ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 18, פרוטוקול מספר 696, 2012-08-13 09:00

עינת וילף: בוקר טוב.

עינת וילף: אני פותחת ישיבה של ועדת החינוך, התרבות והספורט.

עינת וילף: הישיבה היום מתקיימת לקראת שנת פתיחת הלימודים תחת הכותרת "היערכות פדגוגית לקראת פתיחת שנת הלימודים תשע"ג", בהשתתפות שר החינוך גדעון סער ומנכ"לית משרד החינוך, דלית שטאובר.

עינת וילף: הדיון היום הוא בעצם שיאו של סדרת דיונים שקיימנו לפני כשבועיים, דיונים אינטנסיביים לפתיחת שנת הלימודים.

עינת וילף: אני רוצה כאן לשוב ולהודות לשר, למנכ"לית ולכל אנשי משרד החינוך שלקחו זמן יקר כדי להגיע לכאן לכנסת כדי להציג את הנושאים האלה.

עינת וילף: אני אזכיר בקצרה את הנושאים וגם את האמירות המרכזיות.

עינת וילף: היה לנו דיון בנושא האפליה שהעלה שגם אל מול המלחמה שמתקיימת, ומשרד החינוך עושה מאמצים ניכרים, יש היום מנגנונים סמויים רבים.

עינת וילף: קיימנו דיון בהחזרת הבריאות והטיפול בבריאות לבתי הספר שלא דרך זכיין חיצוני וביקשנו שתהיה תוכנית ברורה להחזרת התוכנית למדינה.

עינת וילף: התקיימו שני דיונים, אחד על המגזר הלא-יהודי, ששם התרשמנו שגם אם הדרך עוד ארוכה יש בהחלט התקדמות.

עינת וילף: היה דיון בנושא של המגזר החרדי שהחל קצת לפתוח את התחום הזה ובעיקר מה שניכר הוא שאנחנו לא יודעים הרבה ושיש בעיה חמורה של זליגת המנגנונים הקיימים בחינוך החרדי לחינוך הציבורי הכללי ושמאפשרים בעצם הפרטה בחינוך החרדי.

עינת וילף: עסקנו בחינוך בגיל הרך, ששם יש אתגרים מרכזיים לקראת פתיחת שנת הלימודים אבל גם יש עשייה ניכרת, דיון עם השלטון המקומי שהיה דיון חשוב על השותפות הזאת והבניה של השותפות הזאת, על החינוך המיוחד והשילוב.

עינת וילף: שמחתי לשמוע שהשנה יש דגש מיוחד על הכנת בתי הספר הרגילים והמחנכים לקראת השילוב וביקשתי להצטרך לאחת מההכנות האלה.

עינת וילף: היה לנו גם דיון חשוב מאוד עם פרופ' דן אריאלי על הנושא של "עשה ואל תעשה" בנושא תגמול דיפרנציאלי.

עינת וילף: כמו שאמרתי, אנחנו נפתח עכשיו עם הצגה של השר, המנכ"לית ואנשי משרד החינוך.

עינת וילף: כפי שאמרתי, במהלך ההצגה, פה ושם אני אשאל שאלות הבהרה.

עינת וילף: אני מבקשת לא להפריע במהלך ההצגה ולאחר מכן אנחנו נפתח את הדיון לכל המבקשים את זכות הדיבור.

עינת וילף: תודה רבה, שר החינוך.

גדעון סער: תודה רבה, גברתי.

גדעון סער: אני רוצה להודות לך על סדרת הדיונים שאת מקיימת כאן גם במהלך פגרת הכנסת בצורה מעמיקה ומכובדת באתגרים של המערכת והאתגרים הם רבים.

גדעון סער: אנחנו נמצאים היום כבר בעיצומו של מפנה עמוק שמתחולל במערכת החינוך.

גדעון סער: אני לא מדבר על שינוי שיתחולל, אלא על שינוי שקורה בשטח.

גדעון סער: השינוי הזה בא לידי ביטוי בהרבה מאוד ממדים.

גדעון סער: הוא בא לידי ביטוי בראש ובראשונה בהקצאת המשאבים למערכת החינוך במהלך הקדנציה הנוכחית.

גדעון סער: אחרי שנים ארוכות של שחיקה, לעיתים נסיגה תקציבית, החינוך תופס מקום יותר מרכזי בסדר-היום הלאומי שבא לידי ביטוי קודם כל בספר התקציב.

גדעון סער: אני מקווה מאוד, אנחנו השבוע מתחילים בממשלה את סדרת הדיונים לקראת תקציב 2013, שאלו יהיו גם פני תקציב 2013.

גדעון סער: יש חשיבות רבה להמשכיות ורציפות באותם תהליכים שהתחוללו בשנים האחרונות ובניהם המיקום של החינוך בסדר היום הלאומי.

גדעון סער: שניים, בתנופת רפורמות בכל שכבות הגיל.

גדעון סער: בעצם היום, מהגיל הרך ועד ההשכלה הגבוהה, כל המערכות, כל שכבות הגיל, נמצאות בתוך מהלכים של שינויים עמוקים והדבר הזה בוודאי מצד אחד מטיל מעמסה, מצד שני משנה את פני החינוך לטובה.

גדעון סער: בהעלאת שכר המורים, נושא שהיה, או תביעה שהיתה לאורך השנים ושיש לה קשר ישיר לתופעות של נטישת מקצוע ההוראה והחינוך במשך עשרות שנים, ולמעשה בשתי הרפורמות, גם ב"אופק חדש" וגם ב"עוז לתמורה", הונח מסד למקום אחר.

גדעון סער: אנחנו כבר רואים את זה בנתונים ההשוואתיים, עוד לפני השלמת הרפורמות, של הממוצע בשכר לעומת ממוצע השכר במשק, אנחנו כבר רואים את השינוי הזה.

גדעון סער: לא מן הנמנע שיש לכך קשר לתהליך מאוד משמעותי שקורה ושגם אותו כבר ניתן לראות בנתונים בשלוש השנים האחרונות של העלאה משמעותית של הביקוש להוראה, עליה משמעותית מאוד של הביקוש להוראה רציפה, שאם היא תימשך לאורך זמן היא בסופו של הדבר האסטרטגי החשוב ביותר למערכת החינוך.

גדעון סער: בהישגים, אנחנו ראינו שיפור בהישגים.

גדעון סער: אני רוצה לשים דגש מיוחד על השיפור שראינו במבחני המיצ"ב ב-2011, האחרונים, או האחרונים שפורסמו, שהיה גם שונה מנתונים שראינו שנים קודמות שהצביעו על שיפור במובן הזה שהשיפור היה גורף לאורך כל שכבות הגיל, לרוחב כל המקצועות שנבדקו, כל המגזרים במערכת החינוך.

גדעון סער: המשמעות היא, מאחר שאני מייחס אמינות לתוצאות האלה, שיש שינוי עמוק, קונסיסטנטי, בתוך המערכת.

גדעון סער: אם אני צודק אנחנו נראה את זה גם בתוצאות המבחנים הבין-לאומיים שבוצעו באותה התקופה, דהיינו באביב 2011, והתוצאות שלהם עתידות להתפרסם בתוך 4 חודשים, שני מבחנים, ו- , בדצמבר 2012.

