ועדת הכספים, כנסת 18, פרוטוקול מספר 1191, 2012-09-06 10:00

משה גפני: בוקר טוב.

משה גפני: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה.

משה גפני: על סדר-היום: הצעת חוק לעידוד השקעות הון (תיקון מס' 69 והוראת שעה), התשע"ב-2012.

משה גפני: כמו תמיד, שר האוצר נוהג להשתתף איתנו.

משה גפני: כבוד הוא לנו שאתה כאן ואתה תציג את החוק שתכף נדבר עליו.

משה גפני: ראשית, אני מתנצל בפני חברי הוועדה ובפני האורחים.

משה גפני: רציתי לעשות טוב יותר.

משה גפני: היות ונמצאים בפגרה והיום חמישי, חשבתי לעשות את הישיבה באזור המרכז כדי שיהיה נוח לכולם.

משה גפני: מתברר שעשיתי יותר רע.

משה גפני: אני, למשל, הייתי צריך לחנות את הרכב שלי ליד הפארק הלאומי והלכתי ברגל.

משה גפני: אני לא מתלונן על עצמי אבל אני דורש את כבודם של חברי הכנסת.

משה גפני: גאלב, יש פה באמת בעיה כפי שציינת.

משה גפני: אם יהיה מישהי שירצה לעלות לכאן ולא יוכל, אנחנו נפסיק את הישיבה.

משה גפני: אני מצטער, רציתי לעשות טוב ויצא רע, אני מתנצל.

גאלב מג'אדלה: אפשר היה לעשות את זה במקום יותר צנוע.

משה גפני: זה המקום הכי צנוע מפני שפעם עשו את זה במלונות.

גאלב מג'אדלה: בשנות השבעים זה היה צנוע.

יובל שטייניץ: גאלב, את הישיבה הבעיה נעשה בבקה אל גרבייה, אנחנו נשמח לבוא.

משה גפני: על כל פנים, אני חוזר על ההתנצלות.

משה גפני: אני חושב שאנחנו צריכים לדבר עם המנהל.

משה גפני: הוא היה צריך להגיד לנו שיהיה צפוף.

משה גפני: אנחנו דנים בהצעת חוק לעידוד השקעות הון (תיקון מס' 69 הוראת שעה), התשע"ב-2012, שבניסוח הלא משפטי שלו נקרא "הרווחים הכלואים".

משה גפני: שר האוצר יציג את הצעת החוק.

משה גפני: אני מבקש לומר שהדילמה שנמצאת בהצעת החוק הזאת היא בעצם העובדה שהכנסת חוקקה את חוק עידוד השקעות הון.

משה גפני: אנחנו גם תיקנו את הצעת החוק הזאת בחוק ההסדרים הקודם.

משה גפני: הדילמה היא: האם אנחנו, אחרי הפטורים וההנחות שנתנו לאותן חברות, האם אנחנו נותנים עכשיו הנחות נוספות?

משה גפני: בעניין הזה יש דילמה לא פשוטה.

משה גפני: אנחנו נמצאים בעידן של קיצוצים.

משה גפני: אנחנו נמצאים בעידן שבו ניחתות גזרות לא קלות על הציבור.

משה גפני: הפחתת ההכנסות בניגוד לתחזית, גורמת לכך שאנחנו צריכים לפגוע בדברים מאוד חיוניים.

משה גפני: יכול להיות שבאמצעות החוק הזה ייכנס כסף שימנע קיצוצים נוספים.

משה גפני: החוק הזה לא היה מגיע לעולם אילולא המצב של הגזרות הקשות שעלולות להגיע בנוסף למה שקיים היום.

משה גפני: אדוני השר, אם תסכים, לפני שאתה מציג את החוק, להגיד לוועדה את המצב התקציבי של המדינה היום.

משה גפני: מה מצב ההכנסות?

משה גפני: אתה לא חייב, אבל אם אתה רוצה להגיד.

משה גפני: יש פה חברי כנסת רבים - - -

מגלי והבה: שלא מכירים את המציאות ולא יודעים את המצב.

משה גפני: חברת הכנסת שלי יחימוביץ, אם הוא לא ירצה הוא לא יגיד אבל אני חושב שכולם - - -

שלי יחימוביץ': הוא ירצה אבל זה לא הנושא של הדיון.

שלי יחימוביץ': אתה יודע היטב שזה ייקח שעה.

משה גפני: זה לא ייקח שעה.

משה גפני: אדוני השר, אם אתה מוכן, אז בבקשה.

יובל שטייניץ: צהריים טובים.

יובל שטייניץ: אדוני היושב ראש, חברי ועדת הכספים הנכבדים.

יובל שטייניץ: זאת הזדמנות לאחל שנה טובה לך ולחברי ועדת הכספים.

יובל שטייניץ: אני בטוח שכולנו, קואליציה ואופוזיציה, מתפללים לדבר אחד, שגם בשנה הבאה נצליח לשמור על מקומות התעסוקה, על צמיחה גבוה ואבטלה נמוכה.

יובל שטייניץ: אני רוצה לנצל את ההזדמנות לאחל לך, לחברי הוועדה ולאנשי צוות הוועדה, שנה טובה.

יובל שטייניץ: שנה טובה בכלל ושנה כלכלית טובה בפרט.

יובל שטייניץ: לגבי החוק ולגבי המצב.

יובל שטייניץ: קודם כל, אנחנו נהגנו איזה נוהג ביחד, ששר האוצר מופיע בכל פתיחת מושב ונותן סקירה מקרו כלכלית.

יובל שטייניץ: אם תרצה, נעשה כך גם בפתיחת המושב.

משה גפני: בקצרה לגבי המצב.

יובל שטייניץ: נעשה את זה ונציג את המצב לאשורו.

יובל שטייניץ: מה שכן, יש לנו חוסר בהכנסות המדינה, בעיקר לקראת שנת 2013.

יובל שטייניץ: לכן העברתי בממשלה לפני כחודשיים חבילת צעדים שנועדו לאפשר לעמוד ביעד הגירעון ב-2013, שקבענו אותו על 3% וחוק עידוד השקעות הון כלול בחבילה הזאת.

יובל שטייניץ: יחד עם זאת, תרשה לי לתקן דבר אחד.

יובל שטייניץ: החוק הזה הוא נדרש עכשיו שבעתיים, כתחליף וכאמצעי להימנע מתוספת מיסים, כי הוא שקול או מחליף תוספת מיסים על אזרחי ישראל.

יובל שטייניץ: אבל, בכל מקרה, מרגע שנודע לי על פרשת הדיבידנדים הכלואים לפני כשנה וחצי, בכל מקרה חשבתי שצריך לעשות מהלך כדי לגבות ככל האפשר מאותן חברות ומאותם מיסים שעד היום לא נגבו כלל.

יובל שטייניץ: כאן אני רוצה לפתוח.

יובל שטייניץ: אתה ביקשת שאני אצטרף לדיון למרות שאני פה עם סגן השר ועם אנשי המקצוע והם יציגו אחר-כך את הדברים ויענו על שאלות שבוודאי יהיו.

יובל שטייניץ: בגלל חשיבות העניין נעניתי לבקשתך לבוא לפחות לתחילת הדיון ולהציג את הדברים בעצמי.

זהבה גלאון: אפשר הצעה לסדר, אדוני?

יובל שטייניץ: אני אסיים את דבריי ואת תציעי הצעה לסדר, בסדר?

משה גפני: אתה לא מדבר על המצב הכלכלי?

משה גפני: התפרסם בעיתונים שאנחנו עומדים במצב של 4.1%.

משה גפני: אם זה נכון, זה משנה את התמונה.

יובל שטייניץ: אנחנו עושים מאמץ ומעריכים ומקווים שנצליח לסיים את השנה הזאת בגירעון שהקידומת שלו תהיה עדיין 3%, אולי 3.8% ואולי 3.9%.

משה גפני: זה לא עובר את ה-4%.

יובל שטייניץ: זה המאמץ, אני לא יכול להבטיח את זה בשלב הזה.

יובל שטייניץ: אני חושב שיש סיכוי סביר שנגיע לזה.

יובל שטייניץ: אנחנו עושים מאמץ כרגע לעמוד בדבר הזה.

יובל שטייניץ: אבל, החוק הזה ישפיע בעיקר על הכנסות המדינה לשנת 2013 ולא לשנת 2012.

יובל שטייניץ: עכשיו אני רוצה לומר כמה דברים על החוק כי בסוף בסוף – אפשר להתווכח על החוק וזה לגיטימי אבל יש גם אמת.

יובל שטייניץ: אני קודם כל רוצה לומר.

יובל שטייניץ: אני קראתי בעיתונים טענות על-כך שהחוק הזה הוא תולדה של איזה לחצים.

יובל שטייניץ: אני אומר כאן חד וחלק שאני התחלתי לטפל בחוק לפני יותר משנה.

יובל שטייניץ: אף חברה לא פנתה אלי.

יובל שטייניץ: התחלתי לטפל בחוק הזה ודרשתי לראות מה אפשר לעשות כדי לתקן את המצב, לאחר שבדיון באוצר שמעתי לראשונה את המושג "דיבידנדים כלואים" שלא הייתי ער לו קודם לכן.

יובל שטייניץ: ברגע הזה, כששמעתי שיש דבר כזה, אמרתי שאנחנו צריכים לעשות מאמץ.

יובל שטייניץ: אמרו לי שכנראה הכסף הזה כבר לא יגיע לעולם ואי-אפשר לגבות אותו.

יובל שטייניץ: המצב הנוכחי מאוד נוח לחברות.

יובל שטייניץ: אמרתי שאני לא מוכן להשלים עם זה וצריך לראות מה אפשר לעשות כדי לגבות לפחות חלק מהכספים האלה.

יעקב אדרי: למה זה לא הובא לידיעתך לפני זה?

יעקב אדרי: זה מאוד מוזר לשמוע שפקידי האוצר העלימו משר האוצר.

יובל שטייניץ: אף אחד לא העלים.

יעקב אדרי: כך אני מבין.

יובל שטייניץ: הגבייה המאוד נמוכה, כמעט אפסית, על הדבר הזה, נמשכת כבר שנים ויותר מעשור.

יובל שטייניץ: כנראה חשבו שהכספים האלה אבודים לעולם.

יובל שטייניץ: כשהדבר הזה הגיע לידיעתי החלטתי לטפל בנושא.

יובל שטייניץ: אני אגיד לך למה הדבר דומה?

יובל שטייניץ: גם דבר שלא הייתי ער לו קודם: לפני שנתיים וחצי, יום אחד בדיון באוצר ואני מודה שלא הייתי ער לזה קודם, נודע לי שהמיסים והתמלוגים, למשל, על גז ונפט בישראל הם מהנמוכים בעולם.

יובל שטייניץ: אז החלטתי לטפל בזה.

יובל שטייניץ: הקמתי את ועדת שישינסקי וטיפלנו בזה.

אורי אריאל: - - למה?

אורי אריאל: למה אתה עובר על החוק?

אורי אריאל: - - אתה יכול לענות לנו?

משה גפני: לא.

משה גפני: אסור לך לענות מכיוון שדיברת בלי רשות.

אורי אריאל: איך יכולה הממשלה להיות עבריינית על החוק של עצמה?

אורי אריאל: יכול להיות דבר כזה?

אורי אריאל: שר האוצר, אתה שומע?

משה גפני: חבר הכנסת אורי אריאל, זה לא בסדר.

משה גפני: תאמין לי, לשלי יחימוביץ יש רצון עכשיו להגיד והיא ביקשה הצעה לסדר.

אורי אריאל: שלי, מה את אומרת על חוק שישינסקי?

משה גפני: אולי תדבר איתה אחר-כך אחרי הישיבה?

שלי יחימוביץ': אני אומרת שהחוק הזה ירד מערכו כי מכרסמים בו עוד ועוד.

שלי יחימוביץ': בעצם כבר חברות הגז קיבלו חזרה את מה שהם הפסידו.

משה גפני: אדוני השר, בבקשה.

יובל שטייניץ: בדיוק כמו ששמעתי אז, שבמשך שנים ועשרות שנים הנושא הזה לא טופל והחלטתי לטפל בו ולגבות מחברות הגז את מה שסביר ונכון וצריך לגבות מהן.

יובל שטייניץ: כתוצאה מהחוק הזה, הוועדה כולה וחברי הכנסת פה תמכו והיו שותפים לחקיקת החוק הזה, ייכנס סכום נוסף של מעל 300 מיליארד שקלים למדינת ישראל ולאזרחיה במהלך 20 השנים הבאות.

יובל שטייניץ: עם כל ההבדלים, בצורה דומה, שמעתי על הדיבידנדים הכלואים והחלטתי לפעול בעניין.

יובל שטייניץ: לא היתה שום פנייה ושום לחץ.

יובל שטייניץ: הטיפול בעניין התחיל לאחר דיון באוצר כתוצאה מיוזמה שלי.

יובל שטייניץ: לחברות כנראה נוח המצב הקיים.

יובל שטייניץ: אני רוצה להבהיר.

יובל שטייניץ: בחקיקה הזאת, או לפני החקיקה הזאת, במצב הנוכחי, במשך העשור האחרון לא נכנס כמעט בכלל כסף להכנסות המדינה כתוצאה ממה שמכונה "דיבידנדים כלואים".

יובל שטייניץ: כלומר, החוק הזה בא לשנות מצב ולדאוג שממצב שבו לא הגיע עד היום כסף – איש לא חשב לתקן את זה.

יובל שטייניץ: עובדה שלא היו מהלכים לתקן את זה.

יובל שטייניץ: אני גם לא זוכר שהיתה קריאה בין חברי הכנסת או בממשלה, לפני 4 שנים, 5 שנים או 3 שנים, לתקן את זה.

שלי יחימוביץ': לא היה צריך לתקן.

שלי יחימוביץ': אתם נתתם בחינם, לא היה צורך לתקן.

יובל שטייניץ: בוודאי.

יובל שטייניץ: אפס רווחים והכנסות זה מצב שלא צריך לתקן אותו.

שלי יחימוביץ': אפס רווחים זה כשמסתכלים מתחת לפנס עכשיו.

שלי יחימוביץ': אפשר לחשוב שמישהו היה לוקח את זה ונועל את זה בארון לנצח נצחים.

יובל שטייניץ: אפשר לנסות לסלף כל דבר וכל מציאות כדי לנגח, אבל יש גבול גם לסילוף.

יובל שטייניץ: עד היום לא הגיעו כספים ולא הצליחו לגבות כספים, למרות מאמצים שנעשו בעבר, מאותן חברות, כי המצב החוקי לא אפשר לגבות כספים מאותן חברות.

יובל שטייניץ: עד היום לא היו כמעט הכנסות למדינת ישראל, לטובת המדינה ואזרחיה, מאותם דיבידנדים כלואים.

יובל שטייניץ: זה לא שהיו הכנסות ואנחנו מוותרים על הכנסות.

יובל שטייניץ: חשוב להגיד את האמת.

יובל שטייניץ: לא היו הכנסות ואנחנו באים פה לתקן מצב ולהביא הכנסות למדינת ישראל ולאזרחיה.

יובל שטייניץ: (מוצגת מצגת) אני רוצה להציג שקף אחד ואת שאר השקפים אני אשאיר לדורון.

יובל שטייניץ: זאת תמונת המצב של העשור האחרון, כמה נכנס מאותה חבות מס של דיבידנדים כלואים.

יובל שטייניץ: אתם רואים שזה משהו בממוצע של 40-50 מיליון לשנה.

יובל שטייניץ: זה כמעט אפס וזאת לאחר שרשות המיסים כן השקיעה מאמצים.

יובל שטייניץ: יש אפילו התנהלות בבתי משפט בעניין הזה.

יובל שטייניץ: אבל, הסתבר שלא היה ניתן בגלל המצב החוקי ואי-אפשר לשנות חוקי מס רטרואקטיבית.

יובל שטייניץ: לכן לא היה ניתן לגבות את הכספים האלה.

יובל שטייניץ: לחלק גדול מהחברות היה נוח לא להשקיע את הכספים האלה בחו"ל – אולי כן להפקיד אותם אבל לא להשקיע אותם רשמית, ולא לשלם מס.

יובל שטייניץ: תיראו את הגרף הזה כי זאת האמת.

יובל שטייניץ: האמת בסוף זאת המציאות, זה לא רק סיסמאות, זה לא רק ניגוח.

יובל שטייניץ: זה לא רק ניסיון להפוך כל דבר לאיזו נקודה פוליטית או רווח פוליטי.

יובל שטייניץ: יש גם אמת ומציאות וזאת המציאות.

יובל שטייניץ: ב-2005 – 48 מיליון, זה כלום.

יובל שטייניץ: ב-2006 – 36 מיליון, זה אפס.

יובל שטייניץ: ב-2007 – 6 מיליון.

יובל שטייניץ: ב-2008 – 16 מיליון.

יובל שטייניץ: ב-2009 – 122 מיליון, בגלל איזו חברה אחת שבתנאים מסוימים החליטה להשקיע בחו"ל ולשלם.

יובל שטייניץ: ב-2010 – 17 מיליון.

יובל שטייניץ: לגבי 2011 ו-2012 אין לנו עוד הערכה סופית.

אורי אריאל: ראש הממשלה לא ידע את זה?

אורי אריאל: נתניהו לא הכיר את זה?

מגלי והבה: שאלה טובה.

אורי אריאל: היה שר אוצר, היה ראש ממשלה, ראש ממשלה פעם שנייה.

אורי אריאל: הוא לא ידע את הדברים?

משה גפני: הוא לא עונה שאלות.

משה גפני: יכול להיות שנזמין את שר האוצר לשעבר כדי שתשאל אותו.

אורי אריאל: אני יודע את התשובות.

משה גפני: אגב, לך יש אפשרות להביא אותו לפי התקנון.

אורי אריאל: זה רעיון טוב.

משה גפני: בסדר, תעשה את זה בוועדה שלך.

אורי אריאל: אני אשקול את זה.

משה גפני: מה עשה שר האוצר לשעבר ברווחים הכלואים?

משה גפני: האם הוא לא ידע?

יובל שטייניץ: אני מוכרח להגיד לך שהייתי לא מזמן בוועדה לביקורת המדינה בדיון שהתנהל בצורה מאוד מכובדת ואני לא זוכר שם קריאות ביניים של חברי כנסת.

יובל שטייניץ: יש מציאות ויש ספינים.

יובל שטייניץ: המציאות היא כאן בשקף שלפניכם.

יובל שטייניץ: זה שקף של רשות המיסים.

יובל שטייניץ: לפי החוק הקיים – זאת הערכה שמרנית, כי כשאנחנו בונים תחזיות, בעיקר בחקיקה כזאת, אנחנו הולכים לתחזית השמרנית והזהירה.

יובל שטייניץ: לא היה מקום בשקף אבל על-פי החוק הקיים, במקום לגבות ממוצע של 40-50 מיליון לשנה, שזה למעשה אומר שרוב הכסף נשחק.

יובל שטייניץ: גם אם עוד 5, 10 או 15 שנים אחרי עשור שלא שילמו, פתאום יחליטו החברות כן להשקיע בחו"ל מסיבה מסוימת ולשלם את המס, הכסף כבר לא יהיה שווה הרבה בגלל שחיקת הריבית.

יובל שטייניץ: על-פי החוק הקיים, בשנת 2013 אנחנו נגבה 3 מיליארד.

יובל שטייניץ: כמובן שזה הרבה מעבר, פשוט לא היה מקום בגרף.

משה גפני: כמה יהיה?

יובל שטייניץ: אני אענה.

יובל שטייניץ: עד היום, במהלך העשורים האחרונים, 15-20 שנה, נגבו 600 מיליון, שזה ממוצע של פחות מ-50 מיליון לשנה.

יובל שטייניץ: גבייה בשיעור כזה היא בעצם אפס כי המשמעות שהריבית שוחקת בכלל את רוב החוב.

יובל שטייניץ: כאן, כמינימום, כהערכה זהירה, אנחנו מדברים על 3 מיליארד.

יובל שטייניץ: למה קבענו 3 מיליארד ולא יותר?

יובל שטייניץ: אנחנו מקווים לגבות יותר.

יובל שטייניץ: אנחנו עכשיו שוקלים גם צעדים שילחצו על החברות אכן לבוא בשנת 2013 או בסיום 2012 ולבקש לשלם את המיסים הללו.

יובל שטייניץ: אנחנו שוקלים.

יובל שטייניץ: ברגע שיהיה לנו גיבוש של צעדים, נשמח לבוא.

זהבה גלאון: היום קראנו בעיתון על הצעדים האלה.

זהבה גלאון: אולי כדאי שגם חברי הוועדה ידעו עליהם.

יובל שטייניץ: אני עוד לא הספקתי לקרוא את כל העיתונים.

זהבה גלאון: צעדים יותר שערורייתיים מהחוק עצמו.

יובל שטייניץ: אני רוצה להדגיש את הדבר הזה.

יובל שטייניץ: אנחנו מקווים לגבות יותר מה-3 מיליארד.

יובל שטייניץ: יחד עם זה, כמשרד האוצר, כאשר אנחנו עושים הערכה של הכנסות המדינה, ואנחנו מסתמכים על זה, אנחנו מחויבים בזהירות ובשמרנות.

יובל שטייניץ: התקווה שלנו היא שהגבייה תהיה יותר גבוהה.

יובל שטייניץ: אנחנו לא יודעים בוודאות מדוע.

יובל שטייניץ: אני אסביר את המצב: לחברות עד היום המצב היה מאוד נוח.

יובל שטייניץ: הן לא שילמו – אפשר להגיד שהן כמעט שילמו אפס, לא שילמו דבר, אירוע של אפס מס.

יובל שטייניץ: אנחנו הולכים לשנות את המצב ומבקשים לגבות מהם מיליארדי שקלים, אחרי שהם שילמו מאומה.

זהבה גלאון: זה לא לגבות במיליארדי שקלים, זה לתת פטור במיליארדי שקלים.

