספת עצומה של שעות פרטניות לתמיכה בתלמידים.

דלית שטאובר: בחטיבה העליונה יעדים מאוד ברורים של מצוינות ועידוד המצוינות לבגרות איכותית, כחלק מתכנית היעדים.

דלית שטאובר: לגבי המורים.

דלית שטאובר: הכשרת מורים בפועל התבצעה עם המורים הקיימים, כדי שיהיו להם כל הכלים הנדרשים להוראת התכנית כפי שהיא עודכנה.

דלית שטאובר: כדי לסבר את האוזן, היו חסר למורים בביולוגיה ידע בפיזיקה, שזה חלק מתכנית הלימודים.

דלית שטאובר: נעשתה השלמה, השתלמות והדרכה כדי ליצור את ההשלמה הזאת.

עינת וילף: כמה מההשתלמויות וההסבות הן על-ידי מורים למדעים?

דלית שטאובר: קודם כל, כל ההדרכה מתבצעת על-ידי מורים למדעים מצטיינים שהם מורים מעולים שנשארים ללמד בבתי הספר שלהם ויוצאים בנוסף להדריך את המורים, בתוך בית הספר שהמורה מלמד.

דלית שטאובר: הם מגיעים ליום לבית הספר, הם יושבים עם הצוות של המורים, בשעה שהמנהל מתווה לזה.

דלית שטאובר: מעבר לשעה הזאת הם נכנסים לשיעורים ונותנים סיוע לכל מורה.

דלית שטאובר: אנחנו רואים שיפור מאוד גדול בכל המדדים האובייקטיביים, גם של התוצאות במבחנים בינלאומיים וגם בתוצאות המיצ"ב ואני בטוחה שנראה את זה בהמשך.

דלית שטאובר: פתחנו לימודי מוסמך בהוראה, M-TEACH, תכנית מדהימה.

דלית שטאובר: ביקרתי בה וראיתי את התלמידים.

דלית שטאובר: מדובר באקדמאים שמשלבים לימודי תואר שני עם הכשרה להוראה בבתי ספר על-יסודיים.

דלית שטאובר: מדובר בחבורה של מצטיינים.

דלית שטאובר: במסלול הזה הם לומדים לתואר שני ולתעודת הוראה במתמטיקה ומדעים ויש להם עוד אפשרויות.

דלית שטאובר: אנחנו מעודדים סטודנטים במכללות לחינוך ובאוניברסיטאות ללמוד באחד מתחומי המדעים כהתמחות ראשית ולהכשיר אותם להוראה בתחום הזה.

דלית שטאובר: הכרזנו על זה כדי לתמוך כמקצוע מועדף ונותנים הלוואה מועדפת בסיוע במימון שכר הלימוד בגובה של 5,800 שקלים לכל שנת לימוד.

דלית שטאובר: ההיערכות במסלולים הנ"ל תביא להגדלת מספר הכיתות בהן הנושא יכול להילמד עם מורים מאוד מוכשרים.

דלית שטאובר: כאמור, מדובר במהלך לטווח ארוך.

דלית שטאובר: במיידי יש לנו הסבות ומידי שנה אנחנו מסבים כ-50 מורים נוספים, מעבר למורים שמגיעים: מהנדסים, אנשים שעבדו בכל מיני מקצועות אחרים ורוצים לחזור להוראה.

דלית שטאובר: אנחנו יודעים מראש איפה אנחנו משבצים אותם והשיבוץ שלהם מובטח.

דלית שטאובר: הם נקלטו בהצלחה בלתי רגילה במערכת.

עינת וילף: האם הם מקבלים ליווי בתוך המערכת?

דלית שטאובר: הם מקבלים ליווי.

דלית שטאובר: אי-אפשר להצליח ללא ליווי כי זה מעבר מאוד מאוד קשה.