גדעון סער: במאבק באלימות ובחיזוק המשמעת, אנחנו הצבנו את זה כיעד ואנחנו ראינו ירידה במחקר הרחב שעשתה ראמ"ה, מאוד רחב, ראינו ירידה של כ-25% באלימות לסוגיה בדגש על בתי הספר היסודיים ובחטיבות הביניים, מעל ומעבר למקום שאנחנו הגדרנו כיעד.

גדעון סער: אנחנו עובדים על חלק ב' של תוכנית בנושא הזה, אנחנו רוצים להציג אותו אחרי חגי תשרי אבל אנחנו כבר ראינו שינוי מאוד מאוד משמעותי, מדיד, בסוגיה הזאת שהיא חיונית.

גדעון סער: במהלכים שתכליתם העצמת הניהול, גם ההתבססות של מכון "אבני ראשה" וגם מהלך הניהול העצמי שמתרחב בשנת הלימודים הבאה, ותציג אותו בהמשך המנכ"לית, הוא מאוד משמעותי להעצמת הכוחות שעומדים לראשות המנהל, שממנו אנחנו בסופו של דבר גם תובעים את התוצאות.

גדעון סער: עכשיו גם בדגש על המהלכים שהתחלנו בהם מתחילת 2012, תחילת השנה הנוכחית, ויודגשו ביתר שאת בשנת הלימודים הבאה, מהלכים להקלת הנטל על הציבור.

גדעון סער: אני גם אודיע כאן היום, גברתי היושבת-ראש, על מהלך מאוד משמעותי, מעבר למהלכים שננקטו, לסבסוד הטיולים השנתיים בבתי הספר באופן דיפרנציאלי אבל ברוחב כל בתי הספר.

גדעון סער: על אף האישור שניתן בוועדה ברשותך לתשלומי ההורים לשנת תשע"ג, אנחנו נלך למהלך מאוד משמעותי בנושא הזה בעלות של 270 מיליון שקל כבר בשנת הלימודים תשע"ג.

גדעון סער: יש שתי ועדות חשובות שיושבות על המדוכה בראיה שלי.

גדעון סער: ועדה אחת בכל נושא הבגרויות, כמובן יש איזה קשר לתכני הלימוד גם בחטיבה העליונה ובמידה מסוימת גם בחטיבות הביניים, ועדה בראשות המנכ"לית שעושה עבודה כבר מספר חודשים שאני מייחס לך חשיבות רבה בדרך לשינוי שחייב להיות אחראי, מאוזן, לא מהמותן, אבל זו ועדה שאנחנו מתכוונים לאחר מכן לבצע, אנחנו לא מתכוונים להניח המלצות על מדף.

גדעון סער: לא עשינו את זה באף אחד מהנושאים שטיפלנו בהם, בכל הנושאים ביצענו שינוי בפועל.

גדעון סער: הוועדה השנייה בנושא הכשרת המורים ובנושא המכללות להוראה, נדרש שינוי.

גדעון סער: הוקמה לפני זמן קצר ועדה בראשות מנכ"ל משרד ראש הממשלה לשעבר, משה ליאון, בהשתתפות גם נציגים של המכללות להוראה ומשרדי החינוך והאוצר.

גדעון סער: אנחנו מאמינים שנדרש שינוי גם בנושא הכשרת המורים ואנחנו מתכוונים לבצע אותו.

גדעון סער: לא היינו יכולים לצאת לדרך ללא שותפויות משמעותיות של כל הגורמים לעשייה במערכת החינוך: ארגוני המורים, שני ארגוני המורים, השלטון המקומי, שהוא השותף על פי חוק להפעלת מערכת החינוך, בוודאי ציבור ההורים, ציבור התלמידים, שהוא משותף אתנו באמצעות האורגנים הנבחרים שלו תמיד.

גדעון סער: התחלתי מארגוני המורים, הם הנציגים הנבחרים של ציבור המורים, אמרתי את זה אפילו לפני שאמרתי השלטון המקומי.

גדעון סער: אנחנו עובדים עם הארגונים היציגים של ציבור המורים, לא במאה אחוז מהמקרים מגיעים להסכמות אבל חותרים להגיע להסכמות על בסיס כבוד הדדי, על בסיס רצון לחזק את מעמד המקצוע, ונדמה לי שזה מה שקרה בקדנציה האחרונה, כמובן עם גיבוי של המערכת הפוליטית, של הממשלה, של הכנסת וסיוע שבוודאי עוד נזקק לו בהמשך.

גדעון סער: נקודה אחרונה לפני המצגת ובמצגת יוצגו רק המהלכים העיקריים.

גדעון סער: מטבע הדברים יש הרבה מאוד דברים להציג ותמיד אנחנו, גם כשאנחנו נערכים לישיבות האלה מדי שנה, גברתי היושבת-ראש, תמיד מרגישים שהחמצנו דברים והחמצנו מהלכים אבל אנחנו חייבים לתחם את עצמנו למספר - - -

עינת וילף: השנה קיבלתם הרבה שעות לדיונים כך שנראה לי - - -

גדעון סער: כן.

גדעון סער: מטבע הדברים צריך לתמצת וצריך לנסות להציג את המהלכים המרכזיים וזה מה שנצטרך לעשות.

גדעון סער: משפט אחרון לפני המצגת, אני שמח מאוד שהצלחנו לבצע גם דבר שלא בוצע 64 שנה אבל לדעתי הוא היה דבר חשוב, נתתי לזה ביטוי, וזה הנושא של קיצור החופש הגדול ופתיחה מוקדמת יותר של שנת הלימודים.

גדעון סער: אני יודע שאולי התלמידים אוהבים את זה פחות, ההורים אוהבים את זה יותר, אולי זה גם טבעי, אבל בסופו של דבר, כולם שותפים לתחושה שהחופש הגדול הוא ארוך מדי, ובנוסף לזה, שפתיחת שנת הלימודים עד חגי תשרי זה זמן קצר מדי מכדי ליצור רצף לימודי.

גדעון סער: אם ניקח את השנה לדוגמה, ראש השנה יוצא ב-16 בספטמבר, אז במקום שבועיים יהיו 3 שבועות לפני ראש השנה, אולי רצף לימודי קצת יותר משמעותי.

גדעון סער: צריך להבין שמדינת ישראל היא דומה בנושא של ה-1 בספטמבר אבל היא שונה כי יש לה את לוח השנה העברי.

גדעון סער: אני מאמין שלאורך השנים ידרשו מהלכים נוספים באותו כיוון של התאמת לוח הלימודים והחופשות ליותר קרוב ללוח השנה העברי עם מבנה יותר הגיוני של חופשות ולימודים.

עינת וילף: יש כוונה ללכת לשינויים נוספים?

גדעון סער: אני לא אעשה את זה בוודאי בשליפה.

גדעון סער: המערכת עוברת שינוי עכשיו, השינוי יוטמע, אנחנו, גם כאשר נבצע את זה, נבצע את זה באותו אופן.

גדעון סער: אנחנו התייעצנו עם כל הגורמים, היתה ועדה עם ארגוני המורים, עם כל הגורמים הרלוונטיים ואנחנו לא נמהר לעשות שינוי נוסף, אבל מאחר שלא השארתי את זה כסוד שאני גם מתכוון להישאר שנים ארוכות במערכת, אני בהחלט חושב שזה אחד הכיוונים ההגיוניים שהמערכת צריכה ללכת אליו וממה שאני רואה בשטח אני חושב שגם יש ציפייה ללכת בכיוון הזה.