זהבה גלאון: אתה צריך להיות מנוסח בצורה ברורה.

זהבה גלאון: אי-אפשר לנסח באופן הזה.

משה גפני: השר יכול להגיד מה שהוא רוצה.

זהבה גלאון: לא, הוא לא יכול, הוא נותן פטור במיליארדים.

משה גפני: זהבה, אני לא מסכים.

יובל שטייניץ: אני רוצה להסביר.

יובל שטייניץ: בסדרת הדיונים שאני התחלתי אותה באוצר לפני יותר משנה, זימנתי אלי גם את כל היועצים המשפטיים של רשות המיסים.

יובל שטייניץ: הסתבר שאין דרך להכריח את החברות הללו להשקיע בחו"ל, שרק אז הן חייבות בתשלום המס הזה בארץ.

יובל שטייניץ: אתם רואים כאן רק את העשור האחרון אבל אפשר היה גם להציג שקף של שני עשורים אחורה.

יובל שטייניץ: במשך 10 ו-20 שנה החברות האלה חיות מאוד בנוח עם המצב, שבו על-פי חוקי המיסוי הישנים היתה איזו לקונה שלא קלטו אותה כשחוקקו את החוק הזה.

יובל שטייניץ: אני לא זוכר מתי עשו את התיקון הקודם, בשנות ה-50 או בשנות ה-60.

יובל שטייניץ: מצד אחד, החברות לא השקיעו בישראל, שזאת היתה המטרה של הפטור שניתן בשנות ה-50 וה-60.

יובל שטייניץ: מצד שני, גם לא השקיעו בחו"ל.

יובל שטייניץ: החוק הקודם קבע שרק כשמשקיעים בחו"ל הם מחויבים במס אז הם לא השקיעו.

יובל שטייניץ: במקום להשקיע הם הפקידו את זה בארץ או בחו"ל.

יובל שטייניץ: לא היתה שום דרך לגבות מהם את המס אלא לבוא אליהם בהצעה: בואו ניתן לכם הנחה, אבל סוף סוף, אחרי 10 ו-20 שנה תשלמו.

יובל שטייניץ: העובדה שאנחנו מדברים פה בהערכה זהירה על 3 מיליארד, מקווים להרבה יותר, היא כי אנחנו לא בטוחים כי כל החברות ירוצו לקבל את אותה הנחה.

יובל שטייניץ: יכול להיות שלחלק מהן המצב הנוכחי משתלם יותר כי עד היום לא גבו מהן דבר.

יובל שטייניץ: כשאנחנו באים לחברות ואנחנו אומרים: אנחנו נותנים לכם הנחה אבל אתם תשלמו מיליארדים אחרי שלא שילמתם דבר, אנחנו לא יודעים כמה מהחברות יגידו: נשלם סוף סוף את המיליארדים ונקבל את ההנחה.

יובל שטייניץ: אנחנו לא יודעים כמה מהחברות שיגידו: עד היום לא שילמנו דבר ונמשיך לא לשלם.

יובל שטייניץ: אנחנו לא זקוקים להנחה.

יובל שטייניץ: בין כה וכה לא שילמנו דבר אז איזו הנחה זאת?

יובל שטייניץ: הולכים לקחת מאיתנו הרבה יותר ממה ששילמנו עד היום.

יובל שטייניץ: עד היום לא שילמנו כלום אז בשביל מה אנחנו צריכים הנחה וכן לשלם?

יובל שטייניץ: לכן, שמנו פה הערכה זהירה של 3 מיליארד ולא של 10 מיליארד.

יובל שטייניץ: כמובן שהתקווה שלנו היא שההצעה תהיה מספיק אטרקטיבית וחברות יבואו וישלמו את המס כולן ואז זה יהיה סכום הרבה יותר גבוה.

יובל שטייניץ: אבל, אנחנו זהירים.

יובל שטייניץ: כשאנחנו מציעים לחברות, על-פי החוק הזה, לשלם מיליארדי שקלים שלא שולמו עד היום – אני מדגיש, מיליארדי שקלים שלא שולמו, לא בשנה הקודמת ולא לפני שנתיים ולא לפני 5 שנים.

אורי אריאל: - - -

משה גפני: אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

אורי אריאל: לא, רק נתונים.

משה גפני: אני לא רוצה.

שלי יחימוביץ': אתה חוזר על כל משפט 10 פעמים, אנחנו אנשים אינטליגנטים.

שלי יחימוביץ': הבנו את הטיעון, לא שולמו מעולם, לא שולמו מעולם.

אבישי ברוורמן: הערה מתודית: הוא מדבר ארוכות וחוזר על דבריו.

יובל שטייניץ: ישי, שמענו את שלי, אתה לא צריך לחזור על דבריה.

יובל שטייניץ: לכן אני רוצה לומר שיש פה מהלך נכון וצודק, מאמץ לגבות כספים מאותן חברות.

יובל שטייניץ: אגב, זה לא רק חברות גדולות, זה גם הרבה חברות בינוניות בגודלן.

יובל שטייניץ: לגבות כספים שאם לא נגבה אותם עכשיו – כי אנחנו נגיד: מה פתאום?

יובל שטייניץ: אנחנו רוצים להמשיך את המצב הקיים.

יובל שטייניץ: יותר טוב לא לתת הנחה ושלא ישלמו דבר.

יובל שטייניץ: נמשיך את המצב הקיים עוד 10-20 שנה ולמעשה מהכספים האלה בסוף לא יישאר דבר.

יובל שטייניץ: זה דבר אחד.

יובל שטייניץ: דבר שני, אני חייב לחדד ולהבהיר מבחינת אלטרנטיבות.

יובל שטייניץ: אנחנו זקוקים לכסף הזה כדי לעמוד ביעד הגירעון.

זהבה גלאון: יש רשימה של אלטרנטיבות, אדוני.

יובל שטייניץ: המאמץ שלנו היה להביא מכאן כמה שיותר כדי שהמיסים שנצטרך להטיל כמו מע"מ או מיסי הכנסה על אזרחי המדינה יהיו פחותים.

יובל שטייניץ: אני אומר את זה כאן חד וחלק כי זאת המציאות.

יובל שטייניץ: אפשר להתעלם ממנה או לנסות למרוח אותה בסיסמאות פופוליסטיות אבל זאת המציאות.

יובל שטייניץ: אם לא יהיה לנו פה את ה-3 מיליארד ואני מקווה שיותר, לקראת סוף השנה, אני מניח שבנובמבר, כשהחוק כבר יתחיל לעבוד אחרי שהכנסת תאשר אותו, תהיה לנו תמונה יותר טובה.

יובל שטייניץ: אם לא נגבה את המיליארדים על-פי החוק הזה, אם המיליארדים האלה יחסרו לנו בשנה הבאה, אנחנו נצטרך לגבות אותם מאזרחי המדינה.

יובל שטייניץ: אני חושב שעדיף לגבות אותם מהחברות ולא מאזרחי המדינה.

יובל שטייניץ: זה המאמץ, זה התיקון, זה הדבר הנכון לעשות.

יובל שטייניץ: זה מה שאפשר לעשות מבחינה פרקטית ופרגמאטית.

יובל שטייניץ: לא בסיסמאות, לא בדיבורים גבוהה גבוהה אלא שרוצים להביא את הכסף מאותן חברות כדי להקל על נטל המס והמיסוי החדש על האזרחים.

יובל שטייניץ: זה הדבר שניתן לעשות.

יובל שטייניץ: אנחנו מקווים מאוד שהוא יצליח ושהוא יהיה אטרקטיבי מספיק כדי שמספיק חברות יבואו וישלמו ואכן יצטברו ה-3 מיליארד, וגם מעבר לזה, לטובת המדינה ואזרחי.

יובל שטייניץ: תודה רבה.

יובל שטייניץ: אני מציע שראש רשות המיסים יציג את הפרטים.

משה גפני: אני קובע את הסדר בוועדה, אדוני השר.

משה גפני: סדר הדיון יהיה כזה: אנחנו הולכים לשני סבבים.

משה גפני: בסבב האחד ידברו חברי הכנסת רק על הנושא העקרוני מבלי להיכנס לפרטים.

משה גפני: ההכרעה בוועדה תהיה בפרטים.

משה גפני: הפרטים הם מאוד חשובים.

משה גפני: לאחר שנעשה סבב בין חברי הכנסת שירצו להביע עמדה, אנחנו נשמע את מנהל רשות המיסים שהוא יציג את הפרטים.

משה גפני: זה מאוד חשוב לדעת כי הנושא הזה הוא הנושא המרכזי.

משה גפני: זאת לא רק שאלה ציבורית או פוליטית - - -

שלי יחימוביץ': עושים דיון על הסעיפים?

משה גפני: מה שנספיק, אין ספק.

משה גפני: קודם יהיה דיון עקרוני ולאחר מכן נבקש מדורון להציג את הפרטים.

משה גפני: חלק מהפרטים רציתי לדעת ולא סיפקתם לי.

משה גפני: אני רוצה לדעת את הפרטים.

משה גפני: אני רוצה לדעת על כמה מדובר.

משה גפני: אני ארצה לדעת את כל הפרטים.

משה גפני: אני לא יודע למה לא ניתנו הפרטים.

משה גפני: לאחר מכן יהיה דיון על החוק עצמו.

משה גפני: אם זה יהיה היום או בישיבה הבאה, נראה לפי המצב.

משה גפני: חברת הכנסת שלי יחימוביץ ואחריה זהבה גלאון שביקשה הצעה לסדר.

שלי יחימוביץ': אדוני שר האוצר.

שלי יחימוביץ': תגיד לי, איך צריכים עכשיו להרגיש כל האידיוטים ששילמו מס אמת בזמן?

שלי יחימוביץ': מה הם אמורים לחשוב עכשיו?

שלי יחימוביץ': מה הם אמורים לחשוב?

שלי יחימוביץ': אנשים שמרו חוק, שילמו את מיסיהם למס הכנסה, בין אם יחידים, בין אם חברות.

שלי יחימוביץ': מה הם אמורים לחשוב היום, שהם היו פראיירים?

שלי יחימוביץ': שהם היו טיפשים?

שלי יחימוביץ': שיום יבוא ושר האוצר ישנה במיוחד את החוק לטובת אלה ששמרו את הכסף בצד?

שלי יחימוביץ': אתה אומר שאסור לעשות חקיקה רטרואקטיבית בחוקי מס?

שלי יחימוביץ': זה בדיוק מה שאתה עושה.

שלי יחימוביץ': זאת חקיקה רטרואקטיבית פר אקסלנס.

שלי יחימוביץ': היא לא חוקית, לא חוקתית, לא שוויונית.

שלי יחימוביץ': היה לשלטונות המס הסכם עם החברות האלה וההסכם הזה אמר דברים מאוד ברורים.

שלי יחימוביץ': כיוון שהם לא היו מספיק ברורים החוק תוקן, הוא תוקן.

שלי יחימוביץ': כל הלקונות האלה שדיברת עליהן, כבר תוקנו מזמן.

שלי יחימוביץ': תוקן ונאמר: חברות שנהנו מהפטור בעבר, ניסו להוציא דיבידנד במסווה של השקעות בחברות קשורות, ועל כן תוקן החוק והוסף בו סעיף מיוחד הקובע כי כל סכום שניתן מהרווחים הפטורים לגוף קשור, יראו אותו כדיבידנד והחברה חייבת לשלם מייד את מלוא המס המגיע ממנה.

שלי יחימוביץ': אפילו את זה לא עשיתם, לא עשיתם.

שלי יחימוביץ': החברות האלה השקיעו והחברות האלה השקיעו בגורמים קשורים ולא טרחתם אפילו להוציא שומה על כספים שכבר הוצאו כי פירשתם את החוק לקולה.

שלי יחימוביץ': עכשיו אתם באים ועושים להם סידור מיוחד.

שלי יחימוביץ': אני לא מוכנה לשמוע על ה-3 מיליארד כאן ועכשיו אחרת לא נראה כלום.

שלי יחימוביץ': הרי החברות האלה יודעות שהן צריכות לשלם את מלוא הסכום.

שלי יחימוביץ': הן מתייחסות לזה כאילו נתתם להם עכשיו מתנה משמים.

שלי יחימוביץ': כל הדוחות הכספיים שלהם יש הפרשות.

שלי יחימוביץ': רואי החשבון מציינים בדיוק את החובות הריאליים והאמיתיים.

שלי יחימוביץ': אין שום רואה חשבון מופקר שמחק את החובות האלה.

שלי יחימוביץ': הם התכתבו בדוחות הכספיים שלהם עם החוק הקיים, הם ידעו כמה הם צריכים לשלם.

שלי יחימוביץ': עכשיו אתה בא אליהם ואומר: קבלו מתנה.

שלי יחימוביץ': מתנה של מיליארדים רבים, הנחות מס בשיעור של 40% עד 70%.

שלי יחימוביץ': למה לי אתה לא נותן את ההנחה הזאת?

שלי יחימוביץ': למה אתה לא נותן את ההנחה הזאת לפועל ב"פניציה", למשל?

שלי יחימוביץ': למה אתה לא נותן את ההנחה הזאת לבעל חנות המכולת ליד הבית שלי?

שלי יחימוביץ': למה דווקא החברות החזקות, העשירות והרווחיות ביותר צריכות לקבל את המתנה המופרכת הזאת?

שלי יחימוביץ': הטיעון שאם לא נקבל 3 מיליארד כאן ועכשיו זה לא שווה כלום, זה טיעון קצר רואי.

שלי יחימוביץ': הוא לא כלכלי והוא לא רציני.

שלי יחימוביץ': מדינה לא מחשבת את הכנסותיה ממס, ממה שהיא תקבל עכשיו מלוא החופן ותוכל להחזיק בידיים שלא ייפול.

שלי יחימוביץ': הרי אתה תראה את הכסף הזה בסוף, אז תראה אותו עוד שנתיים או עוד שלוש.

שלי יחימוביץ': אתה חושב שאז מדינת ישראל תהיה מאוזנת לחלוטין, לא יהיו חובות ואנחנו לא נצטרך את הכסף?

שלי יחימוביץ': זה או עכשיו או לעולם לא?

שלי יחימוביץ': הרי אתה יודע שיש ביכולתך לקבל את הכסף במלואו בלי שום הנחות במס.

שלי יחימוביץ': רק קצת סבלנות, זה הכול.

שלי יחימוביץ': מלוא החופן עכשיו ולא להתאפק?

שלי יחימוביץ': חוסר השוויוניות כאן זועק לשמים, הוא זועק לשמים.

שלי יחימוביץ': אני אמורה לדבר באופן עקרוני ולא על הסעיפים.

שלי יחימוביץ': עם ישראל, אזרחי מדינת ישראל, מוכנים לתת.

שלי יחימוביץ': אנחנו חיים במדינה שבה אזרחים יודעים מה המשמעות של לשאת נטל על כתפיהם למען המדינה.

שלי יחימוביץ': עובדים מוכנים לקצץ מדמי ההבראה שלהם בשביל קרן למפעלים במצוקה.

שלי יחימוביץ': לאורך השנים אנשים שילמו היטלי מלחמה.

שלי יחימוביץ': אנשים הבינו שהמצב קשה וצריך לשלם יותר.

שלי יחימוביץ': אבל מה הם אמורים לחשוב עכשיו?

שלי יחימוביץ': האי צדק הבסיסי כאן הוא כל-כך גדול, ששום הסבר מפולפל שלך לא יעזור כי אנשים שומרי חוק יודעים שהם שילמו את מלוא המס כחוק ואילו מי שיש לו המון המון כסף והוא עשיר מאוד ורווחי מאוד, משלם פחות מס משהם משלמים.

שלי יחימוביץ': אי הצדק כאן הוא כל-כך נוקב וכל-כך ברור, ששום הסבר שלך לא יעזור.

שלי יחימוביץ': אתה שגית.

שלי יחימוביץ': שגית בזה שלפחות במינימום אתה לא מתנה – לפחות תגיד: אני אתן לכם הנחה אבל היא תהיה באיזה יחס ליניארי למידת ההשקעה שלכם במשק בישראל.

שלי יחימוביץ': לפחות תייצרו מקומות עבודה.

יובל שטייניץ: 10 שנים לא גבו פרוטה.

יובל שטייניץ: לא שמעתי מילה ממך.

יובל שטייניץ: דווקא שמבקשים לגבות את מתרעמת?

יובל שטייניץ: איפה היית 10 שנים, כשלא גבו פרוטה, כשגבו אפס.

יובל שטייניץ: לא שמענו את קולך, לא דיברת.

יובל שטייניץ: דווקא כאשר מנסים לגבות את מוחה?

משה גפני: את אמרת דבר שמאוד מעניין אותי.

משה גפני: אני יושב עם אנשי האוצר.

משה גפני: את תסכימי לפגיעה בתנאים של העובדים אם החוק הזה לא יעבור?

שלי יחימוביץ': בתנאים של העובדים?

שלי יחימוביץ': איך זה קשור לתנאים של העובדים?

משה גפני: פגיעה בדמי הבראה.

שלי יחימוביץ': אתה לא הבנת אותי.

שלי יחימוביץ': אמרתי שאזרחי ישראל מוכנים לשאת בעול.

שלי יחימוביץ': אמרתי שהם היו מוכנים ב-2009 לקצץ בדמי הבראה.

משה גפני: ועכשיו לא.

שלי יחימוביץ': תגיד, איך אתה תבקש מהעובדים לקצץ מדמי ההבראה שלהם?

שלי יחימוביץ': תסביר לי אתה: איך תבקש מהעובדים לקצץ מדמי ההבראה שלהם, אם הם רואים שמנגד ניתנת מתנה של מיליארדים רבים, הנחה של 40% עד 60% במס הכנסה לחברות העשירות ביותר?

שלי יחימוביץ': זה הרי לא מסתדר.

שלי יחימוביץ': אני אומרת שהעובדים מוכנים לתת ואזרחים מוכנים לתת אבל כשהם רואים אי צדק זועק כזה, משהו פה לא בסדר.

שלי יחימוביץ': זה שלא גבו, מה זה אומר?

שלי יחימוביץ': שעכשיו אתם תיתנו להם את המתנה האדירה הזאת של המיליארדים הרבים?

שלי יחימוביץ': מה אתה חושב?

שלי יחימוביץ': אתה חושב שהכסף הזה היה מונח מתחת לבלטות לנצח נצחים ולעולמי עד?

שלי יחימוביץ': לנצח נצחים ולעולמי עד?

שלי יחימוביץ': עד שאתה הופעת ואמרת להם: קחו.

שלי יחימוביץ': אתה לא אומר: אנחנו לוקחים.

שלי יחימוביץ': אתה אומר להם: קחו הנחה של 40% עד 70% במס הכנסה.

שלי יחימוביץ': הנחה שמפלה אתכם לטובה באופן משמעותי, לטובת יחידים,

שלי יחימוביץ': לטובת בעלי עסקים קטנים ובינוניים, לטובת חברות ששילמו מס אמת בזמן.

שלי יחימוביץ': מה כל הפראיירים האלה צריכים עכשיו לחשוב לעצמם?

משה גפני: תודה.

משה גפני: זהבה גלאון, בבקשה.

יובל שטייניץ: את פשוט מטעה את הציבור.

זהבה גלאון: אדוני השר, אין ויכוח על העובדות, על השערורייה של רשות המיסים בעשור האחרון ובשני העשורים האחרונים, שלא קבעו שומות ולא גבו מיסים.

יובל שטייניץ: מי אמר?

זהבה גלאון: אני אומרת לך את זה ותכף תוכיח לי שזה לא נכון.

זהבה גלאון: אתה במהלך שלך מסמא עכשיו את עיניי הוועדה.

זהבה גלאון: אתה לא גובה 3 מיליארד מאותן חברות.

זהבה גלאון: אתה נותן פטור בעשרות מיליארדים לחברות.

יצחק כהן: אתם נתתם את הפטור הזה.

יצחק כהן: אתם חוקקתם את החוק הזה.

ציון פיניאן: אם לא גבו ארנונה ולאחר מכן שילמו אותה?

זהבה גלאון: אתה מאפשר לשדוד את הקופה הציבורית על חשבון ציבור משלמי המיסים.

זהבה גלאון: כן, אתה עושה את זה, לשדוד את הקופה הציבורית.

משה גפני: זה לא - - -

זהבה גלאון: אני בוחרת את מילותיי בקפידה, אדוני.

זהבה גלאון: מדברים על בור בגירעון, הוא נוצר יש מאין?

זהבה גלאון: יש גירעון, מעלים עכשיו 1% על המע"מ, מעלים את הדלק, פוגעים בשכבות הביניים, מקצצים בתקציבי הרווחה.

זהבה גלאון: מה אומרים לאנשים האלה?

זהבה גלאון: מה אומרים?

זהבה גלאון: יש מי ששווה יותר?

זהבה גלאון: יש מי שיכול להתנהל מול רשות המיסים ולקבל עכשיו הנחות מופרכות כאלה?

זהבה גלאון: אני רוצה לפנות לחברי הוועדה.

זהבה גלאון: חבריי חברי הכנסת, קואליציה, אופוזיציה.

זהבה גלאון: אתם לא צריכים להיות משת"פים של האוצר ולשרת את החברות האלה.

זהבה גלאון: מדובר בחברות חשובות, מדובר בחברות יצרניות.

זהבה גלאון: אנחנו לא מדברים על חברות ממונפות.

זהבה גלאון: מדובר על חברות יצרניות שדואגות לתעסוקה ואי-אפשר לזלזל בזה בכלל.

זהבה גלאון: אז מה?

זהבה גלאון: אדוני, אני רוצה לשאול שאלה, שזאת ההצעה לסדר שלי ואז להמשיך להתייחס.

זהבה גלאון: אנחנו חברי הוועדה, חברי כנסת.

זהבה גלאון: איפה הצעת החוק?

זהבה גלאון: איפה תזכיר החוק של המשנה ליועץ המשפטי לממשלה, אבי ליכט, שיש לו הסתייגויות מהותיות לגבי החוק.