דלית שטאובר: אנחנו ראינו בשנה שהיה משבר בהייטק לפני מספר שנים והיתה תכנית של הסבה להייטק, היתה נשירה מאוד גדולה ואנחנו הפקנו מזה הרבה מאוד לקחים.

עינת וילף: כמה מורים מצוינים למקצועות לא מדעיים שעוברים הסבה למקצועות מדעיים?

דלית שטאובר: יש לי כאן את כל הנתונים ואני יכולה לפרט אותם.

דלית שטאובר: יש לנו 5 קורסים במכללות שלומדים בהם כ-100 מורים לתשע"ב.

דלית שטאובר: לתשע"ג מיועדים 7 קורסים כאלה שילמדו בהם 160 מורים שחלקם ממשיכים לשנה ב'.

דלית שטאובר: בהסבת אקדמאים יש קורס במכללת הקיבוצים, לומדים בו 27 מורים והוא ייפתח בשנה הבאה.

עינת וילף: אלה מורים שנמצאים בתוך המערכת ומקבלים - - -

שושי כהן: הסבת אקדמאים, לא.

שושי כהן: זה השבחה של כוח הוראה, מורים שבאים מתחום ביולוגיה וכימיה שהם רוב המורים שמלמדים בחטיבות הביניים.

שושי כהן: אנחנו מרחיבים את ההשכלה שלהם ורישוי להוראת הפיזיקה בחטיבות הפיזיקה.

שושי כהן: זה מהלך עם מכללות.

שושי כהן: זאת לא השתלמות, זאת ממש הכשרה.

דלית שטאובר: בנוסף אנחנו פועלים לגייס סטודנטים איכותיים ואקדמאים בעלי תואר ראשון לפחות להכשרה ולהשמה, שאנחנו מעניקים להם פטור משכר לימוד ובונוסים למתמידים.

דלית שטאובר: אנחנו מגייסים אנשים מתחום המדעים וההנדסה לקראת קריירה שנייה.

דלית שטאובר: אלה אנשים בגילאי 35 עד 50.

דלית שטאובר: נותנים להם מענקי עידוד והכרה בוותק קודם, כדי למצב אותם בתוך המערכת כי אחרת הם מייד נושרים בגלל בעיית השכר.

דלית שטאובר: יש לנו כאן סיכום של הפעולות שנעשו ב-4 השנים האחרונות.

דלית שטאובר: נשאיר לכם אותו ברצון.

דלית שטאובר: כפי שאמרתי, אלה הפעולות שנעשו.

דלית שטאובר: בנוסף, אני רוצה לחזור ולהדגיש שאנחנו מבינים שכל מה שאנחנו עושים נותן מענה למיידי ועוד מספר מההכשרות נותנות מענה לטווח הבינוני.

דלית שטאובר: מדובר בסוגיה שצריך להיערך אליה באופן אסטרטגי.

דלית שטאובר: אנחנו מבינים את זה, אנחנו בונים את זה ביחד.

דלית שטאובר: נפגשתי עם פרופסור פול פייגין.

דלית שטאובר: אני חושבת שהיוזמה שנעשית כאן היא יוזמה יוצאת מן הכלל בהיותה פורצת דרך, כי היא מגייסת באופן פרואקטיבי אנשים שהם לא מובטלים, שהם היום נטועים בעולם העבודה.

דלית שטאובר: אומרים להם: אם היתה לכם איזו ציפור קטנה בלב.

דלית שטאובר: אמרתי לפרופסור פול פייגין שעל-פי תפישת עולמי – הרי מדובר באנשים שהשתלבו בחטיבה העליונה.

דלית שטאובר: מדובר על על-יסודי.

דלית שטאובר: אני בהחלט חושבת שצריך לאפשר לאנשים כאלה להישאר נטועים בעולם ההייטק ובעולם התעשייה ולהיות יומיים בשבוע בבית ספר.

דלית שטאובר: כבר פרופסור מייזלס ופרופסור פייגין ייפגשו בעניין הזה.