גדעון סער: גם נלמד בשטח את המסקנות, את התובנות כתוצאה מהשינוי שמבוצע השנה.

גדעון סער: אני מציע שנעבור למצגת ולנתונים, נדמה לי שאנחנו מתחילים בנתונים.

גדעון סער: אנחנו בעצם פה רואים את הנתונים של המערכת.

גדעון סער: למעשה, אם אנחנו כוללים את גני הילדים, עברנו השנה את המספר 2 מיליון, קצת יותר מ-2 ממיליון, 2,005,000 תלמידים, מתוכם קצת יותר מ-1.5 תלמידים בבתי הספר, כ-4,300 מוסדות חינוך, 141,000 עובדי הוראה.

גדעון סער: עובדי הוראה זה כמובן גם בגני הילדים וגם בבתי הספר.

גדעון סער: הנתונים מצביעים על הצמיחה הדמוגרפית, תמיד חשוב לזכור את זה.

מוחמד ברכה: התוכנית לא מחולקת פה.

גדעון סער: אני לא חושב אבל אני מוכן לדאוג להעביר לכל אחד מחברי הכנסת את הנתונים שעוד הלילה עבדו עליהם.

גדעון סער: הגידול שאנחנו רואים הוא גידול של 35,000 תלמידים, גידול גם בחינוך העברי, גם בחינוך הערבי.

גדעון סער: צריך לזכור את המגמה הזו של גידול כי בהשוואה למדינות ה-OECD, שנמצאות בהתכווצות דמוגרפית, מדינת ישראל נמצאת בתהליך של גידול בכל מערכות החינוך שלה, אנחנו תכף נראה לסוגי מערכות החינוך.

גדעון סער: המשמעות היא כמובן באה לידי ביטוי בבינוי, באה לידי ביטוי בצורך בעובדי הוראה, באה לידי ביטוי בהתמודדות מתמדת עם סוגיה של צפיפות בכיתות.

גדעון סער: יש פה הרבה מאוד ממדים, וכאשר אנחנו רואים את ההשקעה של מדינת ישראל, אם אנחנו לוקחים את הנתונים מלפני כמה שנים של ה-OECD, שהיום אולי השתפרו, הם הוכיחו לנו שאנחנו נמצאים במקום ממוצע מבחינת ההשקעה ביחס לתוצר הגולמי, אבל במקום נמוך ביחס להשקעה פה תלמיד והדבר הזה נובע מאותו נתון שעליו אני אדבר עכשיו.

עינת וילף: יש כאן חלוקה בחינוך הכללי לחרדי?

גדעון סער: בואו נעבור לחלוקה הבאה שעוסקת במגזרים.

גדעון סער: אם אנחנו רואים את השקף, השקף מתייחס לחינוך העברי היסודי לפי פיקוח ואנחנו רואים בעצם גידול בכל המגזרים.

גדעון סער: אנחנו רואים בוודאי גידול גדול במיוחד בחינוך החרדי, אבל אני מבקש להפנות את תשומת הלב למגמה מאוד מעניינת, כמעט סודית, של גידול עקבי במספרים בחינוך הממלכתי.

גדעון סער: זאת אומרת, אם אנחנו מסתכלים על אמצע העשור הקודם אנחנו יכולים לראות שנים של ירידה, אנחנו רואים פה ירידה שהתחילה מאמצע שנות ה-90', 350,000, בעצם עכשיו הגענו לאותו מקום, אבל היתה ירידה שהגיעה בתשס"ו, ב-2005, אמצע העשור הקודם, 326,000 תלמידים.

גדעון סער: מאז, וזה התחיל במספרים יותר צנועים של גידול של בין 1,000 ל-3,000 תלמידים במחזור, או בשנתון, אנחנו יכולים לראות שבשנתון האחרון יש כבר עליה של 7,000.

גדעון סער: הדבר הזה הוא כמובן תמיד משקף מגמות בילודה אבל מן הסתם באיחור של כ-6 שנים.

גדעון סער: זאת אומרת, יש, בניגוד למיתוסים, גידול דמוגרפי בכל המגזרים והוא בא לידי ביטוי בהיקפי הכניסה למערכת.

ג'מאל זחאלקה: מהם האחוזים, כבוד השר?

גדעון סער: כל אחד פה, חבר הכנסת זחאלקה, גם אלה שאין להם תואר דוקטור, יוכל לעשות את זה בקלות.

ג'מאל זחאלקה: הנתונים משקפים מגמה הפוכה.

ג'מאל זחאלקה: מבחינת אחוזים זה יורד.

גדעון סער: אם אתה לוקח את האחוזים לעומת הגידול בחינוך החרדי, החינוך החרדי גדל בעקומה יותר משמעותית ומספיק להסתכל על השיפוע של הגרף בשביל להבין את זה.

גדעון סער: יחד עם זאת, יש פה מגמה מאוד משמעותית, ממגמה של התכווצות דמוגרפית – חייבים להבין את הנקודה הזאת – שהיתה מאמצע שנות ה-90' עד אמצע העשור הקודם.

גדעון סער: המגמה, במה שאנחנו קוראים המגזר הממלכתי, התהפכה.

גדעון סער: היא לא דומה בגידול הילודה למגזר החרדי אבל המגמה היא ברורה.

גדעון סער: כמובן, גם במגזר הממלכתי-דתי אנחנו רואים גידול, הוא כמובן יותר צנוע, 2,000 בשנה הזאת, גם בשנה הקודמת, אבל גם בו חל גידול.

גדעון סער: הנושא של הקלה בנטל התשלומים הוא בעצם נושא ששמנו אותו במרכז בהחלטות הממשלה מחודש ינואר השנה בעקבות ועדת טרכטנברג.

גדעון סער: אני רוצה לומר לוועדה שאנחנו הצגנו בפני ועדת טרכטנברג את אותו סדר-יום שמתייחס בעצם לנקודות המרכזיות פה.

גדעון סער: יש פה נושא שיוצג בקרוב בפני הוועדה וזה נושא של תנועות נוער, גם בו יש מרכיב כזה.

גדעון סער: אבל המהלכים המרכזיים הם המהלכים של החינוך חינם לגילאי 3-4 - - -

רויטל לן-כהן: חוץ מהילדים עם הצרכים המיוחדים.

עינת וילף: רויטל, את יוצאת.

עינת וילף: אמרתי שאין הערות בזמן הדיון.

גדעון סער: אני רוצה גם לומר, לא כתקדים להערות וקריאות ביניים, שאני גם מורגל בהן וגם אוהב אותן בדרך כל במליאת הכנסת - - -

עינת וילף: אני לא.

גדעון סער: לא, במליאה אני אוהב אותם, לא בוועדות, כי במליאה אני תמיד משתמש בזה בצורה מסוימת.

גדעון סער: אבל אני אומר, לא כתקדים, שאנחנו ניתן מענה גם בנושא ילדי השילוב, גם בנושא הילדים שזקוקים לסייעות.

גדעון סער: אנחנו מתמודדים עם זה.

גדעון סער: הישיבה האחרונה התקיימה ביום חמישי עם אנשי אגף התקציבים במשרד האוצר, אני מקווה שעוד השבוע אנחנו נסיים את העניין הזה וניתן לו מענה.

גדעון סער: חינוך חינם לגילאי 3-4.

גדעון סער: ספרי לימוד כסוגיה אסטרטגית שאני אציג את כל הרבדים שלה, גם את הפיקוח על המחירים, גם את סוגיית ההשאלה.