זהבה גלאון: מה, מזלזלים פה בשלטון החוק?

זהבה גלאון: בא שר האוצר - - -

משה גפני: לא, אבל זהבה - - -

זהבה גלאון: אל תגיד לי לא, אני ברשות דיבור עכשיו.

משה גפני: אני כן יכול להגיד.

זהבה גלאון: אני רוצה לסיים את המשפט.

משה גפני: אבל זאת פגיעה בניהול הוועדה.

משה גפני: אני מודיע לך שבמסגרת הזאת אני הולך לבקש ממנהל רשות המיסים את חוות הדעת הזאת.

זהבה גלאון: אבל אני רוצה לסיים את הטיעון שלי, אדוני.

משה גפני: בבקשה.

זהבה גלאון: מגיע שר אוצר לוועדה ומספר לנו באותות ובמופתים איך עכשיו הוא הולך להושיע אותנו בשלושה "פקעקטה" מיליארד דולר האלה.

זהבה גלאון: יש אלטרנטיבות בשביל זה.

זהבה גלאון: יש לי אלטרנטיבות, אדוני.

זהבה גלאון: אני לא מזלזלת ב-3 מיליארד.

זהבה גלאון: יש דרכים לגבות 3 מיליארד.

זהבה גלאון: נתנו שורה של הצעות ואני לא אפרט את זה כאן.

זהבה גלאון: אנחנו חברי ועדה, אנחנו שומעים את השר.

זהבה גלאון: אף אחד לא אמר לנו שיש הסתייגויות כל-כך מהותית, גם ברמה התכליתית וגם ברמה הכלכלית וגם ברמה המהותית לגבי החוק.

זהבה גלאון: זה המשנה ליועץ המשפטי לממשלה.

זהבה גלאון: מה, הוא איזה פקיד זוטר?

זהבה גלאון: אנחנו לא יודעים את זה?

זהבה גלאון: מה זה הזלזול הזה בשלטון החוק והזלזול בחברי הוועדה?

זהבה גלאון: איך אתה רוצה שאנחנו נתייחס ברצינות למה שאתם מביאים לנו כאן עכשיו?

זהבה גלאון: היום אני קוראת בעיתון – אמר קודם השר ושאלתי אותו והוא אמר שעוד יהיו שינויים נוספים.

זהבה גלאון: שאלתי אותו בהערת אגב מה יהיו השינויים הנוספים.

זהבה גלאון: הוא אמר: אנחנו בוחנים אותם.

זהבה גלאון: אבל, על-פי העיתון כבר אנשים יודעים.

זהבה גלאון: מתכוונים גם לא לחייב את החברות האלה להשקיע בישראל.

זהבה גלאון: זה נכון?

זהבה גלאון: זה לא נכון?

זהבה גלאון: אנחנו צריכים לדעת את זה, אנחנו חברי ועדה?

זהבה גלאון: אני חושבת שיש כאן זלזול בחברי הוועדה.

זהבה גלאון: הבהילות הזאת היא לא לעניין.

זהבה גלאון: עשור לא גבו.

זהבה גלאון: מה קרה, אי-אפשר להביא לנו את זה בצורה מסודרת כדי שנדע מה קורה?

זהבה גלאון: בחדר המחניק הזה אנחנו עוד עכשיו צריכים לקבל החלטה על הדבר הזה?

זהבה גלאון: עוד רגע אני מתה כאן בלי המיזוג הזה שלא משפיע.

זהבה גלאון: אדוני, אל תתייחס אלי בקוצר רוח.

זהבה גלאון: תאמין לי, אני הקשבתי לשר.

זהבה גלאון: עם כל ההערה אני רוצה להביא את דעתי.

משה גפני: בבקשה, אבל גם אחרים רוצים.

זהבה גלאון: זה ברור לי.

זהבה גלאון: אדוני, אני ממש מתקוממת על הפגיעה.

זהבה גלאון: אתה יודע, אנחנו מחוקקים חוקים על עקרונות, שוויון בפני החוק, נגד חקיקה רטרואקטיבית.

זהבה גלאון: מדברים על סולידריות וצדק חברתי.

זהבה גלאון: בסוף, מה עושים?

זהבה גלאון: גוזלים מקופת המדינה מיליארדי שקלים.

זהבה גלאון: מי מקבל אותם?

זהבה גלאון: מקבלים אותם אלה שיש להם רואי חשבון ועורכי דין שיכולים להתנהל מול רשות המיסים.

זהבה גלאון: אני רוצה להגיד לך, אדוני, שאחד האדם, לצורך העניין, משה סילמן ז"ל שהוצא מביתו, לא יכול היה להתנהל על השומות שלו מול רשות המיסים, ממש לא יכול היה.

דורון אביטל: זה היה ביטוח לאומי.

משה גפני: זה היה מול הביטוח הלאומי לא מול רשות המיסים.

זהבה גלאון: לא מול הביטוח הלאומי וגם לא מול רשות המיסים.

זהבה גלאון: אני אתן לך דוגמאות אחרות על רשות המיסים.

זהבה גלאון: אדוני היושב ראש.

זהבה גלאון: לא רק שהמשנה ליועץ המשפטי לממשלה מביע הסתייגויות קשות מהחוק - - -

יצחק כהן: הוא תומך בהצעת החוק, את מטעה את הציבור.

זהבה גלאון: תגיש לנו את התזכיר.

זהבה גלאון: למה אין לי את התזכיר עכשיו?

יצחק כהן: הוא תומך.

זהבה גלאון: ממש תומך.

זהבה גלאון: הוא מזהיר אתכם מפני זה שהחוק לא יעמוד מבחינה מהותית בבג"צ.

יצחק כהן: הוא תומך, הוא תומך.

זהבה גלאון: אדוני היושב ראש, אני רוצה להמשיך.

משה גפני: תתכנסי לסיכום.

זהבה גלאון: אני חושבת שזה יהיה לקלונה של הכנסת אם החוק הזה יאושר.

זהבה גלאון: אני באופוזיציה - - -

ציון פיניאן: את מסכימה שהמצב הקיים יימשך ולא לגבות כלום?

ציון פיניאן: טוב תפוח אחד מאשר כל התפוחים על העץ.

זהבה גלאון: אני מכירה את הגישה הזאת.

זהבה גלאון: אני חושבת שצריך לגבות והחברות האלה לא צריכות לשלם אחוזים כל-כך מועטים, 3.3% שילמו החברות בשנים 2009 ו-2010.

דורון אביטל: זה בממוצע.

משה גפני: דורון, אני אסביר לך מה קורה.

משה גפני: יכול להיות שאנחנו הולכים לבחירות, אני לא יודע אם כן או לא, אבל יש אווירה של בחירות.

ציון פיניאן: הובטח לי עד סוף הקדנציה.

משה גפני: אתה עובד מדינה.

זהבה גלאון: אדוני יושב ראש הוועדה, אני ממש רוצה למחות על ההערה שלך עכשיו שהולכים לבחירות.

זהבה גלאון: הדברים שלי הם לא - - -

משה גפני: לא דיברתי על הדברים שלך, אני רוצה להבהיר את עצמי.

זהבה גלאון: אז תבהיר.

משה גפני: עם כל הכבוד, הדיון הוא דיון ולכל חבר ועדה מותר לומר את דעתו המקצועית בעניין.

שלי יחימוביץ': - - המציאה את הדעות שלה רגע לקראת הבחירות.

משה גפני: אמרתי שאני מבקש ממנהל רשות המיסים שהוא עובד מדינה, אני מבקש ממנו לא לקרוא קריאות ביניים והוא יציג את הדברים בתורו.

משה גפני: אמרתי לו, ואני אומר עכשיו את דעתי וזה לא קשור לעניין הזה, שיכול להיות שאנחנו מתקרבים לבחירות.

משה גפני: יכול להיות שהמצב הוא שהולך להיות תקציב מאוד קשה שאי-אפשר יהיה להעביר אותו ערב בחירות ויכול להיות שהבחירות יוקדמו.

משה גפני: אני מציע ומבקש ממנו לא להתערב בויכוח הזה בגלל שאנחנו כולנו אנשים פוליטיים.

משה גפני: זאת לא התייחסות לדברים שלך.

זהבה גלאון: כיוון שכולנו אנשים פוליטיים, קואליציה ואופוזיציה, יש סיטואציה – אני עונה לחבר הכנסת פיניאן.

זהבה גלאון: ידידי ציון, אני חושבת שצריך לגבות והיה צריך לגבות מזמן.

זהבה גלאון: זה נכון, צריך לגבות.

זהבה גלאון: אבל ההצעה שמציע השר שטייניץ לגבות, עדיף שהיא לא תעלה.

זהבה גלאון: צריך לעשות מהלך מורכב, רציני, שלא מוותר.

זהבה גלאון: ל-3 מיליארד האלה יש חלופות ואתה יודע את זה.

זהבה גלאון: אתה רק מסרב לעשות את המהלכים האלה כי זה לא תואם את המדיניות שלך, שאתה משווק אותה כהצלחה.

זהבה גלאון: אם כל-כך טוב, אדוני, אז למה כל-כך רע?

יובל שטייניץ: אני חייב להגיד דבר אחד.

יובל שטייניץ: מותר כנראה להגיד הכול.

יובל שטייניץ: יש פה פשוט הטעיה והתקופה לא הוגנת על רשות המיסים.

יובל שטייניץ: רשות המיסים לא גבתה, לא בגלל שהיא לא ניסתה אלא בגלל שהמצב החוקי לא מאפשר לגבות.

שלי יחימוביץ': אבל אנחנו לא תוקפים את רשות המיסים, אנחנו תוקפים אותך.

שלי יחימוביץ': אנחנו תוקפים אותך, שטייניץ, לא אותם.

יובל שטייניץ: שלי, כדי להרוויח כמה נקודות בפוליטיקה, מותר להטעות את הציבור ולסלף כל דבר.

שלי יחימוביץ': תפסיק עם השטויות האלה.

שלי יחימוביץ': אפשר לחשוב שאנחנו ממציאים את הדעות שלנו לכבוד הדיון.

שלי יחימוביץ': באמת, קצת יושר אינטלקטואלי.

יובל שטייניץ: את מטעה את הציבור.

שלי יחימוביץ': רגע לפני בחירות אנחנו ממציאים דעות.

שלי יחימוביץ': חוץ מזה, אל תגן עליהם.

שלי יחימוביץ': אנחנו תוקפים אותך, לא אותם.

יובל שטייניץ: לא גבו את המס הזה וגם לא יגבו אותו כי המצב החוקי לא מאפשר לגבות אותו, אלא אם כן נעשה את שינוי החוק הזה.

זהבה גלאון: חבר הכנסת גפני, אתה יכול להתייחס לשאלות שלי, בבקשה?

יובל שטייניץ: איפה הייתם 10 שנים כשלא גבו פרוטה?

משה גפני: חברים מבקשים לדבר ויושבים פה בחום הזה ובצפיפות הזאת.

משה גפני: אי-אפשר להפלות אנשים לרעה.

משה גפני: חבר הכנסת גאלב מג'אדלה, בבקשה.

משה גפני: הרשימה היא: יעקב אדרי, אכרם חסון, דב חנין, מגלי והבה, אבישי ברוורמן, יובל צלנר ואורי אריאל.

משה גפני: אם החברים יסכימו, אורי אריאל צריך ללכת והוא רוצה להגיד משפט.

אורי אריאל: השר, היות ויהיו עכשיו בחירות אין לחוק הזה שום משמעות.

אורי אריאל: ההנחה שלכם שיהיו 3 מיליארד הכנסות ב-2013, תשכחו מזה, כי אין חוק.

אורי אריאל: אתה יודע את זה, סגנך יודע את זה וגם האחרים יודעים.

גאלב מג'אדלה: בניגוד לאורי אריאל ולעוד כמה חברים, אני מאמין לראש הממשלה שהבחירות יהיו במועדן.

מגלי והבה: זה לא שגפני אמר.

משה גפני: אני אמרתי שאני מאמין בקדוש ברוך הוא.

משה גפני: אם הבחירות יהיו במועדן או יוקדמו, אני לא יודע.

גאלב מג'אדלה: אנחנו מאמינים באותו קדוש ברוך הוא.

גאלב מג'אדלה: יש אלוהים אחד ויש לנו אבא אחד, אברהם אבינו.

גאלב מג'אדלה: עד כאן אנחנו מסכימים.

משה גפני: עכשיו תגיד את דעתך.

גאלב מג'אדלה: אני הולך לשיטתו של היושב ראש.

גאלב מג'אדלה: מאז שבאתי לוועדת הכספים אני משתדל לעזור אז אני רוצה ללכת לשיטתו של היושב ראש ולדבר לגופו של עניין.

גאלב מג'אדלה: אתה אמרת שאם אנחנו נסייע לך בקידום החוק והוועדה תעזור לך, ה-3 מיליארד לפחות, הם יהיו בנטל הזה שיופחת מהציבור.

גאלב מג'אדלה: זאת אומרת, זה יעזור לציבור בכך שהנטל לא יהיה על הציבור.

גאלב מג'אדלה: מי יכול להבטיח דבר כזה?

גאלב מג'אדלה: איך אתה יכול להבטיח לנו דבר כזה?

גאלב מג'אדלה: איך תוכל להבטיח לוועדה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו רוצים ללכת לקראתך עם הציבור.

גאלב מג'אדלה: איך אתה יכול להבטיח לוועדה, ביושר, שה-3 מיליארד שקלים האלה, כשתגבה אותם, זה יפחית מהנטל מהציבור שעד עכשיו היה ממושמע, היה בסדר, שילם על-פי חוק.

גאלב מג'אדלה: איך לא נעניש אותו עוד פעם בזה שנבוא אליו עוד פעם במיסים עקיפים, כפי שעשיתם עד עכשיו?

גאלב מג'אדלה: אני לא ארמה אותך, אני גם לא אדבר איתך לא על סיסמאות ולא על הבחירות.

גאלב מג'אדלה: זאת האג'נדה של ראש הממשלה.

גאלב מג'אדלה: זאת האג'נדה של שר האוצר העל.

גאלב מג'אדלה: לא אני קבעתי.

גאלב מג'אדלה: ממשלת ישראל מינתה אותו לשר כלכלי על.

גאלב מג'אדלה: אתה מכיר את זה, זאת האג'נדה שלו, הוא אומר את זה כל בוקר.

גאלב מג'אדלה: אני מאמין לו.

גאלב מג'אדלה: בניגוד לאחרים, אני מאמין לו.

גאלב מג'אדלה: הוא נאמן לתורה שלו, הוא נאמן לאג'נדה שלו, הוא נאמן לאידיאולוגיה שלו.

גאלב מג'אדלה: אני מציע לחברים שיקשיבו לו.

גאלב מג'אדלה: תאמינו לי, אם תקשיבו לו אתם תגלו מהר מאוד שהוא מאמין בזה.

מגלי והבה: עוד מעט תקרא לנו להצביע ליכוד.

מגלי והבה: תפסיק כבר.

גאלב מג'אדלה: לא, אני לא רוצה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו אלטרנטיבה יותר טובה, אנחנו עוד נוכיח לציבור.

גאלב מג'אדלה: אני אומר לכם, זאת האג'נדה של ראש הממשלה: מיסים עקיפים, נטל על האזרחים, לשחרר את החברות, זאת האג'נדה של ראש הממשלה.

גאלב מג'אדלה: ב-2002 הוא היה שר האוצר.

גאלב מג'אדלה: לא גפני היה שר האוצר ולא מפלגת העבודה.

גאלב מג'אדלה: ב-2003 הוא היה שר האוצר והביא הצלחות אדירות.

גאלב מג'אדלה: גם אז הוא לא גבה.

גאלב מג'אדלה: שלא תטעה, מכובדי.

גאלב מג'אדלה: אין לנו טענות למערכת המקצועית, רשות המיסים ואחרים.

גאלב מג'אדלה: לנו יש טענות למי שקובע את המדיניות ולא למי שמבצע אותה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו לא חזקים על חלשים כמו ממשלת ישראל שהיא חזקה על חלשים וחלשה על חזקים.

גאלב מג'אדלה: אנחנו לא כאלה, אל תטעה.

גאלב מג'אדלה: אין לנו טענות אליכם.

גאלב מג'אדלה: יש לנו טענות לראש הממשלה שהוא שר על כלכלי הקובע את המדיניות הזאת, להעשיר את העשירים ולהעמיק את העוני עוד יותר כדי שכל בוקר נגיד תודה לאל שנותנים לנו לעבוד אצלם.

גאלב מג'אדלה: המצב הזה אתם הבאתם אותו, לא אנחנו.

גאלב מג'אדלה: המיליארדרים האלה היום, שעד לפני כמה זמן התרברבו, אדוני שר האוצר, לא הביאו מהבית שקל אחד.

גאלב מג'אדלה: הם סחרו בכספים שלנו, בחסכונות שלנו.

גאלב מג'אדלה: לכן תחפשו דרך איך לקחת מהם חזרה מה שקיבלו מאיתנו.

גאלב מג'אדלה: שיביאו מהבית, שימכרו נכסים.

גאלב מג'אדלה: אני לא רוצה להגיד לך מה יש בבית שלהם.

גאלב מג'אדלה: אנחנו מוכנים לעזור לך להתמודד עם הנטל והמצב הכלכלי הקשה בחברה הישראלית כי אנחנו באותה חברה, אנחנו לא מהאו"ם.

גאלב מג'אדלה: אבל, תשכנע אותנו.

גאלב מג'אדלה: לא הצלחתם לשכנע אותנו.

גאלב מג'אדלה: אנחנו כל יום משוכנעים מחדש שאנחנו אלטרנטיבה יותר טובה כסוציאל דמוקרטיים.

משה גפני: חבר הכנסת יעקב אדרי, בבקשה.

יעקב אדרי: אני רוצה לומר מספר דברים.

יעקב אדרי: בכל זאת, אני רוצה לומר מילה טובה לשר האוצר.

יעקב אדרי: אם הוא לא היה מביא את זה, אז לא היינו בכלל יודעים מזה וזה היה ממשיך והיו חוגגים.

יעקב אדרי: יחד עם זאת, אני באמת לא רוצה לתת לך הנחות.

יעקב אדרי: אמרת דבר מאוד לא פשוט.

יעקב אדרי: אם המצב לא היה קשה, זה בכלל לא היה מגיע.

יובל שטייניץ: אני לא אמרתי את זה, היושב ראש אמר.

משה גפני: אני אמרתי, השר לא אמר את זה.

יובל שטייניץ: אני אמרתי שבכל מקרה הייתי מביא את החוק הזה.

יעקב אדרי: המצב קשה, אבל היה פה מחדל איום ונורא.

יעקב אדרי: גם שמעתי ממך שרק לפני שנה וחצי גילית וטוב שגילית את זה.

יעקב אדרי: אם לא היית מגלה את זה, זה היה ממשיך.

יעקב אדרי: אני חושב שצריך להיות דיון מעמיק בנושא.

יעקב אדרי: בכל מקרה, אנחנו צריכים לראות איך אנחנו לוקחים, אבל הויכוח צריך להיות על סכום.

יעקב אדרי: ברור דבר אחד, יכול להיות שיש חוק שאומר ברור כמה הם צריכים לשלם, אז אולי זה מייתר את כל מה שקורה פה.

יעקב אדרי: אם זה ברור מה הם צריכים לשלם, אז שישלמו וזהו.

יעקב אדרי: אבל אם זה לא ברור וכנראה שזה לא ברור, אז הדיון לגבי ה-3 מיליארד שקל, זאת הנחה ענקית שלא תהיה מקובלת פה.

יעקב אדרי: אני חושב שצריך למצוא את שביל הזהב ואולי לעשות את זה בשיטת המדרגות, בשלבים, כי אולי קשה להם לבלוע את זה במכה אחת ולעשות את זה עד שיגיע למצב עד שישלמו מס אמת.

יעקב אדרי: זה מה שצריך להיות.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חבר הכנסת אכרם חסון.

אכרם חסון: רציתי לשאול את כבוד השר 3 שאלות.

אכרם חסון: שאלה ראשונה: מה עלות ההטבה הזאת מבחינת הכספים שיקבלו החברות?

אכרם חסון: אם אנחנו מדברים על יעד של 3 מיליארד.

אכרם חסון: אני מבין שיש 50 מיליארד לחברות האלה ואז יהיה להן 47 מיליארד להוציא מהמדינה.

יובל שטייניץ: זה לא נכון, אבל בסדר.

אכרם חסון: אני הלכתי לפי החישובים שלך.

אכרם חסון: השאלה היא: אם הם מוצאים את ה-47 מיליארד, מה יקרה למערכת הכלכלית של מדינת ישראל, למערכת הבנקאות וכל מיני דברים אחרים?

אכרם חסון: שאלה שנייה: אנחנו מדברים על אותן חברות שקיבלו ממרכז ההשקעות או שקיבלו מהמדינה מאות מיליוני דולרים.

אכרם חסון: ניקח את "אינטל" שקיבלה תמיכה מהמדינה כדי להקים מפעלים.

אכרם חסון: היא קיבלה הטבות מס ומתנה כספית של מאות מיליוני דולרים.

אכרם חסון: היום אתה מאפשר לה גם לקבל עוד מאות מיליוני דולרים ולהוציא מהמדינה.

אכרם חסון: חברה רווחית, הוכיחה שהיא הרוויחה מאות מיליוני דולרים בישראל, היא חברה רווחית, עושה את הקופה, גוזרת קופון על חשבון האזרחים הפשוטים במדינת ישראל.

אכרם חסון: אחר-כך היא רצה בעולם הגדול והיא משקיעה גם בעידוד מדינת ישראל.

אכרם חסון: האם זאת לא טעות?

אכרם חסון: שאלה שלישית: אני מאמין שיש באמת בעיה ואתה רוצה את המיליארדים האלה כדי להקטין את הגירעון.

אכרם חסון: למה לא התנית את זה בהשקעות בתוך מדינות ישראל.

אכרם חסון: לדוגמה, אני אזרח סוג ב' במדינה.