דלית שטאובר: יש 60 בוגרים של השנה הזאת שהם באמצע.

דלית שטאובר: אמרנו שכבר עכשיו נדאג לשיבוץ שלהם, לסייע להם כדי שהאנשים האלה באמת ייקלטו וההכשרה הזאת תהיה אפקטיבית.

דלית שטאובר: אנשים כאלה, המערכת תתבשם מהם.

דלית שטאובר: הם אוהבים הוראה, הם יביאו לילדים גם את הניחוח של העולם האחר, הם לא ינתקו ממנו והם גם ילמדו בהיקף שלא מנתק אותם מהעולם הזה.

דלית שטאובר: כל המהלכים האלה ביחד, המהלכים האסטרטגיים שעכשיו אנחנו מתכננים אותם, הפעולות האלה שהן לטווח קצר ובינוני והיוזמות המשותפות שלנו עם האקדמיה, עם הטכניון ועם האוניברסיטאות, אמורות לתת מענה.

דלית שטאובר: כפי שאמרתי בשקיפות, אנחנו מבינים שהקושי המרכזי הוא בנושא של מתמטיקה כמקצוע שבו צריך להיערך במספרים מאוד מאוד גדולים, בצורה יותר מינורית למספרים האחרים.

דלית שטאובר: שוב אני מדגישה, אנחנו רואים את זה כיעד הכרחי שלקחנו על עצמנו החל מהשנה הזאת וגם לשנים הבאות.

עינת וילף: תודה רבה.

עפרה מייזלס: אני מאוד רוצה להודות לדוברים.

עפרה מייזלס: מאוד ריגש אותי לשמוע אנשים שמאוד אכפת להם מהמערכת, משקיעים במערכת ומציעים הצעות טובות וחשובות לצרכי חשיבה על האתגרים שעומדים בפנינו כרגע.

עפרה מייזלס: זה מאוד משמח אותי.

עפרה מייזלס: לא משמח אותי שצריך אבל משמח אותי שיש אנשים טובים רבים במערכת שאפשר להיעזר בחשיבה שלהם, בתכנונים שלהם, בהצעות שלהם וברצון ובמוטיבציה לקדם את האתגרים שעומדים בפנינו.

עפרה מייזלס: זאת נקודה אחת שרציתי לומר.

עפרה מייזלס: אני לוקחת מכאן שני דברים לחשיבה, מעבר לדברים שחשבתי קודם.

עפרה מייזלס: אחד, זה הדגש על מסר של מצוינות ולאו דווקא רק במדעים, עם כל הכבוד למדעים.

עפרה מייזלס: צריך אנשים עגולים, שיש בהם כל מיני היבטים וכל מיני תחומים.

עפרה מייזלס: הדבר השני, הוא חשיבה על שינוי בחוויית הלמידה בתוך מערכת בית הספר ואולי זה יהיה מעבר למערכת בית הספר, כך שעבור כל השותפים, המורים והמורות, התלמידים ואנשי ההוראה שנמצאים במערכת, החוויה תהיה חוויה מעצימה ומעשירה ופחות החוויה, שלפחות קיימת בחלק מהמקומות, של לחץ, של מתח ושל היבחנות וכן הלאה.

עפרה מייזלס: זה לא במקום מבחנים אבל זה לשנות משהו באיזון בין הדברים.

עפרה מייזלס: אני אשמח מאוד שכל מי ששומע אותנו ורוצה להיות שותף ולעזור לנו בדרכים המגוונות שכל אחד יכול להביא מכישרונותיו ויכולותיו.

עינת וילף: תודה רבה.

עינת וילף: אני אחזור על הקריאה הזאת כי בשבועות האחרונים, אחת לשבוע הציגה מורה לוועדה את עבודתה.

עינת וילף: היו כמה מורים שעשו דברים מרתקים בתחום המדעים.

עינת וילף: קראנו לזה לגו.