גדעון סער: סוגיה, שאני אומר את זה בצורה גלויה, סבלה מהזנחה רבת שנים מבחינת הפיקוח האפקטיבי של המשרד ואנחנו מטפלים בה היום טיפול שורש.

גדעון סער: נושא שהוצג בפני הוועדה התחיל השנה, ב-2012, נושא של הסבסוד ליציאת תלמידים למשלחות בפולין, ניגע בו רק בתמצית, והנושא של סבסוד דיפרנציאלי של תשלומי הורים על טיולים, מה שאמרתי בתחילת הישיבה ואולי נתחיל עם השקף הזה.

גדעון סער: כמו שאתם רואים, הטבלה הזו בעצם משקפת את מה שאנחנו מתכוונים לעשות.

גדעון סער: נושא הטיולים השנתיים מתוך נושא תשלומי ההורים הוא נושא מאוד בולט, במובנים מסוימים היה גם נושא כואב.

גדעון סער: הכרנו תופעות של ילדים שלא יצאו לטיולים שנתיים כי היד של ההורים לא היתה משגת.

גדעון סער: היו מקומות שהתמודדו עם זה עם יותר תושייה, עם פחות תושייה.

גדעון סער: אנחנו החלטנו לבחור בנושא הזה אחרי שהתלבטנו וקיבלנו גם בהחלטת הממשלה גיבוי תקציבי לבצע מהלכים בסוגיית תשלומי ההורים, התלבטנו הרבה מאוד מה לעשות ואיך לעשות.

גדעון סער: בחרנו בנושא של הטיולים השנתיים מהטעם שבוודאי ניתן לראות בזה נושא אינטגרלי מתוכנית הלימודים, דבר שאנחנו מעודדים אותו, רואים בו חלק מהקניית ערכים של אהבת המולדת, של ערכי טבע ונוף, ואנחנו רואים גם שהבטחת ההשתתפות של כל התלמידים היא דבר חשוב יותר.

גדעון סער: גם פה אנחנו נלך למענה דיפרנציאלי.

גדעון סער: זאת אומרת, הסבסוד ינוע בין 40%-80% על פי הדירוג החברתי-כלכלי של בית הספר.

גדעון סער: התלבטנו איך ליצור מנגנון שהוא לא מאוד מסורבל לבדיקה כמה סבסוד צריך לתת בכל מקרה.

גדעון סער: אנחנו נלך לסבסוד בית-ספרי, כאשר בבתי הספר בדירוג חברתי-כלכלי הגבוה ביותר שיעור הסבסוד יהיה 40%, בבתי הספר החלשים ביותר מבחינה סוציו-אקונומית הסבסוד יהיה 80%.

גדעון סער: זאת אומרת, כולם ייהנו מאותן הנחות בשיעור שונה.

גדעון סער: אם אנחנו מסתכלים על הפירוט על פי שכבות גיל אנחנו רואים שהנחה ממוצעת לתלמיד בבית ספר יסודי תנוע בין 81-162 שקלים, אנחנו מדברים בשנת לימודים, בחטיבת הביניים בין 155-310 שקלים, בחטיבה העליונה בין 202-404 שקלים.

גדעון סער: אנחנו רצינו לצאת עם זה היום.

גדעון סער: לנוכח העובדה שעקב אישור תשלומי ההורים על ידי הוועדה, יש אמנם מספרית לא הרוב אבל התחילו לגבות מההורים תשלומי הורים, כמובן שבמידה והדבר הזה נגבה יהיו החזרים, אבל להוריד את זה לשטח באופן מידי לביצוע לשנת הלימודים תשע"ג.

גדעון סער: אני מאמין שבזה אנחנו עושים שני דברים בבת אחת:

גדעון סער: אנחנו גם מקלים את הנטל על ההורים, את נטל התשלומים בגזרה מאוד חשובה, אנחנו גם עושים את זה בצורה שיש בה ממד של צדק חברתי שבא לידי ביטוי בדיפרנציאליות בביצוע.

גדעון סער: נושא גילאי 3-4, בעצם החלטת הממשלה שנפלה לפני 7 חודשים בלבד, זה נראה כאילו זה לפני הרבה זמן אבל זו היערכות שבוצעה תוך כדי 7 חודשים, מה-8 בינואר, כאשר ועדת הכספים של הכנסת העבירה לנו את התקציבים הרלוונטיים רק בחודש פברואר, לפני חצי שנה.

גדעון סער: בעצם הממשלה קיבלה החלטה לבצע מהלך תוך 3 שנים, תוך 3 שנים להגיע לכלל הילדים בשתי שכבות הגיל הרלוונטיות, 317,000 תלמידים בגילאי 3 ו-4.

גדעון סער: הערכה שלנו היא שכבר בשנת היישום הראשונה יינתן מענה לכ-269,000 ילדים.

גדעון סער: דהיינו, קרוב ל-85% מהילדים בשכבות הגיל הרלוונטיות.

גדעון סער: קבלת ההחלטות על ידי הרשויות המקומיות כשיש פערים בין הביקוש להיצע תתבצע על פי קריטריונים אחידים, או הנושא הגילאי, או, רשויות שבוחרות בכך, הנושא הסוציו-אקונומי.

גדעון סער: אני יכול לומר, ואני רק בשבוע האחרון הייתי בסיורים ב-3 ערים, במודיעין, ברחובות ואתמול ברמלה, 3 ערים שבהן ניתן מענה של 100%, שגם משרד החינוך, אבל גם הרשויות המקומיות, התארגנו במהירות ובאפקטיביות מאוד רבה כדי לתת מענה לכמה שיותר ילדים כבר בשנת היישום הראשונה של המהלך.

גדעון סער: אני מזכיר שהמתינו לו 27 שנים והיו כאלה שהציעו לנו להמשיך להמתין.

גדעון סער: אנחנו בחרנו להתחיל עם ידיעה שלא נוכל לתת את מלוא המענה בשנת היישום הראשונה אבל עם חתירה למתן מענה מקסימלי בשנת היישום הראשונה.

גדעון סער: הבינוי שבוצע, אני רוצה לתת מושג.

גדעון סער: יצאו הרשאות לבינוי וכולן מומשו, כולן כבר הועברו לשטח בשלב שבו אני מדבר בהיקף של 1.3 מיליארד שקלים בשנת התקציב הנוכחית, זה כ-50% מתקציב של 2.6 מיליארד שבכל התקופה יושקע בהקמת גנים חדשים.

גדעון סער: צריך להבין שמה שהמהלך הזה עושה, הוא מגדיל – אני רואה את זה בשטח כשאני שואל מה היה הביקוש קודם ומה הביקוש עכשיו – הוא מגדיל את הביקוש לגנים הציבוריים, שקודם לכן, עקב התשלום, לא הלכו לגנים ציבוריים או הלכו לגנים פרטיים לא מורשים.

גדעון סער: המשמעות היא יותר ילדים שמשתתפים במסגרות של הגיל הרך, ואנחנו יודעים על פי המחקר שיש קורלציה בין הישגים לימודיים בהמשך הדרך בשלבים הבית-ספריים לבין מספר השנים שבו השתתפו במסגרת הללו.

גדעון סער: אני רוצה למסור שבשנת הלימודים הקרובה יפתחו 860 כיתות גן חדשות, יותר מ-500 מהן אלה מבנים חדשים שנבנו בפרק הזמן הקצר הזה.