אכרם חסון: הדרוזים מרגישים סוג ב'.

אכרם חסון: אין לנו תעשייה, 60% חיים ממשכורת אחת כי האישה שלי לא עובדת והבת שלי הנשואה לא עובדת כי אין לי תעשייה.

אכרם חסון: אין לי חשמל, אין לי דיור ציבורי, אין לי כלום.

אכרם חסון: אני מקטר כבר 60 שנה אתה לא נתת לי שוויון.

אכרם חסון: למה אתה לא מביא חברות כאלה ואומר להן שתמורת ההטבה הזאת, המדינה רוצה לעזור לכל אזרחיה כדי שהאנשים ירגישו טוב.

אכרם חסון: למה אתה לא מתנה את זה בהשקעות בישובים בפריפריה ולא בדיבורים?

אכרם חסון: אני מאמין לך שאמרת שאין לחצים.

אכרם חסון: אם אין לחצים למה היהירות הזאת?

אכרם חסון: למה המהירות?

אכרם חסון: בערבית אומרים שהמהירות היא מהשטן.

אכרם חסון: למה לבוא לכפר המכביה, להביא אותנו כל-כך מהר?

אכרם חסון: אתה נוסע לארצות הברית, אתה הולך לפגוש כל מיני חברות.

אכרם חסון: האם החברות האלה צריכות לשמוע שיש הטבה של 6% על מיסים כאלה כדי שיבואו לישראל?

אכרם חסון: לכן, אני שואל את עצמי כאזרח פשוט ולא מתוחכם, עמך בישראל, שבאמת רוצה את טובת הציבור.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חבר הכנסת דב חנין.

דב חנין: תודה רבה אדוני היושב ראש.

דב חנין: יש לי 3 הערות: הערה משפטית, הערה מוסרית והערה כלכלית.

דב חנין: הערה משפטית כי אני חושב שמזה צריך להתחיל.

דב חנין: דיברה על זה חברת הכנסת גלאון אבל אני חושב שחשוב להבהיר את הבעיה המשפטית שקיימת פה והיא בעיה מאוד רצינית.

דב חנין: חוק עידוד השקעות הון, המטרה שלו היתה לגרום לזה שכסף יושקע בישראל בכלכלה הישראלית.

דב חנין: לכן, המנגנון הזה, שבו הכנסת נתנה פטור ממיסים לכל מיני גורמים - - -

יצחק כהן: נכון, הכנסת נתנה, תגיד את זה.

דב חנין: הכנסת נתנה, לצערי.

דב חנין: אנחנו התנגדנו, היינו נגד.

דב חנין: אני מדבר על חוק עידוד השקעות הון.

יצחק כהן: אתם אישרתם ובאים בטענות.

משה גפני: לא הייתי ערני.

משה גפני: מה הכנסת עשתה?

דב חנין: הכנסת חוקקה את חוק עידוד השקעות הון ב-1959, אני לא מתגאה בזה.

משה גפני: על 1959 אני לא יודע.

משה גפני: מה עם 2010 ו-2011, זה בסדר?

משה גפני: זה היה חוק טוב.

דב חנין: לא, אני לא מסכים איתך.

דב חנין: חוק עידוד השקעות הון, זה חוק שחוקק על ידי מפא"י, מפלגת העבודה.

דב חנין: החוק הזה אמר שכדי לעודד את ההשקעה ביצירת מקומות עבודה בישראל אנחנו נותנים מערכת של הטבות, כולל בין היתר, פטורים ממס.

דב חנין: המטרה היא שהכסף יהיה פה במשק הישראלי.

דב חנין: זאת ההצדקה היחידה ברמה המשפטית לאותו משטר שנוצר שבו יש פטור ממס.

יעקב אדרי: לתעשייה בפריפריה.

דב חנין: בדיוק.

דב חנין: מסייע לכלכלה ומסייע ליצירת מקומות עבודה בפריפריה וכל מיני דברים כאלה.

דב חנין: כמו שאמרו חברי הכנסת לפני, יש פה פגיעה קיצונית בשוויון בכך שמישהו יכול באופן עקרוני לעשות רווחים ולא לשלם עליהם מס.

יובל שטייניץ: אתה אומר שהחוק המקורי פוגע בשוויון.

דב חנין: כן.

דב חנין: החוק המקורי פוגע בשוויון.

דב חנין: אבל ההצדקה של הפגיעה בשוויון היתה שהכסף נשאר בתוך המערכת הכלכלית ומשמש ליצירת מקומות עבודה בישראל.

דב חנין: לכן אין דיבידנדים כלואים.

דב חנין: הביטוי "דיבידנדים כלואים" הוא לא ביטוי נכון.

דב חנין: יש רווחים, אבל אי-אפשר מהרווחים האלה לשלם דיבידנדים.

דב חנין: אתה אומר: אני נותן לך את הפטור כדי שהכסף הזה יישאר אצלנו וישמש ליצירת מקומות עבודה ודברים כאלה.

דב חנין: עכשיו באה הממשלה ובעצם פוגעת בעיקרון הזה.

דב חנין: היא אומרת: תוציאו את הכסף, הוא לא ישמש ליצירת מקומות עבודה בישראל.

דב חנין: אנחנו בעצם מוותרים על המטרה העקרונית של חוק עידוד השקעות הון.

דב חנין: אנחנו נותנים לכם להוציא את הכסף ונותנים לכם הטבה על הטבה.

דב חנין: קודם קיבלתם פטור מוחלט ממס ועכשיו אנחנו ניתן לכם מס בשיעור חלומי, שאף אחד אחר לא יכול לחלום עליו.

דב חנין: הטענה שלי, ואני אומר אותה בצורה מאוד מאוד ברורה היא, שהחוק הזה בעייתי ביותר, פוגע בעיקרון השוויון ופוגע בעיקרון השוויון.

דב חנין: לא בשל אותה מטרה יסודית שחוק עידוד השקעות הון עושה אלא מכיוון שהוא מאפשר להוציא את הכסף מהמטרה של לייצר מקומות עבודה ולהשקיע בתוך המערכת הכלכלית בישראל.

דב חנין: הפגיעה הזאת בעיקרון השוויון היא פגיעה בלתי ניתנת להצדקה מבחינה משפטית.

דב חנין: לכן הספקות של המשנה ליועץ המשפטי לממשלה הן במקומן.

דב חנין: אני מצטער על-כך שהוא לא הלך איתן עד הסוף כי לדעתי הוא היה צריך ללכת איתן עד הסוף.

דב חנין: אדוני היושב ראש, אדוני השר, אני אומר שזאת לא רק בעיה משפטית, זאת בעיה מוסרית.

דב חנין: אי-אפשר לנהל מדיניות כזאת.

דב חנין: מצד אחד אתם באים ומקצצים לקטנים ולגדולים אתם מחלקים עוגות.

דב חנין: זאת מדיניות שהיא לא אפשרית מבחינה מוסרית.

דב חנין: כאשר אתה הולך לקצץ בשירותי הרווחה, בחינוך, בדיור ובכל מיני דברים חברתיים – אנחנו לא הגענו לפרק התקציב – אתה לא יכול באותו זמן ובמגביל להגיד: לגדולים אני מחלק מתנות והטבות.

דב חנין: מדיניות כזאת של ברית מילה חברתית היא לא אפשרית.

דב חנין: הערה שלישית היא ברמה הכלכלית.

דב חנין: אמרו את זה לפני אבל אני חושב שזאת נקודה שחשוב לחדד אותה.

דב חנין: אדוני היושב ראש, אתה מכיר את הביטוי של "חיי שעה וחיי עולם".

דב חנין: זאת טעות כמובן להעדיף חיי שעה על חיי עולם אבל פה אפילו לא מדברים על חיי עולם, מדברים על חיי שנים.

משה גפני: אתה רוצה להאריך בעניין של חיי שעה וחיי עולם?

משה גפני: אבל בהקשר המקורי שלו.

דב חנין: אני מוכן אדוני, בהקשר המקורי ובהשאלה.

דב חנין: חיי השעה האלה מועדפים על חיי שנים.

דב חנין: משרד אוצר צריך לראות לא את מה שקורה מחר בבוקר ולא את החור בתקציב.

דב חנין: אפילו לא את הצורך לממן את המלחמה באיראן.

דב חנין: משרד אוצר צריך להסתכל בראייה מקרו כלכלית.

דב חנין: אני תמה שהדברים האלה צריכים להיאמר פה על-ידי חברי כנסת מהאופוזיציה.

דב חנין: יש טווח של כמה שנים שבהם אתם תפגעו קשות בכלכלת ישראל על-ידי גזירת הקופון של הכסף הקטן והויתור על הכסף הגדול.

דב חנין: תודה רבה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חבר הכנסת מגלי והבה.

מגלי והבה: אדוני היושב ראש.

מגלי והבה: כולנו מכירים את המשפט הזה הישג היסטורי.

מגלי והבה: אנחנו מכירים את זה כשהיה תקציב דו-שנתי.

מגלי והבה: אנחנו מכירים את זה בהטבות כאלה ואחרות.

מגלי והבה: ואני אומר: הנה, עוד הישג היסטורי.

מגלי והבה: הרי מה השארתם?

מגלי והבה: איזה מטלות ומיסים שלא הטלתם על האזרחים?

מגלי והבה: העלאת מחיר הדלק, העלאת המע"מ.

מגלי והבה: כל המיסים האלה שאתם מטילים על האזרחים.

מגלי והבה: פתאום אומר לנו שר האוצר שיש דיבידנדים כלואים יותר מעשור, בואו נשחרר אותם, בואו נביא אותם – 4 מיליארד.

מגלי והבה: אבל ב-4 מיליארד האלה, איפה השוויון?

מגלי והבה: אתה משחרר את אותם אנשים שחייבים בדין את המיסים האלה?

מגלי והבה: אני לא מאשים רק אותך, נגיד שחטאו אחרים.

מגלי והבה: אז מה אתה אומר עכשיו לאזרחים?

מגלי והבה: אתה אומר להם: אתם לא שווים בפני החוק.

מגלי והבה: יש כאלה ששווים יותר ויש כאלה ששווים פחות.

מגלי והבה: זאת הטענה שלנו כלפי החוק.

מגלי והבה: צריך לקחת מיסים באופן שווה מכל מי שחייב.

מגלי והבה: מה תגידו לאותם אנשים שאנחנו מכירים אותם?

מגלי והבה: מנהל רשות המיסים יודע היטב כמה אזרחים נאנקים תחת המטלות של המיסים.

מגלי והבה: לא הולכים לקראתם, לפעמים שולחים אותם לכלא ומטפלים בהם בצורה הכי אכזרית.

מגלי והבה: פה באים לחברות ולטייקונים ואומרים להם: קחו מתנות.

מגלי והבה: שמעתי על המיליארדים שהמדינה צריכה לגבות ולאן זה הולך.

מגלי והבה: מצד אחד, ההישג ההיסטורי שלא נשאר כוח לאותם אזרחים, לשכבות החלשות ולשכבות הביניים.

מגלי והבה: אין יותר כוח, אנחנו חיים פה אנחנו יודעים.

מגלי והבה: יכול להיות שאלה שנמצאים למעלה לא יודעים מה קורה אצל האנשים שלא מצליחים לסיים את החודש, עם שתי משכורות.

מגלי והבה: דיברו על דיור.

מגלי והבה: איפה בעיות הדיור שפתרתם?

מגלי והבה: אנחנו מסתכלים ורואים מה קורה לאזרחים.

מגלי והבה: לכן, כשאנחנו באים לקבל החלטה כזאת ודורשים מחברי הכנסת.

מגלי והבה: לקואליציה לא תהיה ברירה אלא להצביע בעד.

מגלי והבה: אל תוסיפו חטא על פשע.

מגלי והבה: אי-אפשר לנהל את המדינה בצורה כזאת.

מגלי והבה: צריך למצוא מקורות, אדוני יושב ראש הוועדה ולא לתת מתנות.

מגלי והבה: אם כבר, לתת מתנות למי שמגיע ולא לאלה שלא מגיע להם.

מגלי והבה: לא לתת את ההנחות האלה בצורה כזאת.

מגלי והבה: אני חושב שבסופו של דבר אנחנו נחטא כלפי אלה ששלחו אותנו לייצג אותם פה, אם אנחנו תומכים בחוקים לא שוויוניים, לא חוקתיים.

מגלי והבה: שמעתי קודם את חבריי ואת טיעוניהם המוצדקים.

מגלי והבה: אנחנו לא צריכים לתת יד.

מגלי והבה: אם צריך לדון על הדברים האלה, מישהו נרדם בשמירה.

מגלי והבה: זאת לא בעיה של האזרח הפשוט שנופל תחת העומד הזה של הניסוי הזה.

מגלי והבה: פתאום מאיימים בבחירות.

מגלי והבה: תלכו לבחירות, נראה מה העם יגיד.

מגלי והבה: תלכו לבחירות, תיראו מה העם יגיד.

מגלי והבה: אתה תמיד סובל, אדוני היושב ראש.

משה גפני: נכון אבל אני במקומך לא הייתי מציע עכשיו ללכת לבחירות.

משה גפני: לי זה לא משנה.

מגלי והבה: זה נכון, אתה שומר על המסגרת.

משה גפני: נולדים יותר ממה שמתים אז למה אנחנו לא גדלים?

זהבה גלאון: איך אתה מסביר את זה?

משה גפני: אפשר ללכת לבחירות ואפשר לא, מבחינתנו זה אותו דבר.

מגלי והבה: אני אומר: תפסיקו להרוג את אזרחי ישראל.

מגלי והבה: זה מה שאני אומר למדינה הזאת, לממשלה הזאת ולקואליציה הזאת.

מגלי והבה: אתם הורגים את אזרחי ישראל.

משה גפני: אני רוצה להעיר הערה כי גם גאלב וגם אתה דיברתם על זה.

משה גפני: כשהיו פה דיונים על הנושא של העלאת המע"מ והעלאת המיסים, בהסכמה עם האוצר הגענו לזה שלא יעלו את המיסים לאלה שמשתכרים עד 14,000 שקלים.

משה גפני: אני ישבתי עם פקידי האוצר וישבנו על הרווחים, על ההכנסות ועל ההוצאות.

משה גפני: הרווחים הכלואים היו בתוך ההכנסות שכתוצאה מזה גם לא העלו מיסים לאלה שאנחנו כבר הפחתנו להם, למעמד הביניים.

משה גפני: אני חושב שהדיון צריך להיות פה לגופו של עניין, על החוק עצמו.

משה גפני: האם אפשר להעביר אותו?

משה גפני: האם אי-אפשר להעביר אותו?

משה גפני: האם לוקחים את הכסף הזה למשהו?

משה גפני: לקחו את הכסף הזה.

משה גפני: עם הכסף העתידי הפחתנו מיסים.

משה גפני: את זה אני אומר לא לך, אני אומר למגלי.

משה גפני: אני דחיתי את המע"מ בחודש.

מגלי והבה: האזרחים של האגודה כל-כך מבסוטים - - -

משה גפני: אני לא יודע מה זה אגודה, אני כאן מייצג גם אותך.

מגלי והבה: והם רוקדים בחוץ מרוב עושר כלכלי ורווחה חברתית.

משה גפני: אתה רוצה להסיט אותם שלא יצביעו עבורנו?

מגלי והבה: אל תגן על אלה שמקשים על חיי האזרחים, זה הכול.

גאלב מג'אדלה: אתה דחית בחודש, ראש הממשלה הפחית ב-8 אגורות.

יובל שטייניץ: עם כל הכבוד, מגלי, אל תבלבלו בין אגודה לדגל התורה, שזה מאוד מעצבן את היושב ראש.

מגלי והבה: אני יודע מה שאני אומר.

מגלי והבה: ברגע שהם רוקדים, הוא מודאג.

משה גפני: אני דחיתי את זה בחודש.

משה גפני: זה היה טוב לאזרחים, גם לא יכלו להתארגן לעניין הזה.

משה גפני: המדינה הפסידה מזה הרבה כסף.

משה גפני: זה היה הרבה כסף.

משה גפני: תקף אותי רוני בר-און, שר האוצר לשעבר ברדיו וגם במליאת הכנסת על העניין הזה שדחיתי את זה בחודש.

משה גפני: כולם הודו לי שהיה צריך לעשות את זה.

משה גפני: בסופו של דבר גם שר האוצר נתן את ברכתו לעניין.

משה גפני: היחיד שתקף אותי על זה שדחיתי היה איש המפלגה שלכם.

משה גפני: אני לא מבין למה.

משה גפני: לא נעים לי מהעניין הזה שהוא תקף אותי.

מגלי והבה: אנחנו נגד תוספת של 1% למע"מ.

מגלי והבה: אנחנו נגד, מה אכפת לי מה הוא תוקף.

מגלי והבה: אני מייצג את האזרחים המסכנים.

משה גפני: אם אתה תתקוף את ליצמן, אני מייד אגן עליו.

מגלי והבה: אני מייצג את העניים, אלה שזקוקים לכסף.

משה גפני: עד עכשיו אני לא מבין, אני לא נרדם בלילה בגלל זה.

משה גפני: למה הוא תקף אותי?

משה גפני: אתם בעד העלאת המע"מ, שצריך להקדים את זה?

גאלב מג'אדלה: אתה עכשיו משדר חולשה, אז יתחילו לתקוף אותך.

משה גפני: אני רק 5 מנדטים.

משה גפני: אבישי ברוורמן, בבקשה.

אבישי ברוורמן: אני רוצה להתייחס לשתי נקודות.

אבישי ברוורמן: לאחר דבריו של שר האוצר אני רוצה להבהיר את הדברים ולהסביר בצורה נקודתית מדוע אני מבקר את ההתנהלות.

אבישי ברוורמן: כמו שאמר חבר הכנסת חנין, כולנו רוצים שוויון בפני החוק במיסוי ובכל הדברים.

אבישי ברוורמן: אבל, ברור לחלוטין שהחברות הגדולות מפעילות כוח מאוד גדול ושהכוח המרכזי הוא הכוח שחברות גדולות מאיימות על מדינות, שאם לא יתנו להן הטבות מפליגות, הן תעבורנה למדינות אחרות.

אבישי ברוורמן: האיומים האלה הם נכונים, הם קורים.

אבישי ברוורמן: לכן, כל החברות הגדולות בעולם וכל מי שעסק אי פעם בנושאים כלכליים, מבין שהן משלמות מיסים מאוד מאוד נמוכים.

אבישי ברוורמן: חברות כמו "אינטל" מביאות תעסוקה אבל בנוסף לזה הן מביאות איתות אדיר לחברות אחרות, שהמשק הזה הוא משק שהעולם מסתכל עליו.

אבישי ברוורמן: בנוסף לזה, חברות גדולות בינלאומיות, הן מחלקות את נושא הרווחים לענפים שונים ולמקומות שונים.

אבישי ברוורמן: הן עושות transfer pricing, סובסידיות, ולעיתים הן יכולות להגיע למצב שבו במדינות מסוימות הם מראים שהרווח שלהן הוא אפס, כי הן משחקות בין כל הדברים האלה והן ימשיכו לשחק.

אבישי ברוורמן: אנחנו במצב של חברות בינלאומיות חזקות שמשחקות בדרך-כלל מול מדינות חלשות יחסית.

אבישי ברוורמן: ישראל עם כל העוצמה היא מדינה קטנה.

אבישי ברוורמן: המדינות צריכות לשקול האם הן רוצות את "טבע", את "צ'קפוינט" ואת "אינטל" כאן, או שהן יבחרו באירלנד ובמקומות אחרים.

אבישי ברוורמן: כאן נמצאת הבעיה שקיימת בכל העולם, בתחרות הזאת שהיא לא שוויונית, לא צודקת, כשהיא באה מכוח.

אבישי ברוורמן: האלמנט של התעסוקה ושל איתות לחברות אחרות להיכנס, המוניטין של המשק נלקח בחשבון.

אבישי ברוורמן: לכן, בעבר במדינת ישראל, כאשר קיבלו ממשלות עבר החלטות לקבל אינטל ואחרים, השאלה מה קרה באמת בפועל.

אבישי ברוורמן: אכן במקומות מסוימים זה עזר לפריפריה.

אבישי ברוורמן: אבל, כמו שהבהיר כבוד שר האוצר – אני מתפלא שידעת את זה רק לפני שנה וחצי מכיוון שכל מי שהתעסק במטריה ידע את זה כל הזמן.

אבישי ברוורמן: אלא, מכיוון שהיתה החלטה שאומרת:

אבישי ברוורמן: בואו נעשה מאמץ מאוד גדול שהחברות האלה יביאו לנו תעסוקה בפריפריה ואנחנו מקווים שהם ישלמו איזה מס.

אבישי ברוורמן: אנחנו רואים שחלק מהחברות הביאו למשהו אבל לא כל-כך הרבה.

אבישי ברוורמן: במשחקים הפנימיים שהן עשו, הן דואגות גם לא לשלם מיסים.

אבישי ברוורמן: לכן, הביקורת שלי על שר האוצר היא הביקורת שברור לחלוטין שלא נוכל לקבל 25% מ"אינטל" או מ"צ'קפוינט" או מחברה אחרת.

אבישי ברוורמן: הן פשוט ייקחו את המזוודות ויעברו לסין או למקומות אחרים.

אבישי ברוורמן: אבל, מכיוון שההתנהלות היא בחיפזון.

אבישי ברוורמן: כמו שנושא הגירעון, שנבע מהתנהלות כושלת, כאשר כבר התרענו שהולך להיות משבר חמור באירופה ולא יהיה גיוס ממיסים.

אבישי ברוורמן: אמרנו שוועדת טרכטנברג לא תיושם כי הבסיס שלה הוא על תקציב הביטחון.

אבישי ברוורמן: לכן, מה שעושה שר האוצר כרגע, הוא עושה כדי לפתור בעיה מיידית כדי להשיג את ה-3 מיליארד כדי לעמוד פחות או יותר ביעד הגירעון – אני חושב שזה לא יהיה כך – במקום לעשות משא ומתן.