עינת וילף: לקחו את תכנית הלימודים, פירקו אותה ובנו אותה מחדש באופן שעמדו בכל היעדים של תכנית הלימודים אבל זה נעשה באופן לגמרי אחר.

עינת וילף: בזכות זה שהיתה להם גמישות הם הצליחו לעשות את זה.

עינת וילף: אני חושבת שמאוד חשוב שהמורים האלה יוכלו להציג את העבודה שלהם כדי שאפשר יהיה ללמוד מתוך זה.

עינת וילף: אני מסכמת את הדיון.

עינת וילף: אני רוצה להודות לשתיכן על הצגת הדברים, על הדברים שנעשים, על הקדשת הזמן ועל-כך ששמעתם את כל הדוברים.

עינת וילף: אני מברכת על כך שקיימת תכנית אסטרטגית בתחום המדעים.

עינת וילף: אנחנו נבקש לקבל אותה, כולל התקצוב, היעדים והעמידה ביעדים עד כה.

עינת וילף: אנחנו נבקש להציג אותה בתחילת המושב הבא של הכנסת.

עינת וילף: אני חוזרת על הקריאות שנאמרו כאן, לבחון כחלק מהתכנית את מיצוי כוח האדם בכמה כיוונים: מיצוי מורים עולים שנמצאים מחוץ למערכת.

עינת וילף: למצות מורים שעזבו את המערכת ולראות מה נדרש כדי להחזיר אותם.

עינת וילף: להסתכל על שאלת ההסבות וההכשרות באופן דו צדדי ושווה.

עינת וילף: כלומר, מדענים ואנשי טכנולוגיה להוראה ומורים מצוינים למדע וטכנולוגיה, כשני תחומים שהעוצמה והכישרון שנדרשים בהם הם נדירים ולכל הפחות שווים.

עינת וילף: שמחתי לשמוע שנושא הכשרת מורים על-ידי מורים מצוינים נעשית.

עינת וילף: אני רוצה לחזק את המגמה הזאת.

עינת וילף: אני גם טוענת ששם יש את המקום לתת תגמול נוסף, לאותם מורים מצוינים.

עינת וילף: אני מבקשת לברך וגם לחזק את המגמה הזאת.

עינת וילף: בנושא של ליווי מורים, גם לברך על המגמה ולחזק אותה.

עינת וילף: אין ספק שכולנו למדנו.

עינת וילף: לא רק למורים למדעים, לא רק מי שעבר הסבה, תהליך הליווי של מורים חדשים למערכת הוא הדרך הכי טובה להבטיח שכל הכסף שהולך על כל ההכשרות לא מבוזבז כמה שנים לאחר מכן.

עינת וילף: אני רוצה בהחלט להביע תמיכה במהלך של הטכניון ועל אפשרות הרחבתו לכלל האוניברסיטאות בכך שאם יש שיקולים שנעשים ברגע האחרון רק לטובת בחינת הבגרות במתמטיקה, השיטה שלכם מורידה את השיקולים האלה ואני מברכת על כל ניסיון להוריד את השיקולים האלה מסך השיקולים שהתלמידים עושים ברגע האחרון, בבחירה שבין 4 ל-5 יחידות.

עינת וילף: על-ידי כך לעודד אותם להמשיך עם מה שהם יכולים ממילא.

עינת וילף: אני רוצה לחזק ולעודד את הקריאה להיפגש עם מורים למדעים ומורים בכלל כדי לדבר על חוויית ההוראה.

עינת וילף: למצוא, אם צריך, פיתרונות נוספים בכל שאלת הנוכחות, שעון הנוכחות, עוז לתמורה, כדי שאפילו לא נפסיד מורה אחד מהמהלך הזה, שזאת בוודאי לא הכוונה.

עינת וילף: אני רוצה להודות לכן ולהודות לכולכן.

עינת וילף: נשלח לכן את כל הנתונים שהובטחו.

עינת וילף: תודה לכל המשתתפים, הישיבה נעולה.