גדעון סער: יש עוד מספר עשרות מבנים שבהם יפתחו גני ילדים אחרי חגי תשרי, רובם יהיו מוכנים ב-27 באוגוסט.

גדעון סער: יש כ-500 גנים פרטיים, 400 ויש עוד 100 בתהליך שיכנסו למהלך על פי הפרמטרים שהוצגו פה בפני הוועדה ובעצם גם ההורים שם יזכו באותו סבסוד.

גדעון סער: יש 910 גננות חדשות שישתלבו במערכת הרשמית בלבד.

גדעון סער: אני אתן עוד נתונים לגבי גנים לא רשמיים.

גדעון סער: בסך הכול יש עלות של סבסוד תוספתי בשנת הלימודים הזאת קרובה למיליארד שקלים.

גדעון סער: חיסכון להורה, החיסכון להורה ששלח ילד למסגרת ציבורית בלתי מסובסדת קודם הוא חיסכון של כ-8,000 שקל בשנה, וכמובן שאם הוא שלח למסגרת פרטית החיסכון הוא יותר גדול.

גדעון סער: אני יכול לדווח בנושא של כוח האדם שבמהלך תשע"ב נפתחו קורסים להכשרת גננות בהיקפים משמעותיים.

גדעון סער: מסלול של אקדמיות להסבה, 365 תלמידות, מסלול של הרחבת הוראה, 45 תלמידות, מסלול של גננות פרטיות, 49 תלמידות.

גדעון סער: על הרצף התלת שנתי, אנחנו נשקיע בהכשרה 60 מיליון שקלים.

גדעון סער: אם אני מסכם רגע את הנושא של גני ילדים, נושא כבד מאוד, בעיקר למי?

גדעון סער: למשפחות צעירות.

גדעון סער: הורים לילדים בגילאי 3-4 אלה משפחות צעירות, אלה משפחות בתחילת הדרך, הורדת התשלומים האלו מבחינתן זה כמו הורדה של משכנתא שנייה מהגב.

גדעון סער: הדבר הזה הוא בעל משמעות גדולה ביותר ולכן עשינו מאמץ לא על חשבון הסטנדרטים אלא על חשבון הקלה של הליכים בירוקרטיים בתוך המשרד.

גדעון סער: אנחנו גם יצאנו לרשויות המקומיות עם פניות עוד חודשיים לפני החלטת הממשלה כדי שיאתרו משבצות קרקע לבינוי של גנים חדשים לתת את המענה המקסימלי כבר בשנת היישום הראשונה.

גדעון סער: אבל בראייה שלנו של הקלת הנטל על ההורים, הדבר הזה הוא אולי המהלך המרכזי ביותר, בוודאי המהלך המרכזי ביותר מבחינת ההיקף התקציבי שמושקע בו, ובמקביל מושקע בעצם בעיבוי המערך של הקמת הגנים הציבוריים בכל הארץ.

גדעון סער: נושא של ספרי לימוד.

גדעון סער: נושא של ספרי לימוד הוא נושא מאוד כאוב בהרבה מאוד פרמטרים.

גדעון סער: מה בעצם אנחנו מבצעים בימים אלה?

גדעון סער: אחד, קביעת קריטריונים כלכליים למחירים של ספרי לימוד.

גדעון סער: במידה רבה עד היום קביעת מחירי ספרי הלימוד היתה בידי ההוצאות לאור, שלפחות בחלק המקרים קבעו מחירים שהיו מחירים מופרזים בעיננו ובסופו של דבר מי ששילם את המחיר היה הציבור.

גדעון סער: אנחנו מקימים מינהל אכיפה ופיקוח במשרד שאחד התפקידים שלו יהיה אכיפה של המחירים המאושרים על ידינו לספרי לימוד, מבצעים מהלך של הוזלת העלויות של ספרי הלימוד על ידי קביעת פרמטרים למחירים הללו.

גדעון סער: האכיפה תכלול מניעת שימוש באמצעות ספרים שאינם מאושרים על ידי המשרד והקמת מאגר מקוטלג ופומבי של ספרי לימוד מאושרים.

עינת וילף: האם תהיה גם כוונה שיהיו פחות שינויים בתוכניות הלימודים שמחייבות ספרים חדשים?

דלית שטאובר: תוכניות הלימודים עוברות עדכון בהלימה לדרישות העכשוויות של מיומנויות חשיבה, של אמצעי הוראה חדשניים וטכנולוגיים שנכנסים.

דלית שטאובר: הכוונה שלנו בתוך המהלך הזה שיש מחויבות לפחות ל-5 שנים לשימוש בכל ספר.

מוחמד ברכה: הרושם לפעמים הוא שתחלופת הספרים באה מסיבות מסחריות ולא פדגוגיות.

גדעון סער: אגב, אני לא יודע אם אתם יודעים שאנחנו עדיין בבג"צים על המהלכים שאנחנו מבצעים מול הוצאות הספרים.

גדעון סער: אנחנו בהחלט רואים מצב שבו לאינטרסים כלכליים גם של הוצאות לאור וגם של חנויות ספרים היתה השפעה אדירה ואנחנו היום פועלים גם באמצעות רגולציה, גם באמצעות פיקוח וגם באמצעות המהלכים שאני אציג כדי לכווץ את המשקל של אותם שיקולים שהם באים בעצם על חשבון הציבור.

זבולון אורלב: למה אי אפשר לחסוך את הבג"ץ על ידי חקיקה - - - ?

גדעון סער: כי לא בכל דבר אפשר לבצע חקיקה, אבל היו פעמים שבאנו לכנסת עם נושאים של חקיקה שיש להם קשר לספרי לימוד.

גדעון סער: אל"ף, היתה חקיקה ממשלתית שאני הבאתי לפה ב-2010 להוריד – ואני תכף אגע בנושא השאלת ספרי לימוד – את הרוב של ההורים הנדרש לאישור מ-90% ל-60%, זה בוודאי פתח לנו דלת הרבה יותר רחבה להרחבת המהלך הזה.

גדעון סער: היתה הצעת חוק פרטית של חבר הכנסת אורי אריאל, שהיתה בשבילנו פלטפורמה גם בהיבט של מכניזם של פיקוח וקבלת אחריות לידי המשרד, ואם יהיו הצעות חוק טובות נוספות אנחנו נשקול אותן באהדה.

אלכס מילר: שאלה קטנה, אדוני?

גדעון סער: אני רוצה קודם להציג, אני מוכן יהיה לענות על כל שאלה אבל אני רוצה לסיים את ההצגה.

גדעון סער: אני רוצה לגעת עכשיו בנושא השאלת ספרי לימוד.

גדעון סער: בעצם הרציונל הוא רציונל של חיסכון להורים בחיסכון ממוצע בין 280-320 שקל על פי שכבת גיל.

גדעון סער: בסך הכול, אנחנו מאמינים שהמהלך הזה בכלל בתי הספר שבהם הוא מבוצע חוסך להורים 140 מיליון שקל.

גדעון סער: מתוך זה 38 מיליון שקלים זה השווי של בתי הספר החדשים שנכנסו למהלך השנה, קצת יותר מ-300 בתי ספר, נציג תכף את הנתונים.

גדעון סער: זה מה שהצלחנו לחסוך באמצעות המהלך של השאלת ספרי לימוד.