אבישי ברוורמן: אני עשיתי משאים ומתנים עם חברות גדולות.

אבישי ברוורמן: שלא ישלמו 3.3% או 4% אלא 10% ו-12%.

אבישי ברוורמן: צריך לנהוג בחכמה.

אבישי ברוורמן: חברות גדולות ישלמו גם 10% ו-12% כי זאת לא ההחלטה שלהם אם לעזוב את ישראל או להגיע לאירלנד.

אבישי ברוורמן: אני טוען שהמשא ומתן הוא חלש, הוא לא רציני.

אבישי ברוורמן: הוא בא עקב המיידיות ולכן אני חוזר ומבקר את הניהול הכושל של התנהלות האוצר, שהדחוף דוחה את החשוב ולטווח הארוך אין פה מדיניות.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חבר הכנסת יובל צלנר ואחרון הדוברים מבין חברי הכנסת, ציון פיניאן.

יובל צלנר: גפני, אני ארגיע אותך.

יובל צלנר: אני לא הולך לתקוף אותך, אתה בסדר.

יובל צלנר: להיפך, אני רוצה להגיד לך שאני מאוד מעריך אותך.

משה גפני: יפה שאתה משבח אותי רק שלא יוציאו את זה לעיתונות החרדית.

יובל צלנר: חס וחלילה.

יובל שטייניץ: יובל זה שם יפה.

יובל צלנר: התקשורת החרדית יודעת א המקור השם התנכי של יובל ולכן אנחנו מוקצים.

יובל צלנר: תזכור את השושלת של יובל.

יובל שטייניץ: למה?

יובל שטייניץ: יובל היה אבי כל תופס כינור ועוגב.

יובל צלנר: הוא בא משושלת קין ולכן הבעיה.

משה גפני: אני לא מקבל את הפרשנות הזאת.

יובל שטייניץ: נדמה לי שכולנו משושלת קין כי הבל נרצח.

יובל צלנר: אחר-כך נעשה שיעור בתנ"ך ונדון במוצאו של למך.

יובל שטייניץ: הסגן שלי מעיר לי שהוא לא רוצה שניכנס לתחום שלו.

יובל שטייניץ: מאחר ואני יושב בין שני רבנים, אני אזהר בדבריי.

משה גפני: מה שאמר לך שר האוצר לגבי השם, אני מסכים.

משה גפני: זה שם יפה.

יובל צלנר: תודה.

יובל צלנר: האחריות לא עלי.

יובל צלנר: אתה מוזמן לפנות להורים, הם ישמחו לשמוע.

יובל צלנר: אני באמת מעריך אותך ומעריך את שר האוצר שאתם מציפים את הסוגיה הזאת לאחר עשרות שנים.

יובל צלנר: הנתונים שהצגת, שר האוצר, הם שערורייה.

יובל צלנר: לא שערורייה כלפיך, אלא אולי היסטורית כלפי משרד האוצר במדינת ישראל וכן כלפי הכנסת.

משה גפני: שנייה.

משה גפני: מבחינת העובדות, אני כל הזמן דבק באמת.

משה גפני: אני לא הצפתי את הסוגיה הזאת.

משה גפני: לא נגעתי בעניין הזה.

משה גפני: הממשלה קיבלה החלטה.

משה גפני: את הסוגיה של הרווחים הכלואים הציגה הממשלה.

משה גפני: אמר את זה שר האוצר והביאו את זה אנשי משרד האוצר בפני כשהיה דיון על הקיצוצים, כשהיה דיון על המיסים העקיפים.

משה גפני: אני לא הצפתי את זה.

משה גפני: אני לא לוקח אחריות, לא לטוב ולא לרע.

יובל צלנר: אין ספק שמדובר בתפוח אדמה לוהט.

יובל צלנר: פרופסור ברוורמן הסביר בדיוק למה ואני מעריך את זה שאתם מעלים את זה לדיון.

יובל צלנר: צריך אומץ ציבורי כדי לעשות את זה.

יובל צלנר: אני גם מעריך את האופטימיות שלך כי אתה מסתכל פה על 10% מהכוס המלאה ואתה מאוד אופטימי.

יובל צלנר: אתה אומר שמתוך 30 ומשהו מיליארד שקלים שהיינו צריכים לגבות כמדינה, 3 מיליארד, כ-10% זה אופטימי, זה משפר את מצבנו.

יובל צלנר: אני כן רוצה בהזדמנות זאת להיות פסימי ולהסתכל על ה-30 מיליארד פלוס שהיינו צריכים לגבות.

יובל צלנר: בעיניי, מה שהחברות הציבוריות הגלובאליות עושות בהיבט הזה, זה פשוט ניצול גס ובוטה של כוונה לגיטימית של מדינה לעודד השקעות בתחומה.

יובל צלנר: זה לא תכנון מס, זה תחמון מס.

יובל צלנר: לצערי, אתה מבקש מאיתנו שנשתף פעולה עם אותם גורמים שלא באים לעזור למדינה, למרות שהמדינה רצתה לעזור להם, אלא באים לפעול נגדה.

יובל צלנר: אנחנו שוב מעניקים מקלט לעשירים על חשבון מעמד הביניים.

יובל צלנר: אם תרצו יותר מזה, עד מתי בעלי ההון יעלוזו ואנחנו במעמד הביניים נזיל דמעה.

יובל צלנר: אני לא מצליח להבין.

יובל צלנר: אני מכיר אותך הרבה שנים.

יובל צלנר: אני מבין את הפרגמאטיות ואני מבין את הרצון שלך להתמודד עם הסוגיה הזאת אבל אני חושב שהפעם אנחנו עושים לעצמנו הקלות.

יובל צלנר: אני ציפיתי ממך לבוא לפה ולהגיד משהו אחר: בואו נתקן את החוק, לדוגמה, ונקבע שחברה גלובאלית שרווחיה פה כלואים ולא משחררת דיבידנד, כשהיא משתמשת בכספים האלה כדי לשעבד אותם לטובת הלוואות בחו"ל, יראו את שעבוד ההלוואה כאילו חילקו דיבידנד.

יובל צלנר: את זה ציפיתי שתביא לפה.

יובל צלנר: אתה יודע מה?

יובל צלנר: אפילו רק ב-50%.

יובל צלנר: אז, במקום לגבות 35 מיליארד או כמה שיש, היינו גובים מחצית הסכום ולא היינו נדרשים היום לקיצוצים ועוד פגיעה במעמד הביניים כאשר העשירים ממשיכים להתעשר.

יובל צלנר: ציפיתי שתבואו ותגידו - - -

משה גפני: ואם הם משקיעים את זה בארץ?

יובל צלנר: מצוין, פטורים לחלוטין.

משה גפני: לא, משקיעים בפיקדון, בהלוואה בארץ.

יובל צלנר: הם לא יכולים.

יובל צלנר: אם הם משקיעים בהלוואה בארץ הם למעשה משקיעים את הכסף בישראל.

יובל צלנר: זה מצוין, אני בעד, זאת מטרת החוק.

יובל צלנר: הרעיון הוא למנוע את הוצאת הכספים לחו"ל.

יובל צלנר: לכן אם כל מיני משקיעים לוקחים פה הלוואות כנגד זה ומשקיעים במפעלים בישראל, אשרינו, יהיה לך גיבוי מאיתנו.

יובל שטייניץ: זה רעיון מצוין.

יובל שטייניץ: עד כדי כך מצוין ההצעה שלך, שעשינו אותה בחוק החדש.

יובל שטייניץ: הסתבר לי, כי בדקתי את זה, שמשפטית אני לא יכול לשנות את החוק הישן ולעשות את זה רטרואקטיבית.

יובל שטייניץ: אבל בחוק החדש בדיוק הכנסנו את ההערה שלך, כבר לפני שנה וחצי.

יובל שטייניץ: זאת הערה נכונה.

יובל צלנר: אתה לא פחדת מחקיקה רטרואקטיבית ובצדק הקמת את ועדת שישינסקי.

יובל צלנר: האם היא הצליחה או לא - - -

יובל שטייניץ: זאת לא חקיקה רטרואקטיבית.

יובל שטייניץ: החקיקה היתה רק על רווחים עתידיים ולא על רווחים מהעבר.

יובל צלנר: דה-פקטו זאת חקיקה רטרואקטיבית כיוון שהם עדיין לא הפיקו רווחים.

יובל שטייניץ: זה מה שהם טענו, אני לא קיבלתי את הטענה.

יובל צלנר: אני הסכמתי איתך בנושא הזה לחלוטין.

יובל צלנר: מבחן התוצאה הוא עדיין עליך.

יובל צלנר: אני מכיר אותך, אתה שמח שמבחן התוצאה יהיה עליך כי אתה אוהב לקחת אחריות, אבל בהיבט הזה צריך להמשיך לקחת אחריות.

יובל צלנר: צריך להמשיך ולקחת את הקו הזה ולקבוע כך: לגבי הוצאת כספים לחו"ל כבר דיברנו.

יובל צלנר: שנית, החוק הזה היה והוא יעבור, אסור שהוא יהיה תקף לגבי גורמים שקיבלו כספים ממרכז ההשקעות והם לא עמדו במלוא התנאים של מרכז ההשקעות.

יובל צלנר: קיבלת כסף מהמדינה, אתה חייב לעמוד בתנאים.

יובל צלנר: אין פה מתנה על מתנה שאנחנו הציבור נדרשים לשלם מס על מס.

יובל צלנר: אפשרות אחרת, שיחזירו את הכסף או שלא ייהנו מהחוק הזה.

יובל צלנר: תנאי להיכנס בגדרי החוק הזה חייב להיות עמידה בכל תנאי ההשקעה של מרכז ההשקעות.

יובל צלנר: מעבר לכך.

יובל צלנר: קבעתם פה רף של מיסוי שהוא נמוך מהמיסוי שנהנות חברות באזורי פיתוח.

יובל צלנר: למה העדפה של חברות גלובאליות?

יובל צלנר: לפחות תשוו את זה למס שחל על חברות באזורי פיתוח.

יובל צלנר: זה המינימום, למה לרדת מהסף הזה?

יובל צלנר: איזה מן מסר אנחנו מעבירים לחברה הישראלית?

יובל צלנר: אוקיי, נגיד שכשלנו, היה כישלון מתמשך.

יובל צלנר: שר האוצר, זאת לא אשמתך אבל זה באחריותך כיוון שזה במשמרת שלך.

יובל צלנר: נכון, תאמין לי הייתי שמח להיות איתך בהיבט הזה, כי פה מפעילים מנהיגות.

משה גפני: לא הבנתי, מה זאת אומרת?

זהבה גלאון: הוא היה רוצה להיות שר האוצר.

יובל צלנר: בהיבט הזה.

יובל צלנר: צריך פה להפעיל מנהיגות.

זהבה גלאון: הוא צנוע.

יובל צלנר: צריך פה להפגין מנהיגות ואני מצפה מכם להפגין מנהיגות ולא להיגרר - - -

משה גפני: זה משהו שאנחנו יודעים מזה ביהדות התורה?

יובל צלנר: כפי שאתה יודע, לפי המצב של המפלגה שלי, כנראה שזה אפילו לא חלום רחוק.

יובל צלנר: אלה הם הדברים.

יובל צלנר: גם הגשתי את ההסתייגויות האלה בנושא.

יובל צלנר: אני מקווה מאוד שאתם תפגינו שוב יצירתיות ולא תלכו אחרי ה-obvious ולא אחרי הפיתרון הקל.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חבר הכנסת ציון פיניאן.

ציון פיניאן: תודה רבה אדוני היושב ראש, כבוד השר, סגן השר.

ציון פיניאן: ראשית, אני מבין את כל האופוזיציה, זה התפקיד שלהם.

יובל שטייניץ: לפני אתה מתחיל.

יובל שטייניץ: ציון איבד את אחיו לפני שבועיים ואני וכולנו משתתפים באבלך הכבד ומאחלים לך ולמשפחת פיניאן שלא תדעו עוד צער.

משה גפני: אנחנו כולם מצטרפים לזה.

משה גפני: בבקשה, ציון.

ציון פיניאן: תודה.

ציון פיניאן: אני מבין את האופוזיציה, הם צריכים להגיד לא על כל דבר שהקואליציה אומרת כן.

ציון פיניאן: צריך לברך את האוצר.

ציון פיניאן: היה פה איזה מנהל פסול של אנשים שהשתמטו ולא שילמו כסף.

ציון פיניאן: בא האוצר וגילה את השיטה ורוצה לקצץ את השיטה ולהפסיק אותה.

ציון פיניאן: על-כך צריך לברך את האוצר.

ציון פיניאן: אם לא, העולם כמנהגו נוהג והישיבה לא מתנהלת בכלל.

ציון פיניאן: היינו הולכים ולא היו 3 מיליארד וגם לא שקל.

ציון פיניאן: בואו נמשיך מה שהתחילו בתקופת מפא"י ההיסטורית ובתקופות אחרות וזה היה טוב לכולם.

ציון פיניאן: לא צריך להקשות על חברות.

ציון פיניאן: שמעתי את פרופסור ברוורמן שיש סכנה שיש חברות שאם נקשה עליהן הן יברחו לחוץ לארץ.

זהבה גלאון: מספיק עם האגדה האורבאנית הזאת.

זהבה גלאון: אתם כל הזמן עושים לנו סחיטה באיומים.

זהבה גלאון: אני רוצה להגיד משפט.

משה גפני: את לא יכולה.

זהבה גלאון: זאת סחיטה באיומים.

משה גפני: הוא היחיד מהקואליציה שמדברים.

משה גפני: דיברו פה 15 או 10 חברים מהאופוזיציה.

ציון פיניאן: חשבתי להיות פה פרח מוגן.

זהבה גלאון: איפה הקואליציה?

משה גפני: אני אגיד לך כל אחד מהם איפה הוא נמצא.

גאלב מג'אדלה: גם "העצמאות" היא מהקואליציה.

יובל שטייניץ: אני מזכיר שגם היושב ראש הוא מהקואליציה.

משה גפני: אני לא דיברתי.

ציון פיניאן: ישנה סכנה שחברות יברחו מהארץ, זה נכון.

ציון פיניאן: ישנה סכנה כזאת.

ציון פיניאן: אם חברות יברחו מהארץ התוצאה תהיה לא 3 מיליארד אלא 300 מיליארד.

ציון פיניאן: לכן אנחנו באים להילחם במה שיש ובמה שקיים.

ציון פיניאן: לגבי ה-3 מיליארד.

ציון פיניאן: שמעתי את שר האוצר ואני מאמין לשר האוצר.

ציון פיניאן: במידה ולא נגבה את ה-3 מיליארד, התחליף זה גזרות.

ציון פיניאן: צריך לגבות את מה שיש לנו ביד.

ציון פיניאן: בקשר למה שאומרים האנשים שחושבים שאנחנו פראיירים, באותה אפשר להגיד: אני משלם ארנונה ולאחר מכן עושים תקנה 338 ותקנה 339 – מחיקת חובות.

ציון פיניאן: גם בזה אני פראייר.

ציון פיניאן: אותו דבר גם בהיתרי בנייה.

ציון פיניאן: בניתי על-פי החוק וקיבלתי היתר בניה ולאחר מכן עושים מתן לגיטימציה לאלה שבנו באופן לא חוקי.

ציון פיניאן: תמיד ישנו הנושא הזה.

ציון פיניאן: אני תומך בזה שיהיו 3 מיליארד ביד מאשר לחשוב שאולי נילחם ולא נגבה כלום.

ציון פיניאן: אני תומך בהצעה הזאת.

יובל שטייניץ: ברשות היושב ראש, אני אענה פה לדברים ואחר-כך מקצתם גם בצורה יותר מדויקת.

יובל שטייניץ: אני דווקא מרגיש מאוד בנוח.

משה גפני: בסדר, אני לא מרגיש נוח, לא נעים.

משה גפני: אדוני השר, אני מאוד מבקש.

משה גפני: יש פה אורחים שביקשו לדבר ואני רוצה לשמוע אותם.

יובל שטייניץ: הרב גפני, גם לבקשת חברי הכנסת אני חייב לענות.

יובל שטייניץ: בפתח דבריי אני רוצה לומר כך: קודם כל, לעובדות.

יובל שטייניץ: לא מוותרים כאן על כלום.

יובל שטייניץ: לא נותנים פה מתנות כי במצב החוקי הנוכחי, שלא ניתן לשנות אותו רטרואקטיבית, לא ניתן לגבות אפילו שקל אחד.

יובל שטייניץ: לכן זה היה המצב החוקי.

יובל שטייניץ: אפשר לנסות לסלף את המציאות ולהגיד שנותנים פה מתנות או הנחות.

יובל שטייניץ: נותנים מתנות והנחות – מתי זה הגיוני?

יובל שטייניץ: אם אפשר היה לגבות יותר וגובים פחות.

יובל שטייניץ: אבל אני אומר לכם, לאחר שנה וחצי של דיונים וזאת גם עמדת הייעוץ המשפטי של רשות המיסים, של האוצר ושל המשנה שהוזכר פה, שהודיע שהוא יגן על החוק.

יובל שטייניץ: במצב החוקי הנוכחי, לא שלא רצו לגבות או לא התאמצו לגבות – לא ניתן לגבות.

יובל שטייניץ: לכן מי שאומר שניתנו פה הנחות או איך לא גבו או נותן לנו עצות:

יובל שטייניץ: תוציאו שומות ותגבו יותר – זאת הטעיה של הציבור.

יובל שטייניץ: אולי יש לה סיכוי להצליח.

יובל שטייניץ: אולי חלק מהעיתונאים ייקחו את ההטעיה הזאת ויעבירו אותה לציבור אבל יש אמת.

יובל שטייניץ: האמת היא פה אמת חוקית משפטית פשוטה.

יובל שטייניץ: כרגע, נכון לעכשיו, החברות הללו – לצערי, כך עשו את החוק בעבר.

יובל שטייניץ: בחוק החדש תיקנו את הלקונה הזאת, בחוק שהעברנו בעזרת הוועדה בסוף 2010 באמצעות חוק עידוד השקעות הון החדש.

יובל שטייניץ: אבל אנחנו מדברים פה על גיבנת מעשרות שנים בעבר.

יובל שטייניץ: במצב החוקי הנוכחי, הן לא חייבות את המס הזה כל עוד הן לא משקיעות אותו בחו"ל.

יובל שטייניץ: הן לא משקיעות את הכסף בחו"ל ולכן הן לא חייבות את המס.

זהבה גלאון: הן משקיעות בחברות בת.

יובל שטייניץ: רשות המיסים לא יכולה לגבות כספים שאף אחד לא חייב אותם.

יובל שטייניץ: לכן אפשר לנסות לסלף ולהשמיץ את רשות המיסים או אותי, אבל יש בסוף גם אמת.

יובל שטייניץ: האמת היא שאנחנו רוצים פה לגבות כספים שאנחנו לא יכולים לגבות אותם בדרך אחרת.

יובל שטייניץ: מי שנתן פה עצה להוציא שומות, לא מבין על מה הוא מדבר.

יובל שטייניץ: אי-אפשר, זה לא חוקי, הן לא חייבות במס.

יובל שטייניץ: למה?

יובל שטייניץ: כי בחוק הישן היתה לקונה.

יובל שטייניץ: דיברו פה מספר חברי כנסת, כולל דב חנין שחידד את זה.

משה גפני: אבל אדוני השר, זה נאמר על ידך הרבה מאוד פעמים.

זהבה גלאון: זה נחשב כהוצאת דיבידנד.

שלי יחימוביץ': יש רק בעיה קטנה, שכל הדברים האלה לא נכונים.

יובל שטייניץ: סליחה, אני אחדד את העניין.

משה גפני: השר אמר את זה קודם.

שלי יחימוביץ': להגיד דברים לא נכונים ולהשחיל כאן את המילה אמת, לא הופך אותם לנכונים.

משה גפני: הוא אומר שאי-אפשר לגבות.

זהבה גלאון: אבל זאת הטעייה.

שלי יחימוביץ': הוא מטעה ואומר שזאת האמת.

שלי יחימוביץ': הוא אומר דברים שגויים ואומר שזאת האמת.

זהבה גלאון: החברות האלה השתמשו בכספים - - -

אבישי ברוורמן: הוא משתמש במילה אמת יותר מידי.

משה גפני: אדוני השר.

משה גפני: אם אפשר להצטמצם בעניין מפני שאנחנו הולכים לברר את העניין הזה בדיון בוועדה.

משה גפני: הרי לא יעבור פה חוק בלי שנשמע את משרד המשפטים ואת היועץ המשפטי של משרד האוצר ואת היועצת המשפטית שלנו.

משה גפני: אנחנו נברר את העניין הזה, בשביל זה אנחנו קיימים.

משה גפני: לא צריך עכשיו לעשות עכשיו דרמות.

יובל שטייניץ: עם כל הכבוד לתחרות בין שלי לזהבה, מי תהיה יותר קיצונית - - -

זהבה גלאון: אדוני השר, כשאין לך טיעונים רציניים, אתה עובר לדמגוגיה זולה.

זהבה גלאון: נו, באמת.

יובל שטייניץ: זהבה, סליחה, הקשבתי לך.

יובל שטייניץ: אמרת שהמשנה לא מגן והוא הודיע שהוא יגן את החוק הזה.

זהבה גלאון: כן?

זהבה גלאון: אנחנו נראה את זה.

זהבה גלאון: אני מבקשת להזמין אותו לוועדה.

יובל שטייניץ: ברוב המקרים אי-אפשר להוציא שומות.

יובל שטייניץ: את רוב הכספים הללו אי-אפשר לגבות.

יובל שטייניץ: מדוע?

יובל שטייניץ: נכון שכוונת החוק היתה שישקיעו בארץ, אבל הניסוח של החוק הקודם היה, שהם לא חייבים מס כל עוד לא השקיעו בחו"ל.

יובל שטייניץ: חשבו שאם הם לא ישקיעו בחו"ל, הם ישקיעו בארץ.