גדעון סער: אם אני יכול להציג את הנושא של ההשאלה, יש היום 1,325 בתי ספר, אם ראיתם קודם יש כ-4,300 בתי ספר במערכת, קצת יותר מ-1,300 בתוך המהלך של השאלת ספרי לימוד.

גדעון סער: הדבר הזה משפיע - - -

מוחמד ברכה: איך זה - - - ?

גדעון סער: החלטות של ההורים.

גדעון סער: בבית ספר שבו 60% מההורים רצו אנחנו מעניקים את הגיבוי גם הלוגיסטי וגם התקציבי, גם על ידי רכישת המלאי הראשוני של הספרים שנכנסים לפול של ההשאלה וגם על ידי העמדת או סיוע לוגיסטי חיצוני או תקצוב לרכז בית ספרי שפועל בנושא הזה, הדבר הזה תלוי בהורים.

גדעון סער: היו בהחלט הרבה מאוד גורמים שעיכבו אותנו, אם זה מהורים שרצו לילדים יהיו ספרים חדשים – ואני תמיד אומר שהעם היהודי הוא עם שהוא לפעמים יותר טוב בקיטורים מאשר לעשות את השינויים בפועל.

מוחמד ברכה: מזל שאני לא אומר את זה.

גדעון סער: אני אומר את זה.

גדעון סער: עבור בגורמים כלכליים, שאתה נגעת בחלקם, שניסו לשכנע הורים למה לא כדאי להם ולמה כדאי להם לרכוש ספרים חדשים, וכלה במנהלים שלא רצו מעמסה לוגיסטית נוספת על אף אותו סיוע שהזכרתי.

גדעון סער: אנחנו הצלחנו - - -

מוחמד ברכה: זה לא היה קיים באופן הפוך, זאת אומרת, בתי ספר שרצו ולא היתה היענות מספקת?

עינת וילף: חבר הכנסת.

מוחמד ברכה: זו שאלה, זה משרת את הדיון, אני לא מעלה נושא חדש.

גדעון סער: אני לא מכיר.

גדעון סער: אנחנו כמשרד דחפנו את זה, לא רק דחפנו את זה, הארכנו את מועד הרישום של הכניסה פעמיים כדי שכמה שיותר בתי ספר יכנסו.

גדעון סער: המנכ"לית אולי תרצה להוסיף.

גדעון סער: בכל אופן, בסופו של יום נוספו 386 בתי ספר על 939 בתי ספר שממשיכים בתוכנית, רובם בחינוך היסודי, 852 מהם בתי ספר יסודיים, מיעוטם בתיכוניים.

גדעון סער: 744 בתי ספר מבצעים את התוכנית בסיוע המנהלת של משרד החינוך, 581 בתי ספר מפעילים את התוכנית באופן עצמאי.

גדעון סער: אני כבר אומר מעכשיו, בתי ספר שירצו להיכנס לתוכנית בשנת הלימודים הבאה, אנחנו ממשיכים, אנחנו לא יכולים לכפות על ההורים, אנחנו מציעים את זה, אנחנו מוכנים להשקיע בזה תקציבים, אנחנו לא נכפה, אנחנו בהחלט נעניק את הסיוע וישוריינו לזה תקציבים גם בתוכנית התקציבית שלנו לשנת 2013.

גדעון סער: אני רוצה להתייחס לנושא של הורדת מחירי ספרי לימוד.

גדעון סער: אגב, אולי כדי שתבינו את ההקשר, גם המהלך של השאלת ספרי לימוד בוצע אחרי שניסינו ללכת למהלך של רכישה מרוכזת של ספרי לימוד, המכרז הזה הוכשל על ידי גורמים כלכליים, ראינו שאין רצון להיכנס אליו ואז בעצם העברנו את אותם תקציבים שרצינו לטובת הרכישה המרוכזת להשאלת ספרי לימוד.

גדעון סער: הורדת מחירי ספרי לימוד עוסקת בהסדרת פיקוח על מחירי ספרי לימוד תוך קביעת מחירי מקסימום על פי קריטריונים כלכליים.

גדעון סער: צריך להבין שספר לימוד הוא לא מוצר רגיל, זה לא מוצר שעקרונות ההיצע והביקוש חלים לגביו.

גדעון סער: ההורים צריכים לרכוש ספר גם אם המחיר הוא גבוה באופן יחסי כדי לקיים את תוכנית הלימודים כסדרה.

גדעון סער: העיקרון שמנחה אותנו הוא שהמחיר ישקף רווח הוגן למו"ל אחרי שיקול התשומות וגם מחיר הוגן לצרכן.

גדעון סער: זאת אומרת, אנחנו רוצים לבחון את עלויות הפיתוח, ההדפסה, ההפצה וכדומה, ובחלק מהבחינה שלנו ראינו שהמחירים חרגו מזה.

גדעון סער: אם אני מסתכל על שנת 2012 אני יכול לדווח לוועדה שהוזלו מחירים של למעלה מ-100 ספרי לימוד חדשים בשיעורים ניכרים.

גדעון סער: ב-2013, אנחנו עובדים בימים האלה על אישור של המודל בוועדת המחירים של משרד האוצר, נחיל את מודל התמחור על כלל ספרי הלימוד ותהיה לכך השפעה רוחבית ומשמעותית.

גדעון סער: במקביל, אנחנו מקימים, ובימים אלה מתקיים מכרז בנושא של מנהל מינהל פיקוח ואכיפה אצלנו במשרד, אחד מהתפקידים של המינהל החדש יהיה פיקוח גם על סוגי תשלומי ההורים באופן כללי ובדגש על נושא ספרי הלימוד.

גדעון סער: אנחנו בהחלט רואים בזה דבר מרכזי.

גדעון סער: אני אעבור רק בקצרה על סוגיית המסעות לפולין כי הצגתי אותה בוועדה, נדמה לי בתקופת חבר הכנסת מילר.

גדעון סער: אני רוצה רק להראות שהמודל החדש שהלכנו עליו עם השלטון המקומי, עם הרשויות המקומיות, כבר הביא, על אף שנכנסנו אליו רק ב-1 בינואר, דהיינו באמצע שנת הלימודים תשע"ב, לגידול מאוד משמעותי של מספר המשתתפים, מ-23,000 ל-30,000.

גדעון סער: הצפי שלנו שישתתפו 35,000 תלמידים בשנת הלימודים תשע"ג.

גדעון סער: זאת אומרת, כבר תוך שנה וחצי הצפי הוא לעלייה של כ-50% בהיקפי התלמידים, תלמידי התיכון שיוצאים למהלך הזה, מהלך שגם משקיעים בו הרבה מאוד כסף.

גדעון סער: בסופו של דבר הוא שייך לאותו דבר, כמו ספרי הלימוד, כמו 3-4, כמו הטיולים, נושא של הקלת הנטל מעל ציבור ההורים.

גדעון סער: יש פה את המודל, כמובן הוא גם מודל דיפרנציאלי, ככל שהסוציו-אקונומי יותר נמוך הסבסוד יותר גבוה.

גדעון סער: בסך הכול הוועדה מכירה את זה.

גדעון סער: נושא אחרון שאני אציג לפני שאני מעביר את רשות הדיבור למנכ"לית, כמובן שאני אהיה מוכן לענות לשאלות, זה הנושא המרכז בשנת הלימודים הבאה.

גדעון סער: בחרנו להתמקד במנהיגות של שני ראשי ממשלה מהגדולים שהיו למדינת ישראל, דוד בן-גוריון ומנחם בגין ז"ל, שגם בסמיכות למועדים שנוגעים – אנחנו ב-2013 נציין 40 שנה לפטירתו של ראש הממשלה הראשון, דוד בן גוריון, אנחנו עכשיו, 2012, מציינים 20 שנה לפטירתו של מנחם בגין ז"ל.

גדעון סער: אנחנו בחרנו, גם עקב החלק שלהם במערכה להקמת המדינה, גם עקב המנהיגות שלהם כראשי ממשלה וגם עקב היכולת להעביר באמצעות האישיות שלהם לא רק ערכים של מנהיגות אלא גם תקופות משמעויות ביותר והחלטות משמעותיות ביותר מההיסטוריה הישראלית, מההיסטוריה של המאבק להקמת המדינה, בחרתי בנושא הזה כנושא המרכז לשנת הלימודים תשע"ג.

גדעון סער: אני מזכיר רק שתשע"ב היתה בסימן אורח חיים בריא ופעיל, שנת הלימודים תשע"א היתה בסימן שנת השפה העברית, השפה הערבית במגזר הערבי.

גדעון סער: המטרות של התוכנית מוצגות כאן:

גדעון סער: היכרות עם חזונם ופועלם, התמודדות עם דילמות בתהליכים של קבלת החלטות מרכזיות, סגנון מנהיגות ודוגמה אישית, פועלם על רקע התקופה ההיסטורית ומהלכיה, דילמות עכשוויות של החברה הישראלית לאור התמודדויות של מנהיגים בעבר וחינוך למנהיגות.

גדעון סער: כאן רואים את התכנים, אנחנו בהחלט רוצים לקיים הרבה מאוד מפעלים במסגרת השנה הזאת, כולל תחרויות חיבורים, כולל חידונים, כולל צעדות בארץ.

גדעון סער: הטלוויזיה החינוכית תהיה שותפה למהלך של השנה הזאת.

גדעון סער: אני חושב שמגוון התכנים יהיה מאוד רחב.

גדעון סער: צירים מרכזיים מופיעים, הקמת המדינה ועיצוב צביונה, ממלכתיות, שלטון החוק ודמוקרטיה, החלטות מעצבות היסטוריה.

גדעון סער: נדמה לי שתהיה בתכנים האלו רלוונטיות לכל סוגי הציבורים, לכל סוגי הזרמים ולכל סוגי המגזרים בחברה הישראלית.

עינת וילף: אתה רוצה לפתוח את הדיון עכשיו או המנכ"לית קודם?

גדעון סער: אני אאפשר למנכ"לית להמשיך ולהציג.

גדעון סער: המנכ"לית תמשיך ותציג, זו בעצם אותה מצגת, את המהלכים המרכזיים לשנת הלימודים הקרובה, וכאן אנחנו ממשיכים ומציגים את סוגיית הרפורמות, איפה הרפורמות עומדות.

עינת וילף: בבקשה, מנכ"ל משרד החינוך, דלית שטאובר.

דלית שטאובר: בוקר טוב.

דלית שטאובר: אנחנו, כפי שהשר אמר, נמצאים בעיצומם של תהליכים שמחוללים שינוי בכל שכבות הגיל.

דלית שטאובר: בתחילת שנת הלימודים שעברה התחלנו בהטמעת רפורמת "עוז לתמורה" בחטיבות העליונות, רפורמה שהמורים שעבדו בחטיבה העליונה חיכו לה זמן רב והיא הביאה שיפור משמעותי בשכר המורה, תוספת ממוצעת של כ-51%, שינוי במבנה שעות העבודה של המורה, המורים שוהים 40 שעות שעון בבית הספר, במהלכן הם עובדים באופן פרטני עם תלמידים, עושים עבודה שהיא עבודה תומכת הוראה, מפגשי צוות, וכמובן, הרפורמה הזו עומדת גם על רגל נוספת של שינוי סביבת העבודה למורה, בניית פינות עבודה למורים, כל פינה כזו מאובזרת ומאפשרת למורה לקיים איכות חיים מקצועית במקום שהוא צריך לשהות בו 40 שעות עבודה.

דלית שטאובר: אני רוצה לציין שלקראת ההרחבה של הרפורמה בשנה הבאה כל התקציבים לבינוי פינות העבודה יצאו מאוד מוקדם לקראת הקיץ והרוב המכריע של פינות העבודה של בתי הספר שמצטרפים לרפורמה תהיינה מוכנות קרוב מאוד לפתיחת שנת הלימודים או בפתיחת שנת בלימודים, וגם פה בסיוע מאד מאוד נמרץ ועבודה משותפת עם השלטון המקומי שהוא המבצע.

דלית שטאובר: כפי שאנחנו רואים במספרים, יש לנו השנה כבר 143 מוסדות ביישום מלא, 184 ביישום חלקי.

דלית שטאובר: לרפורמה הזו יש פעימות, זו רפורמה של הצטרפות מרצון, בתי הספר והמורים מצטרפים מרצון.

דלית שטאובר: בסך הכול, 327 בתי ספר נהנים בהיקף חלקי או מלא, כמו שאתם רואים את המספרים מול העיניים, 44 נוספו ביישום חלקי השנה וסך הכול יש לנו 327 חטיבות שנמצאות בתוכנית.

דלית שטאובר: אם אנחנו מסתכלים במספרים של עובדי הוראה - - -

מוחמד ברכה: למה מספר בתי הספר יורד מתשע"ב לתשע"ג?

מוחמד ברכה: זה ביטוי של חוסר תקציב או ביטוי של אכזבה?

גדעון סער: לא של חוסר תקציב.

גדעון סער: הכניסה לרפורמה היא כניסה שהיא בשלב הראשון, כמו שאמרה המנכ"לית, מרצון, אבל צריך להבין - - -

מוחמד ברכה: יש פחות רצון.

גדעון סער: אני לא רוצה להסיק מסקנות כי היה גל מאוד מרכזי בשנה האחרונה, יש בהחלט, כמו שרואים במספרים, מספר פחות.

גדעון סער: יש בתי ספר כמעט באותו היקף שנכנסים ליישום המלא.

גדעון סער: צריך להבין מהו היישום המלא, היישום המלא הוא מעבר ל-40 שעות עבודה.

גדעון סער: מבחינתנו, יש לנו עניין, אנחנו מעמידים את המשאב הכספי, אבל אני רוצה להבהיר שמקץ 4 שנים כל החטיבות העליונות יהיו בתוך הרפורמה.

גדעון סער: היתה בעיה מרכזית, והמנכ"לית תציג תכף נתונים, שהכבידה בשנת היישום הראשונה והיא עיכוב בביצוע פינות העבודה למורים על ידי חלק מהבעלויות, בעיקר על ידי רשויות מקומיות כי רשויות מקומיות מחויבות בהליכים של מכרז להקמת פינות העבודה.

מוחמד ברכה: ומצ'ינג?

גדעון סער: אנחנו מתקצבים, המשרד מתקצב את זה, אבל ההליך של המכרז לוקח זמן.

גדעון סער: אני מזכיר שחתמנו על הרפורמה באמצע אוגוסט, זאת אומרת, שבועיים לפני פתיחת שנת הלימודים, מטבע הדברים, ב-1 בספטמבר שנה שעברה לא היו פינות עבודה, פינות העבודה בוצעו תוך כדי שנת הלימודים.