יובל שטייניץ: בפועל, החברות האלה לא משקיעות בחו"ל ולא בארץ אלא פשוט שומרות את הכספים - -

זהבה גלאון: הן משקיעות בחברות בת.

יובל שטייניץ: - - בפיקדונות בארץ ובפיקדונות בחו"ל.

יובל שטייניץ: לכן לא ניתן לגבות מהן כספים כל עוד הן לא משקיעות ממש בחו"ל.

יובל שטייניץ: הן יכולות להפקיד את הכסף בחו"ל אבל לא להשקיע בחו"ל, את זה אנחנו לא יכולים למנוע.

יובל שטייניץ: לכן, אי-אפשר לגבות את רוב הכספים האלה או להוציא שומות על רוב השומות האלה.

זהבה גלאון: השר לא מדייק.

יובל שטייניץ: אני מדייק מאוד.

יובל שטייניץ: אני רוצה לענות - -

משה גפני: אתה לא חייב לענות לכל השאלות כאן.

משה גפני: אני הולך לברר את זה בדיון.

גאלב מג'אדלה: את השאלות החשובות לפחות.

משה גפני: בסדר, אבל אני הולך לברר את זה בדיון.

משה גפני: אני לא מאמין לאף אחד.

משה גפני: אני רוצה לברר.

משה גפני: אני רוצה לשמוע את הלשכה המשפטית, את משרד המשפטים.

משה גפני: אני רוצה לשמוע גם לגבי הכסף.

גאלב מג'אדלה: היו שאלות מלבד הנושא המשפטי.

יובל שטייניץ: אני מוכרח להגיד.

יובל שטייניץ: עלו פה כל מיני סוגיות, גם של גובה ההנחה וגם של איך ירגישו אזרחים.

יובל שטייניץ: אני אומר כך: קודם כל, גובה ההנחה הוא בין 40% ל-60%, ממוצע 50%.

יובל שטייניץ: חבות המס הכוללת לפי חוק החברות, בהנחה שכל החברות האלה היו משקיעות בחו"ל, היא באזור ה-18, 19 מיליארד.

יובל שטייניץ: אחרי ההנחה הזאת, אם כולן היו שמחות על ההנחות ומצטרפות למבצע, אז היינו אמורים לקבל מחצית הסכום, כ-10 מיליארד.

יובל שטייניץ: לצערנו הרב זה לא מבצע כל-כך מפתה שאנחנו בטוחים שכולם יבואו ויקפצו עליו כמוצאי שלל רב כי המצב הנוכחי אולי יותר נוח לחלק גדול מהחברות הללו.

יובל שטייניץ: אני מקווה שלא, אבל לכן קבענו הערכה זהירה נמוכה יחסית.

יובל שטייניץ: אנחנו מסתמכים עליה בזה שאנחנו לא משיתים מיסים אחרים כרגע.

יובל שטייניץ: זה כבר משוקלל.

יובל שטייניץ: מבחינת הצדק והשוויון.

יובל שטייניץ: אם יכולנו חוקית לגבות מהחברות האלה יותר, כשהן לא משקיעות בחו"ל, היה מקום לטענה הזאת, צריך לגבות מהן את מה שהן חייבות.

יובל שטייניץ: הבעיה שכל עוד הן לא משקיעות בחו"ל, אי-אפשר לגבות.

יובל שטייניץ: לכן אין פה את העניין הזה.

יובל שטייניץ: יש פה את העניין שאנחנו עושים מאמץ, מקווים שהוא יצליח, לגבות מהן את מה שבמצב החוקי הנוכחי לא ניתן לגבות ואין סיכוי לראות.

יובל שטייניץ: לכן, גם מבחינה מוסרית, למרות שיש פה הנחה כדי לגבות, זאת הנחה כדי לגבות כספים שלא ייגבו בדרך אחרת.

יובל שטייניץ: לא גבו אותם עד היום ולא יגבו אותם בדרכים אחרות כי אין דרכים חוקיות אחרות.

יובל שטייניץ: האמינו לי, חיפשתי, שאלתי, בדקתי משפטית במשך שנה, איך אפשר להביא מקסימום כסף מהחברות הללו וזאת הדרך.

יובל שטייניץ: לכן, גם מבחינה מוסרית, אני אומר לכם שאני שלם לחלוטין עם הדבר הזה.

יובל שטייניץ: הוא נכון גם מבחינה מוסרית.

יובל שטייניץ: יש פתגם "מוטב ציפור אחת ביד מ-10 ציפורים על העץ".

יובל שטייניץ: במקרה הזה מוטב 3-4 ציפורים ביד מ-10 ציפורים על העץ.

יובל שטייניץ: זה לא תמיד נכון שמוטב ציפור אחת ביד מ-2 או 10 ציפורים על העץ.

יובל שטייניץ: אבל, אם הציפורים על העץ הן כאלה שאין לך שום סיכוי לתפוס אותן, שאתה לא יכול להגיע אליהן במצב החוקי הנוכחי, שזה לא ציפורים על העץ אלא ציפורים שיש להן חופש תעופה מוחלט, שאתה לא יכול לפגוע בו על-פי המצב החוקי.

יובל שטייניץ: את החוק אפשר לשנות כלפי העתיד אבל אי-אפשר להטיל מיסים כלפי העבר או לשנות מיסים כלפי העבר ולהגיד אתם חייבים עכשיו כספים שעד היום לא הייתם חייבים על רווחים מהעבר.

יובל שטייניץ: אפשר לעשות את זה לגבי העתיד.

יובל שטייניץ: חבר הכנסת צלנר, ההצעה שלך מצוינת, עשינו אותה בחוק עידוד השקעות הון החדש.

יובל שטייניץ: אני אישית דאגתי שהצעה הזאת תוכנס.

יובל שטייניץ: שלא יוכלו יותר להתחמק ולהגיד: אנחנו לא משקיעים בחו"ל אבל הכספים בחו"ל או בארץ אבל אנחנו לא משקיעים גם בארץ.

יובל שטייניץ: זה נגמר, הלקונה הזאת נגמרה.

יובל שטייניץ: עכשיו אנחנו עוסקים בגיבנת עד סוף שנת 2010 ואנחנו רוצים לגבות גם שם כספים ואין דרך אחרת לגבות אותם.

יובל שטייניץ: לכן, זה לא רק נכון כלכלית או מבחינת הצרכים של המדינה, או מבחינת זה שה-3 מיליארד או יותר יחסכו הטלת מיסים על אזרחי המדינה.

יובל שטייניץ: זה גם הדבר הכי נכון מוסרית.

יובל שטייניץ: מוסרית זה הכי נכון.

יובל שטייניץ: יותר נכון לגבות את מה שאפשר מאשר לא לגבות דבר.

יובל שטייניץ: הפרגמאטיות כאן היא גם מוסרית.

יובל שטייניץ: אני שמח שהתחלתי לטפל בעניין הזה אחרי ש-10-15 שנה לא עשו דבר.

יובל שטייניץ: לא עשו דבר כי חשבו שזה אבוד.

יובל שטייניץ: אני אמרתי שלא יכול להיות שזה אבוד, צריך להביא פה את מה שאפשר.

יובל שטייניץ: בעזרתכם נביא את מה שאפשר.

יובל שטייניץ: זה הדבר המוסרי, זה הדבר הנכון.

יובל שטייניץ: מותר לבקר, מותר להעלות שאלות.

יובל שטייניץ: נכון, המטרה המקורית של החוק באמת היתה לגרום להם להשקיע בישראל.

יובל שטייניץ: לא לגבות מהם יותר מיסים אלא לגרום להשקיע בישראל.

יובל שטייניץ: אבל אנחנו רואים, הם מפקידים את זה כבר שנים, לא משקיעים בישראל וגם לא משלמים מיסים.

יובל שטייניץ: אז כאן אנחנו אומרים: אוקיי, אתם לא משקיעים את זה בישראל?

יובל שטייניץ: נעשה לכם הנחה אבל תשלמו לפחות חלק מהמיסים.

יובל שטייניץ: לא יכול להיות שעכשיו יהיו עוד 5 שנים או עוד 10 שנים שלא תשלמו פרוטה וזה יישחק.

יובל שטייניץ: לכן, אדוני היושב ראש, אני מאוד מודה לך על כינוס הוועדה באווירה הקרירה והנעימה כאן באולם הסגור הזה בכפר המכבייה.

יובל שטייניץ: אני מרגיש מאוד בנוח.

יובל שטייניץ: מאחר וביקשת שאקצר אז לא עניתי על כל הדברים.

אבישי ברוורמן: אני מצטער, אני צריך להיפגש עם ג'ון מרטין מה-OECD, שהשר מכיר אותו.

יובל שטייניץ: נכון, הוא היה אצלי אתמול.

אבישי ברוורמן: אני אשבח כמה שר האוצר עושה דברים כאלה נפלאים, פשוט חבל על הזמן.

שלי יחימוביץ': תגיד לו: אמת, אמת ואמת.

שלי יחימוביץ': תגיד לו ששר האוצר אמר אמת.

גאלב מג'אדלה: זה יביא עידוד להשקעות הון כאן בארץ?

יובל שטייניץ: אדוני היושב ראש, אני סיימתי את דבריי.

יובל שטייניץ: יישארו כאן סגן השר ודורון ארבלי והיועץ המשפטי.

יובל שטייניץ: נמצא כאן גם ד"ר מיכאל שראל.

יובל שטייניץ: אני חושב שזאת הופעה ראשונה שלו בוועדה.

יובל שטייניץ: היום הוא הממונה על הכנסות המדינה וגם הממונה על אגף המחקר והיחסים הבינלאומיים באוצר.

יובל שטייניץ: גייסנו אותו מהשוק הפרטי.

יובל שטייניץ: אנחנו מאוד מעריכים שהוא כאן איתנו.

יובל שטייניץ: אני בטוח שתקיימו דיון מקצועי ואני בטוח שבסוף נעשה את הדבר הנכון מכל הבחינות.

משה גפני: אני מודה לך, אדוני השר.

משה גפני: גברתי, היועצת המשפטית של הוועדה, לפני שאנחנו מתחילים את הדיון המקצועי עם דורון ארבלי שיציג את החלק המקצועי, אני מבקש לדעת מה מבחינתך צריך לעשות כדי לחוקק את החוק הזה?

מירב תורג'מן: אני מבקשת להביא בפני חברי הוועדה מספר עניינים שחשוב שיובאו לדיון ויישקלו בטרם הם מקבלים החלטה בעניין החוק הזה.

מירב תורג'מן: ראשית, על פניו באמת הצעת החוק מעלה שאלות חוקתיות בדמות הפגיעה בשוויון.

מירב תורג'מן: לכאורה ישנה פגיעה בחברות שבחרו לחלק את הרווחים ושלימו את מלוא המס לעומת חברה שלכאורה המתינו בגין העניין הזה, לא חילקו את הרווחים ולא שילמו את המס.

מירב תורג'מן: יכול להיות שהם המתינו לשעת כושר וכעת הם מקבלים הטבת מס נוספת.

מירב תורג'מן: צריך לבחון את העניין הזה.

מירב תורג'מן: מדובר בהצעת חוק ממשלתית והממשלה היא זאת שצריכה לתת מענה לסוגיה הזאת.

מירב תורג'מן: אני מציעה שנשמע את עמדתו של המשנה ליועץ המשפטי לממשלה, עורך הדין אבי ליכט.

מירב תורג'מן: הוא אכן צירף חוות דעת משפטית לתזכיר, לקראת הדיון בוועדת השרים לענייני חקיקה.

מירב תורג'מן: אני מציעה שאולי גם הדברים שהובאו בחוות הדעת יובאו בפני חברי הוועדה.

מירב תורג'מן: עניין נוסף שראוי שיובא בפני חברי הוועדה זה נושא הנתונים.

מירב תורג'מן: אני חושבת שעל-מנת שחברי הוועדה יקבלו החלטה מושכלת אכן צריכים להופיע בפניה כל הנתונים: בכמה חברות מדובר?

מירב תורג'מן: מה היקף הסכומים?

מירב תורג'מן: כיצד סטייה באחוזים תשפיע על צפי ההכנסות למדינה?

מירב תורג'מן: כמו כן אני חושבת שראוי לשקול את הסוגיה של יצירת איזשהו תקדים – בעייתי או לא בעייתי, את זה חברי הוועדה יחליטו, אבל בהחלט יש פה איזה תקדים של הפחתת מיסים בהוראת שעה מאוד חריגה.

דורון אביטל: - - -

משה גפני: יש הפרדת רשויות בין הרשות המבצעת לרשות המחוקקת.

משה גפני: אני לא מתכוון לעשות בעניין הזה אפילו חצי הנחה.

משה גפני: גם אם אני אצביע בסוף בעד, אני רוצה לדעת בסוף על מה אני מצביע.

משה גפני: אתם תיתנו את כל הנתונים, אנחנו נקבל את חוות הדעת של אבי ליכט.

משה גפני: אנחנו נדון על הכול ואנחנו נצביע.

משה גפני: אני מבקש שהיועצת המשפטית של הוועדה תגיד את מלוא הדברים שלה.

משה גפני: אני מבקש לאפשר לה.

משה גפני: אני לא מתערב בעבודה של רשות המיסים בדברים שהם חוקיים.

משה גפני: אם אתם אומרים לי שזה לא החוק אז אני - -

מירב תורג'מן: עניין נוסף ואחרון שאני מבקשת להבהיר, זאת בסך הכול הבהרה: הצעת החוק למעשה לא פותרת את מכלול הסוגיה של הרווחים הכלואים משום שמדובר בהוראת שעה.

מירב תורג'מן: הכספים שיצטברו עד לתום שנת 2001 – יוצא מכך שכספים שהצטברו החל מ-2012 עד לתום תקופת ההסכמים או המסלול שבהם הם נמצאים, או שהם יעברו למסלול אחר כפי שקבענו בתיקון 68 במסגרת חוק המדיניות הכלכלית לשנים 2011, 2012, הבעיה היא למעשה לא לגמרי נפרדת.

מירב תורג'מן: שוב אנחנו נעמוד בפני אותה בעיה בעוד מספר שנים כאשר יצטברו שוב רווחים ואותן חברות שוב לא יחלקו את הדיבידנדים ואנחנו נימצא באותה שאלה.

מירב תורג'מן: לכן אולי ראוי לשקול גם את העניין הזה ולקבל החלטה גם בסוגיה הזאת.

משה גפני: את אומרת שאנחנו צריכים את חוות הדעת של המשנה ליועץ המשפטי לממשלה – הבעיה החוקתית.

מירב תורג'מן: כן.

משה גפני: אנחנו צריכים - - -

יצחק כהן: - - אני קראתי את חוות הדעת שלו.

משה גפני: אתה סגן שר, אני חבר כנסת ואני לא קראתי מפני שלא נתנו לי את זה.

משה גפני: זה שקראת בעיתון זה לא אומר שום דבר מכיוון שגם המחיר לא נכון.

משה גפני: אני רוצה את חוות הדעת.

יצחק כהן: היא פה, קח.

משה גפני: אני רוצה לעבור על זה במשרד שלי.

זהבה גלאון: שאלה ליועצת המשפטית.

זהבה גלאון: החברות האלה עם הרווחים הכלואים, השתמשו בכספים מתוך הרווחים הכלואים בשביל להשקיע בכל מיני חברות בת.

זהבה גלאון: זה נחשב לפי החוק כהוצאת דיבידנד.

זהבה גלאון: כל הזמן מדברים על זה שהם לא הוציאו את זה לחו"ל ואי-אפשר.

זהבה גלאון: על הכסף הזה לא שולם מס ועל הכסף הזה אמרתי שרשות המיסים לא הוציאה להם שומות.

מירב תורג'מן: זאת שאלה שהיא בסמכות רשות המיסים.

משה גפני: זהבה, השאלה הזאת תישאל על-ידך - - -

זהבה גלאון: אבל זאת השאלה המהותית.

זהבה גלאון: מרוב שנאמר אמת, אמת, אמת - - -

משה גפני: עם כל הכבוד זהבה, אני לא הולך לשום מקום.

משה גפני: אני ביקשתי מהיועצת המשפטית שתנחה אותנו מבחינת הלשכה המשפטית של הוועדה מה אנחנו צריכים לעשות.

משה גפני: השאלה שלך צריכה להישאל כשיידון פה העניין הזה.

משה גפני: עוד לא התחלנו את הדיון.

משה גפני: עד עכשיו דיברנו באופן כללי.

זהבה גלאון: הבנתי, אבל טוב שהשאלה נשאלה.

משה גפני: השאלה נשאלה וזה בסדר.

משה גפני: מנהל רשות המיסים, אתה מחכה בסבלנות הרבה זמן, בבקשה.

משה גפני: חבר הכנסת כהן, מה כתבת לזהבה?

יצחק כהן: תשובה לשאלה שלה.

יצחק כהן: לא כתבתי על הליבה.

דורון אביטל: בפתח הדברים אני רוצה לומר ולהדגיש את העניין שאמר השר.

דורון אביטל: אנחנו דנים כאן בחוק עידוד השקעות הון הישן.

דורון אביטל: ב-2011 הכנסת העבירה את חוק עידוד השקעות הון החדש, שקבע שיעורי מס בין 6% ל-12%, תלוי אם זה בפריפריה או לא.

דורון אביטל: הוא בא לתקן את הלקונה שהחוק הישן קבע.

דורון אביטל: החוק הישן קבע פטור ממס חברות כל עוד לא חולק דיבידנד.

משה גפני: היו שתי הצבעות בחוק הזה.

משה גפני: היתה הצבעה אחת ששניים הצביעו בעד אבל כולם הצביעו נגד, בגלל שהיו פה חברי מרכז הליכוד.

משה גפני: אחרי זה הצביעו עוד פעם והצביעו בעד והיה רוב.

משה גפני: זה היה תהליך פוליטי מאוד מעניין.

משה גפני: בשני המקרים הצבעתי אותו דבר בגלל שאין לי פריימריס.

דורון אביטל: (מוצגת מצגת) רוצה לומר שהחוק הישן יש בו את הלקונה שאותן חברות לא שילמו את מס החברות.

דורון אביטל: יש להן פטור ממס חברות כל עוד הן לא חילקו דיבידנד.

דורון אביטל: כתוצאה מכך, עם השנים נצברו רווחים באותן חברות.

דורון אביטל: אני רוצה לחלק פה את סוגי החברות ומה הן עשו עם הכספים.

דורון אביטל: אני אדבר על העיקריים.

שלי יחימוביץ': בהמשך למה שאמרה ששאלה זהבה, להגיד לנו לאיזה חברות כן חילקו שומות ומה מבדל אותן מחברות אחרות?

דורון אביטל: אני אתייחס.

דורון אביטל: שמות של חברות אני לא אגיד אבל אני אתייחס למה אנחנו עושים.

שלי יחימוביץ': למה לא?

דורון אביטל: שמות של חברות אני לא אומר.

דורון אביטל: יש לי חובת סודיות, את לא רוצה שאני אעבור על החוק.

שלי יחימוביץ': חס וחלילה.

דורון אביטל: יפה, תודה.

דורון אביטל: אני אומר על איזה חברות אנחנו מדברים.

דורון אביטל: אני מדבר על החברות שחוק עידוד השקעות הון הישן דן בגינן.

דורון אביטל: קודם כל, החברות שבאמת נוצרו בהן רווחים והשקיעו את הרווחים בישראל.

דורון אביטל: מאה אחוז, זאת היתה כוונת המחוקק, זאת היתה כוונת החוק וזה בסדר גמור.

דורון אביטל: כל עוד הם לא חילקו דיבידנד רשות המיסים לא נוגעת בהם וזה בסדר גמור.

דורון אביטל: הסוג השני, אלה אותן חברות שבאמת עשו פעולות מפעולות שונות, כמו למשל, העבירו את הכסף לחברות בנות, כמו שאמרה חברת הכנסת גלאון.

דורון אביטל: בחלקן אנחנו מטפלים ואכן הוצאנו שומות ויש אפילו צווים בבתי משפט.

משה גפני: איזה חברות?

דורון אביטל: חברות שבאמת עשו פעולות שאנחנו רואים אותן כחלוקת דיבידנד.

דורון אביטל: אנחנו רואים בפירוש חלוקת דיבידנד.

דורון אביטל: אנחנו מטפלים בהן.

דורון אביטל: להגיד פה שאנחנו לא מטפלים בהן, זה ממש לא נכון.

משה גפני: מה פירוש מטפלים בהם?

דורון אביטל: מטפלים זה אומר שיוצאות שומות ואפילו יש תיקים בבתי משפט.

משה גפני: אבל אף אחד מהן עוד לא חוייבה.

דורון אביטל: אין פסיקה של בית משפט.

דורון אביטל: טוב שציינת את זה, זאת נקודה מאוד חזקה.

משה גפני: אם אני הייתי בבית משפט היו מייד מחייבים אותי ואת הטייקונים לא.

דורון אביטל: לא יודע, לא יודע.

דורון אביטל: זאת לא אשמתי, זה בית משפט.

זהבה גלאון: שנים הם לא עושים שום דבר.

משה גפני: זה לא משנה, אבל בית המשפט מתנהל בעצלתיים בעניין של הטייקונים.

דורון אביטל: הסוג השלישי זה חברות שצברו רווחים עם השנים, לא השקיעו בישראל ולא עשו תרגילים או הסיטו רווחים בתכנוני מס כאלה ואחרים והשאירו את הרווחים בחברות.

דורון אביטל: כל מה שהצעת החוק הזאת רוצה לעשות זה שאנחנו, מדינת ישראל ואזרחי מדינת ישראל יפגשו את הכסף הזה מהר יותר ולא על פני עשור.

דורון אביטל: ראיתם שמבחינת רשות המיסים הגבייה היא אפס.

דורון אביטל: 125 מיליארד שקלים החברות צברו רווחים ורשות המיסים ומדינת ישראל לא ראו שקל.

דורון אביטל: 600 מיליון זה כלום, זה 2.5%.

דורון אביטל: אז על מה אנחנו מדברים?

דורון אביטל: בסעיף העובדות, אלה העובדות.

דורון אביטל: הרווחים נשארים במאזני החברות.

דורון אביטל: אנחנו רואים אותם.

דורון אביטל: הם לא עשו פעולות, לא תכנוני מס.

דורון אביטל: אני מדבר על חלק מהחברות.

דורון אביטל: כל מה שאנחנו אומרים הוא שאנחנו רוצים לפגוש את הכסף מהר יותר.

דורון אביטל: אז מה עשינו?

דורון אביטל: בחוק עידוד השקעות הון הישן, במס החברות שמוטל על החברות יש 4 שיעורי מס: 10%, 15%, 20%, 25%.

דורון אביטל: מתי המס הזה מוטל?

דורון אביטל: הוא מוטל ברגע שהחברה מחלקת את הדיבידנד ואז אנחנו מחייבים את מס החברות.

דורון אביטל: החברות האלה, בגלל המס האפקטיבי הגבוה, כי מעבר למס החברות יש גם מס דיבידנד שהוא בשיעור 15%.

דורון אביטל: בסך הכול זה יוצא כ-36%.

דורון אביטל: הם נמנעו מלחלק את הדיבידנד ולא חילקו.

דורון אביטל: המשמעות היא שהם לא שילמו מיסים וצברו את הרווחים.

משה גפני: מה הם יעשו עם הכסף בסוף?

דורון אביטל: השאירו, למה לשלם מס גבוה?

משה גפני: אבל מה הם יעשו איתו?

דורון אביטל: לא יודע.

דורון אביטל: אני אגיד לך מה הם עשו?

משה גפני: מה הם יעשו עוד שנה, עוד עשור?

קריאה: הם יחלקו מרווחים חדשים שיהיה להם בחוק החדש.

דורון אביטל: נכון מאוד.

דורון אביטל: חלקם נכנסו לחוק החדש - - -

משה גפני: לא את זה שאלתי.

משה גפני: אם אתם לא מוציאים את החוק הזה, מה הם יעשו?

זהבה גלאון: החוק שונה.

זהבה גלאון: הוא מדבר על החוק ששונה.

דורון אביטל: לא, אני מדבר על החוק הישן.

דורון אביטל: הישן מדבר על 4 שיעורי מס.

זהבה גלאון: הוא הסביר שחלק ייכנסו להסדר החדש.

משה גפני: אני פה.

משה גפני: אני שואל שאלה כדי שאני אבין.

משה גפני: תעשו מאמץ להסביר לי.

משה גפני: אין את החוק הזה, החוק החדש לא קיים.

משה גפני: יש את חוק עידוד השקעות הון הישן ואת התיקונים שכבר עשינו.

משה גפני: לי יש חברה גדולה שאני מחזיק שם 120 מיליארד שקל.

משה גפני: מה בסוף אני אעשה?

משה גפני: המשיח יבוא?

משה גפני: אני אתן לו את זה?

דורון אביטל: לא יודע, בינתיים הם לא עשו כלום.

משה גפני: מה אתה מעריך?

משה גפני: אתה מנהל רשות המיסים.

שלי יחימוביץ': הם חיכו ששטייניץ יבוא וייתן להם את ההנחה, ממש ככה.

שלי יחימוביץ': הם אומרים את זה.

משה גפני: מה אתה מעריך כמנהל רשות המיסים - - -

דורון אביטל: הם לא חילקו לאף אחד.

שלי יחימוביץ': הם כן חילקו, הם אומרים את זה.

שלי יחימוביץ': ראשי החברות בעצמם אומרים שהם ישבו וחיכו להזדמנות ואתם נתתם להם את ההזדמנות.

משה גפני: שלי, את מבינה יותר ממני, לי צריך להסביר לאט.

משה גפני: מה אתה מעריך, כמנהל רשות המיסים, אני אעשה כמנהל חברה כשיש לי בבנק 120 מיליארד שקל.

משה גפני: מה אני אעשה עם הכסף הזה בעוד שנה, עוד שנתיים, עוד עשור.

משה גפני: מה אתה מעריך?

משה גפני: יכול להיות שאין לך הערכה.

משה גפני: אני שואל, אין חוק.

דורון אביטל: לחברות יש מדיניות של השקעות.

דורון אביטל: כל מטרת החברה היא בסופו של דבר ליצור רווח ולהשתמש בו.

דורון אביטל: יש חברות שנכנסו לחוק עידוד השקעות הון הישן וצברו את אותם רווחים, שעליהם אתה מדבר.

דורון אביטל: בגלל שיעורי המס הגבוהים הם לא משתמשים ברווחים האלה או לא מחלקים את הדיבידנד.

משה גפני: זה המצב, נכון.

שלי יחימוביץ': לא ענית לו.

דורון אביטל: אבל יש להם רווחים נוספים, כתוצאה מפעילות אחרת שלא קשורה לחוק עידוד השקעות הון החדש או הישן ויש להם רווחים שקשורים לחוק עידוד השקעות הון החדש.

דורון אביטל: שם שיעורי המס נמוכים יותר ומשם הם מושכים דיבידנדים לבעלי המניות ולבעלי השליטה.

שלי יחימוביץ': אז אל תיתנו להם.

דורון אביטל: אבל זה החוק, זה את קבעת בחוק החדש, לא אני קבעתי.

דורון אביטל: אתם קבעתם, זה המחוקק קבע, לא אני.

דורון אביטל: ברשותך, אני אמשיך בהצגת הדברים.

דורון אביטל: מעבר לכל, מעבר לסכומים האלה, אתם צריכים לזכור – מי כמוכם מכיר את העובדות כוועדת הכספים, שלכסף יש מחיר.

דורון אביטל: זאת אומרת, ערך הכסף נשחק עם השנים.

דורון אביטל: אנחנו מדברים על יותר מעשור.

דורון אביטל: שני עשורים שהרווחים האלה נמצאים במאזני החברות, 120 מיליארד שקל וערך הכסף נשחק.

דורון אביטל: אז אנחנו לא רוצים לפגוש את הכסף לפני?

דורון אביטל: זה מה שאנחנו רוצים.

דורון אביטל: בנינו מודל שאומר לחברות – זאת לא הנחה.

דורון אביטל: מי שאומר שזאת הטבה, זאת לא הטבה, כי היום שיעור המס הוא אפס אלא אם כן הוא יחלק דיבידנד.

דורון אביטל: כל מה שעשינו הוא שהשווינו במודל שבנינו את שיעורי המס לחברות למס החדש, לחוק עידוד הון החדש, שמדבר על בין 6% ל-12%.

דורון אביטל: השווינו פחות או יותר בין שני המערכים, מתוך תקווה שאנשים ייכנסו לחוק, נראה את הכסף ונפגוש אותו.

דורון אביטל: שניים, הם יעברו לחוק החדש.

דורון אביטל: כך אני עונה גם לחברתי.

זהבה גלאון: אבל החברות הודיעו שהן לא ייכנסו.

דורון אביטל: לנו החברות הודיעו משהו אחר, הפוך לגמרי.

משה גפני: יש מחלוקת.

משה גפני: היתה פה הצעת חוק שהעברנו לגבי המוסדיים שישקיעו בבניית בניינים לשכירות.

משה גפני: היו פה כמה חוקים שהאוצר אמר שהולכים לקרות דברים מהפכניים ואחרי שנה וחצי בדקנו וזה לא קרה.

יצחק כהן: עוד לא עברו חודשיים.

משה גפני: אני מהמר כבר עכשיו שהם לא נכנסים.

משה גפני: קיבלתי שם משהו בחוק, אז העברנו את זה.

גאלב מג'אדלה: גפני, זה לא פייר שאתה עושה את זה לסגן שר האוצר.

גאלב מג'אדלה: ששר האוצר היה פה דיברת אחרת.

גאלב מג'אדלה: זה לא הוגן.

משה גפני: סגן שר האוצר חבר שלי 41 שנה.

משה גפני: גאלב, עם כל הכבוד שלך, הוא יו"ר אגודת ישראל באשקלון ואני יו"ר אגודת ישראל באופקים ושנינו לא הודחנו מהתפקיד הזה ואנחנו במפלגות אחרות היום.

גאלב מג'אדלה: גפני, בניגוד לאחרים, אני מקשיב לדברים שאתם מדברים ביניכם.

דורון אביטל: שתי הערות אחרונות.

דורון אביטל: בחוק הישן שהבית כאן העביר, יש סעיף, שאני בטוח שחלקכם מכיר אותו כי למדתם את החוק טוב, של שמירת הטבות.

דורון אביטל: נכון, גברתי?

דורון אביטל: חברה שנכנסת לשם יש לה את הזכות לשמור את ההטבות.

דורון אביטל: זאת אומרת, כל מה ששמענו פה לגבי רטרואקטיבית, שאני אחייב אותם במדיניות השקעות כזאת או אחרת, אני לא יכול לעשות את זה כי הבית פה קבע שאי-אפשר.

דורון אביטל: תחליטו.

משה גפני: נחליט, מה השאלה?

דורון אביטל: אדוני, עוד נתון אחד שצריך להזכיר.

דורון אביטל: דיברו פה על חוקתיות ודיברו פה שזה לא מדתי ודיברו על-כך שלא עושים שינויים כאלה ואחרים ושלא מפחיתים מיסים.

דורון אביטל: אני רוצה לומר שגם כאן, ב-2009 עם אותם חברים - - -

משה גפני: היושב ראש היה אותו דבר.

דורון אביטל: לא הבאתי את כולן אבל אני רק אצטט הוראת שעה אחת.

דורון אביטל: מס החברות היה 25%.

דורון אביטל: כאשר חברה זרה מעבירה דיבידנד לחברה בת שלה בישראל, המס הוא 25%.

דורון אביטל: רצו אז להביא את הכסף לישראל.

דורון אביטל: זאת פחות או יותר אותה סיטואציה.

דורון אביטל: הבית הזה, כולנו פה, אישרו בהוראת שעה להפחית את מס החברות מ-25% ל-5%.

דורון אביטל: זה היה בהוראת שעה והכול היה בסדר, זה היה אפשר.

מגלי והבה: המצב הכלכלי היה אותו דבר כמו היום?

דורון אביטל: כן.

דורון אביטל: זה בדיוק העניין.

מגלי והבה: מע"מ 17%, מיסים ומחירי מים ומחירי דיור?

מגלי והבה: המצב הכלכלי היה אותו דבר?

מגלי והבה: אתה אחראי על המיסים או שאני לא יודע על מה אתה אחראי?

מגלי והבה: באמת, המצב הכלכלי מצוין.

מגלי והבה: גם אז רקדנו, לא עם אגודה אלא עם ש"ס.

משה גפני: אנחנו אישרנו את זה וזה בסדר גמור.

משה גפני: גם עכשיו אנחנו דנים לגופו של עניין.

דורון אביטל: אני רק מציין את העובדות, לא הנחות ולא השערות.

משה גפני: לא פישלנו אז ולא נפשל גם עכשיו, בעזרת השם.

משה גפני: אנחנו נברר את כל הנתונים, לא תסתירו שום דבר.

דורון אביטל: כל עובדה, כל נתון וכל מספר שהוועדה תרצה, היא תקבל.

משה גפני: תכף תשמע מה אנחנו רוצים.

דורון אביטל: בבקשה, הספרים פתוחים.

דורון אביטל: חשוב למדינת ישראל להעביר את החוק הזה.

דורון אביטל: אלה כספים שלא פגשנו אותם מעל עשור ואם נמשיך בהתנהלות הזאת גם לא נפגשו אותם מעל עשור.

משה גפני: תודה רבה אדוני.

משה גפני: משרד התמ"ת נמצא כאן?

משה גפני: דיבר איתי שר התמ"ת.

משה גפני: אני הבנתי שיש החלטת ממשלה.

משה גפני: הוא אמר שהוא מבקש שאתם תביעו עמדה.

יצחק כהן: אני אגיד לך מה היה.

יצחק כהן: ועדת השרים אישרה את ההצעה.

יצחק כהן: הוא ביקש לומר את דברו.

יצחק כהן: אמר לו שר המשפטים שהוא יכול.

יצחק כהן: כל אחד יכול לומר את דבריו בוועדת הכספים.

משה גפני: הוא התקשר אלי לפני הישיבה.

גאלב מג'אדלה: שר התמ"ת הוא לשעבר מהמפלגה שלי.

אלי גרשנקוין: אני ממרכז השקעות במשרד התמ"ת.

אלי גרשנקוין: אני עוזר מנהל מרכז השקעות.

אלי גרשנקוין: בשמו של שר התמ"ת אנחנו רוצים להביע את עמדתו, כפי שגם הובאה בוועדת שרים לענייני חקיקה.

אלי גרשנקוין: אנחנו מקבלים את המתווה המוצע בהסתייגות אחת, שאנחנו חושבים שצריך להתנות את הטבת המס בהמשך ההשקעה של חלק מהרווחים הכלואים בישראל.

אלי גרשנקוין: אגב, זה היה מונח גם בתזכיר המקורי שהביאה רשות המיסים.

זהבה גלאון: זה אומר שההצעה של שטייניץ, שהוא לא אמר בדיוק מה היא, שלא יחייבו אותם להשקיע בישראל, זה השינוי.

זהבה גלאון: רק הוא לא אמר את זה בקולו.

זהבה גלאון: למה הוא לא אמר את זה, אני שאלתי אותו?

אלי גרשנקוין: כרגע בהצעת החוק אין שום התניה.

אלי גרשנקוין: שר התמ"ת מבקש להביע את עמדתו שאנחנו חושבים שצריך להתנות.

משה גפני: אני מבקש לדעת.

משה גפני: כשאתה אומר את המילה "חלק" – אנחנו עוסקים פה בחקיקה ראשית, אנחנו לא עוסקים פה בפילוסופיה.

משה גפני: כשאתה אומר "חלק" אנחנו צריכים לכתוב - - -

שלי יחימוביץ': אנחנו נכניס הסתייגות או נצביע על החוק רק אם זה ייכנס לחוק.

משה גפני: לא, כך או אחרת נצביע.

משה גפני: אני רק שואל, כשאתה אומר את המילה "חלק", למה אתה מתכוון?

משה גפני: כשאתה מדבר שחלק יהיה השקעות בישראל, אתה מדבר על 1%, על 99%, על 23%?

משה גפני: חלק זה פילוסופיה.

אלי גרשנקוין: לבקשת שר התמ"ת הכנו נוסח ואנחנו חושבים שעל כל שקל שהחברה משקיעה בישראל, על שקל נוסף היא תקבל הטבת מס כפי שמוצע.

משה גפני: הכוונה ל-50%.

אלי גרשנקוין: כן, בדיוק.

אלי גרשנקוין: מצ'ינג של אחד לאחד.

משה גפני: אתה מתכוון ל-50%.

אלי גרשנקוין: כן.

שלי יחימוביץ': אתה יודע מה?

שלי יחימוביץ': אני חותמת על זה.

שלי יחימוביץ': אם אנחנו מכניסים את ההסתייגות, אני מצביעה בעד החוק.

זהבה גלאון: אל תמהרי, יש לי עוד כמה השגות על החוק, אז אל תמהרי.

זהבה גלאון: תגידי שתשקלי.

שלי יחימוביץ': אני אשקול.

שלי יחימוביץ': זה כל-כך הגיוני, אלוהים אדירים, למה זה לא שם?

שלי יחימוביץ': למה?

שלי יחימוביץ': שמישהו יסביר לי למה זה לא בחוק?

משה גפני: על כל פנים, הצעת שר התמ"ת היא שתהיה 50% השקעה בארץ.

שלי יחימוביץ': כרגע זה אפס השקעה בארץ, שלא יהיו אי הבנות.

זהבה גלאון: עד עכשיו החוק חייב השקעה בארץ, זה שינוי.

משה גפני: אדוני, מנהל רשות המיסים.

משה גפני: תכף אני אגיד לך מה אני מבקש ממך.

משה גפני: מר רצאבי, אני מברך אותך על בחירתך לנשיא לה"ב.

מגלי והבה: אנחנו מצטרפים לברכות.

גאלב מג'אדלה: תסביר לנו מה זה לה"ב.

משה גפני: לה"ב זה ארגוני העצמאים בישראל.

משה גפני: מדובר על הרבה מאוד גופים וארגונים עצמאיים שנמצאים בארגון הזה.

גאלב מג'אדלה: 64 גופים.

משה גפני: ארגון מאוד חשוב.

משה גפני: אני מברך אותו על כניסתו לתפקיד.

משה גפני: זה תפקיד מאוד חשוב.

משה גפני: בירכנו גם את יהודה טלמון שעזב לאחר 6 שנות כהונה.

משה גפני: אנחנו מאוד השתמשנו והיינו שותפים לעניין הזה של לה"ב כאן בוועדה.

משה גפני: אהוד, מה יש לך לומר.

אהוד רצאבי: צודקים שר האוצר ומנהל שרות המיסים שעד כה לא ניתן היה חוקית לגבות את אותם מיסים שצריך היה לגבות או שרצוי היה לגבות.

אהוד רצאבי: גם סעיפים כמו 77, 78, פילוג רווחים, לא ניתן היה ליישם אותם.

אהוד רצאבי: אנחנו צריכים לזכור דבר אחד, שמטרת הרווחים הכלואים, בסופו של יום, היתה כדי שאותן חברות תשקענה את הכספים האלה בציוד, במו"פ ובכוח אדם כדי שבסופו של יום הרווחים והטבות המס יוזרמו חזרה למשק.

אהוד רצאבי: ההצעה הזאת, קודם כל חסרה את ההתניה, שגם לשכת עורכי הדין תציין את זה מאוחר יותר, שכספים שכאלה באמת יושקעו חזרה במשק.

אהוד רצאבי: אני רוצה לעלות פה על דבר אחד.

אהוד רצאבי: למעשה שר האוצר בא ואומר: רבותיי, אני רוצה לפתור בעיה של תקציב, אני רוצה לפתור בעיה של 3 מיליארד שקלים.

אהוד רצאבי: בואו ניתן את האפשרות לאותן חברות ענק, לאותן חברות בינלאומיות ונרוויח 3 מיליארד שקלים בקופה, שכן אם לא, אנחנו נצטרך להטיל גזירות על עמך ישראל.

אהוד רצאבי: עדיף לי לתת הטבה לשם מאשר שאלה יסבלו.

אהוד רצאבי: אבל יש אפשרות נוספת.

אהוד רצאבי: יש חברות שהן חברות קטנות, של עסקים קטנים ובינוניים.

אהוד רצאבי: עסק קטן הוא עסק של עד 25 מיליון שקלים מחזור בשנה, שנמצאים שם באמת בעלי עסקים שנאנקים תחת הקושי הכלכלי.

אהוד רצאבי: אני רוצה להזכיר לכולנו שוועדת הכספים והכנסת אישרו העלאה של מס חברות ל-25%.

אהוד רצאבי: המס על הדיבידנד עלה ל-30%.

אהוד רצאבי: כרגע גם יהיה מס יסף נוסף של 2%.

אהוד רצאבי: אם כבר הולכים לאותו מגזר ונותנים הטבות לחברות שלא שילמו מיסים ואלה שכאן שילמו מיסי אמת במשך כל השנים ונטל המס עליהם רק הולך ועולה, למה לא ניתן את אותן ההנחות ואת אותן הזכויות לרווחים הכלואים בחברות הפרטיות האלה של המגזר של העסקים הקטנים?

אהוד רצאבי: לא הספקתי לבדוק, אבל אני מניח שבחברות האלה שמשלמות 25% מס היום ישנם רווחים כלואים ופוטנציאל מס הרבה יותר גדול מאשר אותם 3 מיליארד שקל.

אהוד רצאבי: הכספים האלה, ללא כל ספק, יושקעו חזרה ויישארו במשק הישראלי.

אהוד רצאבי: אני מניח שאנחנו נעשה פעולה נכונה יותר ואולי ניתן לשלב גם את זה וגם את זה בתוך אותה הצעת חוק.

שלי יחימוביץ': יש סוגיה אחת שלא עלתה וגם שמעתי את זה מפי מנכ"ל של אחת החברות האלה.

שלי יחימוביץ': הרווחים הכלואים מונעים מהחברות האלה לקפל את העסקים שלהם ולעזוב את הארץ.

שלי יחימוביץ': יש סיכון גבוה מאוד, שאם אנחנו מאפשרים להם את הטבת המס הזאת ולשחרר את הכספים שלהם בלי להשקיע בארץ, הם פשוט יתקפלו וילכו מפה.

שלי יחימוביץ': אז אנחנו פוגעים גם בתעסוקה, גם בצמיחה ובשורה של דברים אחרים.

שלי יחימוביץ': חייבים לתת על זה את הדעת.

משה גפני: עו"ד זיו שרון, בבקשה.

זיו שרון: אני חייב פה לומר שבדרך-כלל, כשאני יושב כאן בוועדה, אני לעומתי כלפי רשות המיסים, לעומתי כלפי משרד האוצר.

זיו שרון: אני מציין את זה מהסיבה שבמקרה הספציפי הזה אני מברך על יוזמת שר האוצר.

משה גפני: תגיד לי, יש איזו בעיה במשרד האוצר שמגיע פתאום עורך דין זיו שרון ומשבח אתכם ואתם לא מקשיבים לו?

זהבה גלאון: אחרי שנאמן איים לפרק את לשכת עורכי הדין, אולי גם זה קשור?

זיו שרון: זה לא קשור לכלום.

זיו שרון: אני רוצה להמשיך.

זיו שרון: אני חושב שתואר נכון מבחינה החוקית המצב שאי-אפשר לפגוע רטרואקטיבית.

זיו שרון: אני חושב שגם בשיקולי המאקרו של מדינת ישראל, אם היתה איזו הליכה לחקיקה רטרואקטיבית מהסוג הזה, שנכנסת רטרואקטיבית לאותם כיסים, מבחינת המסר הכללי של מדינת ישראל לגופים שהם גופים חיצוניים, התוצאה היתה הרבה יותר הרסנית.

זיו שרון: בנסיבות האלה של עבודה בתוך אילוצים, אני חושב שעצם היוזמה על-ידי שר האוצר ועצם המעשה לכשעצמו הוא נכון.

זיו שרון: אני חייב פה גם לסייג ולומר עוד כמה דברים.

זיו שרון: ראשית, מדינת ישראל עצמה ב-4 השנים האחרונות לא עשתה את זה רק פעם אחת, היא עשתה את זה פעמיים.

זיו שרון: גם עם הרר"לים של החברות הפרטיות היא שיחררה והורידה ל-12%.

זיו שרון: ארצות הברית הגדולה, בשנת 2005 היה re partition act במצב שבו הכלכלה נדרשה להזרמה של כסף.

זיו שרון: אני רוצה לבוא ולומר עוד כמה דברים.

זיו שרון: אנחנו מדברים פה על מפעל במסלול חלופי.

זיו שרון: מסלול חלופי זה לא מסלול שקיבל מענקים לכן אין מה לדאוג שמי שקיבל מענקים נמצא במצב הזה.

זיו שרון: בסופו של דבר האקט הזה הוא בסופו של דבר אקט של היוון של הכנסות שהיו נצברות עוד 15 שנה.

זיו שרון: אני רוצה לתקן פה איזו טעות.

זיו שרון: הסוגיה איננה הכסף בישראל או אין כסף בישראל.

זיו שרון: הסוגיה היא אם יש חלוקת רווחים או לא.

זיו שרון: אני בעימות עם רשות המיסים ואני חושב שעצם העובדה שהם הולכים לבית המשפט על אותן חברות שהשקיעו בחברות בת, אינני בטוח שלשון החוק תומכת בהם.

זהבה גלאון: זאת לא חלוקת דיבידנד?

זיו שרון: הם בכל זאת עושים את המאמץ, דהיינו, כדי לעשות את השינויים האלה אין ספק - - -

זהבה גלאון: זאת לא חלוקת דיבידנד כשמעבירים לחברת בת?

זהבה גלאון: זה לא סוג של חלוקת דיבידנד?

זיו שרון: לא.

זיו שרון: החוק מחייב במס כדיבי

זיו שרון: דנדים רק העברה הצידה ולמעלה ולא למטה.

זיו שרון: אז יש לנו מחלוקת איתם כעורכי דין שמייצגים מולם אבל אין ספק שאת המצב שהם רוצים להגיע אליו, הם צריכים שינוי חקיקה על מנת שהוא יקרה.

זיו שרון: עם כל הדברים האלה, עם כל התמיכה וגם בשם הגוף שאני מייצג אותו וכהחלטה שלו, היוזמה היא יוזמה מבורכת, אבל צריך להכניס מחדש את התנאי שהיה ב"כחול" של ההשקעה מחדש בישראל.

זיו שרון: אם המטרה היא, בסופו של דבר, גם לשמר את אותם גופים כגופים בישראל וגם איפשהו להכניס אלמנט מוסרי, מי שקיבל הטבה ואמנם קיבל את זה מסיבות כלכליות, שיבחן בצורה יותר מחיובית את אלטרנטיבית ההשקעה בישראל, גם כי החוק קצת יכפה עליו את זה.

זיו שרון: במובן הזה, אני חושב שאני וחברת הכנסת יחימוביץ רואים את הדברים עין בעין.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: העמדה של לשכת עורכי הדין היא לתמוך בחוק.

זיו שרון: לתמוך בתנאי של הכנסת חובת השקעה, כפי שהיתה ב- white print.

אהוד רצאבי: חבר הכנסת גפני, העמדה של לה"ב, כמו שאמרתי קודם לכן, היא להחיל את אותה קונסנציה גם לגבי חברות ישראליות קטנות, עד מה שחופף לאותו מחזור של 25 מיליון עד 100 מיליון, כדי שגם אלה יוכלו ליהנות כי גם אצלם יש רווחים כלואים גדולים ביותר.

זיו שרון: סליחה, משפט אחד אחרון.

זיו שרון: יש פה איזה עליהום על חברות גדולות.

זיו שרון: במסלול החלופי יש מספיק גופים במדינת ישראל שהם לא חברות ענק אלא כאלה שלא נזקקו למענקים והלכו למסלול החלופי.

זיו שרון: זה לא אומר שאם החוק הזה עובר, נהנים ממנו רק הגופים הרב לאומיים והבינלאומיים.

זיו שרון: הרבה גופים ישראלים, לרבות גופים שהם איפשהו תחת כנפי לה"ב, אמורים ליהנות מאותה הנאה.

זיו שרון: זה לא חוק שנועד לטובת ציבור החברות הבינלאומיות בלבד אלא הוא נועד לטובת כולם.

משה גפני: תודה.

משה גפני: עופר מנירב לא נמצא.

משה גפני: מיכאל שראל, בבקשה.

משה גפני: אני מברך אותך על התפקיד.

משה גפני: זה תפקיד מאוד חשוב.

משה גפני: אנחנו משתפים פעולה עם מנהל הכנסות המדינה.

משה גפני: אני מאחל לך בהצלחה.

משה גפני: אני מבין שיש לך מה לומר בעניין הזה.

מיכאל שראל: אני רוצה להתייחס רק לנקודה אחת שהשר ביקש ממני להתייחס אליה ושעלתה פה בעניין מדיניות המיסים באופן כללי ל-2013 והאילוצים התקציביים.

מיכאל שראל: לגבי 2013 עוד לא סיימנו את הכנת התחזיות לא לצמיחה ולא להכנסות ממיסים.

מיכאל שראל: הטווח שאנחנו רואים כרגע זה שבמקרה הטוב ביותר לא נצטרך להעלות מיסים כדי לעמוד ביעד הגירעון של 3% אחרי שיעשו כל ההתאמות בצד ההוצאות.

מיכאל שראל: כלומר, אם יעשו את כל ההתאמות כדי לעמוד בחוק הגבלת ההוצאה ל-2013 ובהנחה שהצמיחה תהיה יחסית טובה וההכנסות ממיסים תהיינה יחסית גבוהות, אז נעמוד בדיוק ביעד של 3%.

מיכאל שראל: אבל, מצד שני, יכול להיות גם שנצטרך להעלות עוד מיסים כדי לעמוד ביעד.

מיכאל שראל: בכל מקרה, אנחנו לא צופים שיהיו עודפים מהכנסות ממיסים ב-2013.

מיכאל שראל: מה שזה אומר מבחינה פרקטית, מבחינת הכנת תקציב המדינה, זה אומר שכל שקל שיורד מתחזית למס אחד, צריך להשלים אותו על-ידי העלאת מס אחר.

מיכאל שראל: מכיוון שבהחלטות הממשלה ובהתאמות שנעשו לפני כחודש חודשיים בשיעורי המס ל-2013, נלקח בחשבון שתהיינה הכנסות של 3 מיליארד שקלים מהרווחים על הדיבידנדים הכלואים ב-2013.

מיכאל שראל: זה אומר שכל ויתור של שקל נצטרך להשלים אותו במס אחר.

מיכאל שראל: יכול להיות שנצטרך בכל מקרה להעלות מיסים אם התחזית תהיה נמוכה יותר, אני מקווה שלא.

מיכאל שראל: בכל מקרה, אין לנו עודף ל-2013 מעבר ל-3%.

מיכאל שראל: אני לא רוצה להתייחס לכך יותר מידי בהרחבה כי תהיינה הזדמנויות לכך אבל אני חושב שזאת תהיה טעות להעלות את יעד הגירעון מעבר ל-3%.

מיכאל שראל: נגיד בנק ישראל חושב כך.

מיכאל שראל: רוב הכלכלנים חושבים ש-3% זאת מגבלה עליונה שאסור לחרוג ממנה.

מיכאל שראל: יש כאלה שחושבים שגם זאת מגבלה מתירנית מידי והיו מעדיפים מגבלה נמוכה יותר.

מיכאל שראל: בכל מקרה, יש גם התחייבות של ראש הממשלה ושל שר האוצר שאין שום כוונה להעלות את יעד הגירעון מעבר ל-3% אחוזי תוצר.

מיכאל שראל: זה אומר שכל שקל בעצם צריך להיות מפוצה.

מיכאל שראל: דבר שני.

מיכאל שראל: גם בדיון הזה וגם בכלל בדיון הציבורי לאחרונה נשמעת טענה שהאוצר או הממשלה מקלים בענייני מיסים ישירים ומגדילים את המס העקיף שפוגע באזרחים ובמעמד הביניים ואילו המיסים הישירים - מיסי החברות במיוחד אבל גם מיסים ישירים באופן כללי – אנחנו קצת פחות מסתכלים על המיסים האלה כאשר יש צורך להעלות מיסים.

מיכאל שראל: כביכול המיסים האלה לא פוגעים במעמד הביניים ובאנשים העובדים.

מיכאל שראל: הראייה הזאת היא ראייה קצת לא ריאלית מכיוון שיש דברים שרואים בבירור ובפשטות אבל יש גם דברים שלא רואים בבירור ובפשטות אבל הם נכונים באותה מידה.

מיכאל שראל: כשאנחנו מעלים מס ערך מוסף אז כל אזרח מרגיש את הפגיעה בכיס כי הוא צריך לשלם את המס הזה ולשלם מחירים גבוהים יותר עבור המוצרים שהוא קונה.

מיכאל שראל: אבל, כשמעלים מס חברות לא רואים את זה.

מיכאל שראל: האזרח הפשוט, מעמד הביניים או האזרח הממוצע, הוא לא מרגיש פגיעה מיידית כשמעלים את מס החברות או כשמעלים את מס היסף או מס על בעלות הכנסות גבוהות, אבל בסופו של דבר זה פוגע בו באותה מידה ואפילו יותר.

מיכאל שראל: בסופו של דבר הכלכלה עובדת בצורה שמיסי החברות והמיסים הישירים משפיעים על הצמיחה, משפיעים על התעסוקה, משפיעים על ההשקעות.

מיכאל שראל: בסופו של דבר הם משפיעים על מידת יצירת מקומות העבודה ועל מספר המפוטרים וגם על המחירים.

מיכאל שראל: כאשר משיתים מס חברות גבוה יותר או מס הכנסה גבוה יותר על בעלי הכנסות גבוהות, מכיוון שהגמישויות הן לא אפס, בסופו של דבר המס הזה נופל בחלקו על החברה, חלקו על העובדים וחלקו על הצרכנים שצריכים לשלם מחיר גבוה יותר בגלל שהחברות בסופו של דבר צריכות להעלות מחירים.

מיכאל שראל: לכן, אין פיתרון פלא, של בואו נעלה מיסים אבל לא על האזרחים הפשוטים, לא על האנשים העובדים ולא על בעלי ההכנסות הנמוכות כי בסופו של דבר, עלייה בשיעור האבטלה או הקטנת הצמיחה במשק פוגעים גם בבעלי ההכנסות הנמוכות, אולי אפילו יותר מבעלי ההכנסות הגבוהות.

משה גפני: לכן אתה מציע שנאשר את החוק הזה?

מיכאל שראל: אני חושב שיש לזה מחיר.

מיכאל שראל: כמובן שזאת החלטה של ועדת הכספים אבל אני חושב שצריך להיות ברור שאם החוק הזה לא יאושר נצטרך להעלות מיסים אחרים בתקציב 2013, שקל לשקל.

משה גפני: יש עוד מישהו שרוצה להתייחס?

יצחק כהן: לא.

יצחק כהן: נרשמו הערות.

משה גפני: מירב, את רוצה להוסיף משהו?

מירב תורג'מן: לא.

משה גפני: אני רוצה לסכם את הדיון.

משה גפני: הדיון הזה יימשך.

משה גפני: דורון, מנהל רשות המיסים.

משה גפני: אני מבקש את הנתונים הבאים.

משה גפני: משרד המשפטים לא נמצא כאן וזאת שערורייה בינלאומית.

משה גפני: זה פשוט לא יאומן.

משה גפני: לא משנה, לא יהיה חוק, לא נורא, תעלו מיסים.

משה גפני: אין בעיה, אנחנו גם לא נאשר את העלאת המיסים.

משה גפני: אני אומר את זה כאיש קואליציה.

משה גפני: אי-אפשר לזלזל כך בכנסת.

משה גפני: אני, על כל פנים, בתפקיד שלי במשך 3.5 שנים לא חוקקתי אפילו חוק אחד ולא חצי חוק בצורה כזאת.

משה גפני: מבקשים ממני שאני אעביר חוק כזה שיש בו בעיה חוקתית?

משה גפני: אני לא אומר שאני מתנגד, אני אולי אפילו תומך.

משה גפני: ככה להעביר חוק?

קריאה: אולי בגלל זה הם לא פה.

משה גפני: אז הם לא פה, אז אין חוק.

משה גפני: אם תתפוס אותי בזה שהעברתי חוק בלי לדעת את כל הנתונים ושכל חברי הוועדה ידעו הכול, אז תגיד לי את זה.

משה גפני: אני אחזור בתשובה, אנחנו לפני יום כיפור.

משה גפני: יש לי הרבה על מה לחזור בתשובה אבל גם זה יתברר.

משה גפני: אני חושב שלא יתברר ככה.

משה גפני: דורון, אתה הצגת את הנתונים לגבי שלושת הקטגוריות של החברות.

משה גפני: על-פי חוק אתה לא יכול להגיד שמות של חברות ואני לא מבקש ממך את זה.

משה גפני: אני מבקש דבר אחד ואני רוצה שיהיה את זה לוועדה ושאנחנו נמסור את זה גם לכל חברי הוועדה: מי נמצא בקטגוריה הראשונה שהשקיעה השקעות בישראל?

משה גפני: כמה חברות?

משה גפני: בכמה כסף זה מסתכם בסך הכול הכללי?

משה גפני: זאת, בלי להגיד אף שם של חברה.

משה גפני: כמה חברות יש בקטגוריה השנייה, שאתם נמצאים איתם בהליך משפטי?

משה גפני: על כמה חברות מדובר ועל כמה כסף אנחנו מדברים?

משה גפני: באופן אישי, מעניין אותי לדעת מתי הוגשה התביעה הראשונה לבית המשפט וכמה זמן זה מתנהל בבית המשפט.

זהבה גלאון: אני עונה לך.

משה גפני: את לא עונה.

משה גפני: אני רוצה תשובה רשמית על הבלנק של רשות המיסים.

גאלב מג'אדלה: הוא מנה 3 קטגוריות ולא 2.

משה גפני: הדבר השלישי.

משה גפני: אני מבקש לדעת לגבי הקטגוריה השלישית מכיוון שהקטגוריה השלישית היא נושא הדיון.

משה גפני: על כמה חברות אנחנו מדברים, שאם אנחנו נחוקק את החוק הזה, יש סיכוי?

משה גפני: על כמה חברות מדובר?

משה גפני: בכמה כסף בסך הכול מדובר, שהם אכן כלולים בקטגוריה השלישית שעליה אנחנו מדברים בחוק?

משה גפני: לי יש תרעומת גדולה.

משה גפני: אני אמרתי את זה אתמול באילת.

משה גפני: הייתי בכנסת של ה-CFO ואין פה אף אחת מהחברות האלה.

משה גפני: שיבוא מישהו, ואני מזמין אותן לישיבה הבאה, שיבואו ויגידו האם כשנחוקק את החוק הזה - - -

קריאה: איך תזמין אותן אם אתה לא יודע מי הן?

זהבה גלאון: יודעים במה מדובר.

זהבה גלאון: מדובר בארבע חברות גדולות.

זהבה גלאון: יש להם שמות ושמות משפחה.

משה גפני: להזמין אחד מהם או שניים מהם.

משה גפני: ביקשתי את זה בחוק על המוסדיים אבל אף אחד לא הגיע.

טמיר כהן: גם פנינו בכל מיני דרכים.

משה גפני: פנינו ואף אחד לא בא.

משה גפני: אפילו שאנחנו לא קוראים עיתונים אנחנו פנינו.

דורון אביטל: הם לא ביקשו את החוק הזה.

משה גפני: אני יודע.

דורון אביטל: אני יכול לומר לך שלפחות יש שתי חברות שמרוב השיח הציבורי, מדיניות ההשקעות נפגעה.

משה גפני: אם בעלי החברות שנמצאים בקטגוריה השלישית שומעים אותי, אם הם לא רוצים להופיע בוועדה, אני מזמין אותם אלי לפגישה, אני רוצה לשמוע.

משה גפני: עשיתי את זה במוסדיים ועשיתי את זה בחקיקות נוספות.

משה גפני: אני מבקש לדעת.

משה גפני: יש כאלה שפוחדים להופיע, יש כאלה שלא רוצים.

גאלב מג'אדלה: תגיד אפילו באמצעות נציגים.

משה גפני: אני לא עושה שום דבר בהסתר, אני רוצה לדעת את האמת.

משה גפני: הרי המטרה פה היא להכניס כסף לקופת המדינה.

משה גפני: אני רוצה לדעת האם באמת היעד הזה יכול באיזו וריאציה להיות מושג.

משה גפני: דבר שלישי.

משה גפני: אני מבקש את חוות הדעת של המשנה ליועץ המשפטי לממשלה.

משה גפני: אני מודיע, אם לא יהיה בישיבה הבאה נציג בכיר של משרד המשפטים, אני פשוט לא אתחיל את הדיון.

משה גפני: אני מבקש מאבי ליכט להופיע לישיבה הבאה.

משה גפני: לא יכול להיות דבר כזה.

שלי יחימוביץ': אולי לא נעים לו.

יואל וריס: הוא הודיע שלצערו נבצר ממנו להגיע היום.

יואל וריס: הוא יהיה בדיונים וגם תהיה נציגות שלו.

משה גפני: אפילו ספי לא הגיע.

יואל וריס: הוא אמר שאין לו אפשרות היום לשלוח מישהו.

משה גפני: יואל, אני מקבל את זה.

משה גפני: אם השתמע ממני כאילו יש לי ביקורת עליו באופן אישי - - -

יואל וריס: השתמשת במילה זלזול, חלילה.

משה גפני: אף אחד לא הגיע.

משה גפני: בסדר, אני חוזר בי.

יואל וריס: הוא אמר שהיום לא היתה לו אפשרות ושבכל הדיונים - - -

משה גפני: בסדר, חוזר בי.

זהבה גלאון: שכחת את הסעיף הרביעי, אדוני.

משה גפני: רגע, רק נשלים את הסעיף הזה, תזכירי לי אם שכחתי משהו.

משה גפני: לגבי הסעיף הזה.

משה גפני: יואל, אתה אומר שנבצר מאבי ליכט להגיע.

משה גפני: יואל, אני מקבל את התיקון, בישיבה הבאה אני מבקש שהוא יבוא.

משה גפני: מה שכחתי?

זהבה גלאון: אדוני, שכחת את הסוגיה הרביעית בהתייחס להערה של הנציג של שר התמ"ת בנושא המשך חיוב ההשקעות בישראל.

זהבה גלאון: זה דרמטי, זה קריטי, זה משנה את הכול.

משה גפני: אבל בעניין הזה אני לא מבקש מהם שום דבר.

זהבה גלאון: אתה צריך לדעת אם זה יהיה בחוק או לא.

משה גפני: לישיבה הבאה אני מבקש שתעשו את החשבון.

משה גפני: יש פה ביקורת קשה בוועדה על העניין הזה.

משה גפני: בתזכיר החוק היתה ההצעה הזאת שהעלה משרד התמ"ת אבל ידענו אותה גם קודם.

משה גפני: אני מבקש לשקול את העניין הזה כי הועלתה פה ההערה הזאת שאם אנחנו נעשה את החוק הזה והחברות לא מבקשות, עלול להיות מצב שהן באמת ייקחו אחרי זה את כל הכסף שלהן ויוציאו אותו החוצה ואז יצא שכרו בהפסדו.

משה גפני: יש דברים מהותיים שאנחנו צריכים לדעת אותם ולא יסתירו אותם מאיתנו אבל זה נושא שאני מציע לשקול אותו מחדש.

דורון אביטל: אתה מתכוון למדיניות ההשקעה?

משה גפני: כן.

משה גפני: הנושא הזה של מה שהיה בטיוטת החוק, שבה חלק מההשקעה הוא יהיה בארץ.

משה גפני: זה משנה את התמונה.

משה גפני: יש פה התחייבות ואפילו רצון לשיקול בעניין הזה.

משה גפני: יש התחייבות של שלי יחימוביץ - - -

זהבה גלאון: לא, זאת התחייבות מסויגת.

משה גפני: יש פה אמירה, אפילו של זהבה גלאון שהיא מאוד אופוזיציה בעניין הזה.

משה גפני: היא גם דיברה איתי, אני מכבד את זה.

משה גפני: היא אומרת עכשיו שהיא תשקול תמיכה.

זהבה גלאון: אני אמרתי את זה?

משה גפני: מה היא אמרה?

זהבה גלאון: היא אמרה שהיא תתמוך, אמרתי לה: אל תמהרי כי יש עוד הסתייגויות, תגידי שתשקלי.

יצחק כהן: היא לא הסכימה איתך.

זהבה גלאון: היא הסכימה איתי.

יצחק כהן: לא, היא אמרה שהיא תתמוך.

זהבה גלאון: אין מצב שהיא לא תסכים איתי בנושא הזה.

משה גפני: לא חשוב.

גאלב מג'אדלה: זה מה שאמרתי לך כל הזמן, לא האמנת לי.

גאלב מג'אדלה: עכשיו קיבלת חותמת.

משה גפני: דורון, אני מבקש שתשקלו את העניין הזה.

משה גפני: לישיבה הבאה שיהיו לנו את כל הנתונים.

משה גפני: רבותיי, אני חוזר ואומר.

משה גפני: אני מתנצל בפני חברי הוועדה, אני מתנצל בפני האורחים.

משה גפני: אני מודה לשר, לסגן השר, למנהל רשות המיסים ולכל האורחים.

משה גפני: תודה רבה, אנחנו נקבע ישיבה נוספת.

משה גפני: הישיבה נעולה.