גדעון סער: עשינו מאמץ מאוד מאוד גדול ונעשה, ותכף המנכ"לית תראה את זה, מה מתבצע כרגע, גם בחודשי הקיץ, להדביק את הפיגור ולהיכנס למצב שבו אנחנו מלווים את הכניסה לרפורמה בהקמת פינות עבודה כדי שלבד מנושא השכר בהחלט יראו גם שינוי פיזי בבתי הספר שמתאים למעבר לשבוע עבודה של 40 שעות.

גדעון סער: מה שאני יכול לומר מההתרשמות שלי, שבבתי ספר שעברו את כל השלבים בסך הכול יש שביעות רצון.

גדעון סער: אני לא אומר שזה פשוט, זה שינוי בהרגלים, יש גם הבדלים בין מורים יותר צעירים למורים יותר ותיקים כפי שאני רואה את זה בשטח, אבל בסך הכול, בבתי הספר שעברו את כל השלבים, מקבלים את השכר החדש, הוקמו פינות עבודה, בסך הכול אני רואה יותר שביעות רצון.

עינת וילף: בבקשה.

דלית שטאובר: אז כפי שאנחנו רואים, השנה, מאחר ולוח הזמנים היה אחר לגמרי, ההרשאות יצאו מוקדם מאוד אל השדה, כאשר העדיפות הראשונה היא לתת את ההרשאות לבתי ספר שמצטרפים לרפורמת "עוז לתמורה", אבל כבר אנחנו מכשירים, מתוך ראיה ומתוך הבנה שכלל החטיבות העליונות תהיינה ברפורמה, יוצאות הרשאות במספרים גבוהים כדי שבתי הספר יהיו מוכנים.

דלית שטאובר: אתם רואים כאן פריסה של ההרשאות שיוצאות לרשויות המקומיות ולרשתות.

דלית שטאובר: הרשתות, מוכרחים לציין, היו מאוד מאוד יעילות בבניית פינות עבודה, מאוד זריזות.

דלית שטאובר: הן יותר משוחררות מהמגבלות הבירוקרטיות, כפי שהשר ציין, של השלטון המקומי.

דלית שטאובר: רק כדי לסבר את אוזניכם, שלא תחשבו שמדובר באיזו התמהמהות של השלטון המקומי, לבנות פינת עבודה בבית ספר מבחינת רשות זה כמו לבנות בניין חדש, אותו תהליך, לכן זה לקח את החודשים שזה לקח ואנחנו כבר מאחורי הקושי הזה כאשר השטח ערוך.

דלית שטאובר: אני רוצה לציין את מספרי המורים ובתי הספר, זה מאוד חשוב לראות את התמונה ולהבין שאם הרפורמות האלה מגיעות גם עם עושר עצום של שעות פרטניות שעומדות לרשות המנהל ונותנות מענה פדגוגי מדויק מאוד לצרכי תלמידים על פי מיפוי פדגוגי שנערך, יש כאן מנוף לשינוי תמונת ההישגים ותמונת המענים שניתנים לילדים.

דלית שטאובר: יש לנו השנה כבר מעל 190,000 ילדים שכלולים בתוך רפורמת "עוז לתמורה" בחטיבות העליונות וזה בהחלט מספר שאנחנו מצפים שהוא ישפיע על פני החינוך.

דלית שטאובר: "אופק חדש".

דלית שטאובר: "אופק חדש", רפורמה שאנחנו ממשיכים בהטמעה שלה, רפורמה שמתבצעת כבר מזה מספר שנים, שביעות רצון מאוד מאוד גבוהה של המורים.

דלית שטאובר: יש כבר מחקרי הערכה גם של המורים, גם של המנהלים, גם של מה קורה בבתי הספר.

דלית שטאובר: כפי שאנחנו רואים, בגני הילדים היישום הוא מלא למעט יוח"א ולמעט חלק ממוסדות החינוך המיוחד.

דלית שטאובר: בבתי הספר היסודיים אנחנו נמצאים בשלב של יישום מלא אחרי השלמת המהלך השנה הזאת.

דלית שטאובר: כל בתי הספר היסודיים כלולים ברפורמה, והשנה היתה פריצת דרך מאוד מאוד משמעותית בחטיבות הביניים.

דלית שטאובר: להסביר את הנושא הזה?

דלית שטאובר: אני חושבת שזה חשוב שיידעו.

גדעון סער: אני אסביר את הנושא הזה.

גדעון סער: אנחנו מכירים את חטיבות הבינים בשנים האחרונות כמקום שמתנהל בו ויכוח לגבי ביצוע הרפורמה.

גדעון סער: אני אפרט למי שלא יודע, אני חושב שהרוב יודעים.

גדעון סער: כמו שאתם יודעים, רפורמת "אופק חדש" שנחתמה בקדנציה הקודמת כללה גם את חטיבות הביניים, יחד עם זאת, בחטיבות הביניים ציבור המורים הוא הטרוגני, שייך גם לארגון המורים וגם להסתדרות המורים, ההסכם הקיבוצי נחתם עם הסתדרות המורים.

גדעון סער: היישום, כפי שהיה עד כה לגבי חטיבות הביניים, היה יישום בהיקפים לא מאוד גדולים, של כ-60 חטיבות ביניים בשנה.

גדעון סער: נכנסו למעלה מ-150, אינני יודע את המספר המדויק, במהלך השנים.

גדעון סער: לאחר חתימת הסכם "עוז לתמורה" היה ניסיון מצדנו לנסות להגיע להבנה בין ארגוני המורים בנושא חטיבות הביניים.

גדעון סער: אני הבהרתי בצורה הברורה ביותר אינספור פעמים את הדברים הבאים: אל"ף, אנחנו מחויבים בהסכם הקיבוצי שנחתם בקדנציה הקודמת, הסכם "אופק חדש", במידה ולא תהיה הסכמה.

גדעון סער: בי"ת, אנחנו מעדיפים להגיע להבנה, אני לא נוהג לעשות את הדבר הזה ששרי חינוך נהגו לעשות בעבר, למתוח ביקורת על דברים שהיו בקדנציות קודמות, הייתי רק מעיר שיכול להיות שהיה עדיף לשמור על המסורת שהיתה במשך כל השנים, לחתום על הסכם עם שני הארגונים לגבי חטיבות הביניים, להבדיל משאר שכבות הגיל שכלולים בהסכם.

גדעון סער: אבל, אמרנו, ההסכם הזה, אנחנו נכבד אותו ואנחנו חושבים שחשוב שתהיה רפורמה גם בחטיבות הביניים.

גדעון סער: במהלך השנה החולפת התקיימו שיחות עם ארגון המורים ועם הסתדרות המורים בכל מיני פורומים, גם בתקופת המנכ"ל הקודם, גם בתקופת המנכ"לית הנוכחית לא הצלחנו להגיע להבנה.

גדעון סער: לפיכך, ואחרי שבשנת הלימודים הקודמת הכניסה ל"אופק חדש" היתה בהיקפים מאוד מצומצמים, אם אינני טועה 14 חטיבות ביניים, השנה היא תהיה יותר גדולה, כפי שאתם רואים, כ-150 חטיבות ביניים.

גדעון סער: יחד עם זאת, אני רוצה לומר שעיקר חטיבות הביניים שנותרו לביצוע יהיו בשנת הלימודים תשע"ד, מאחר שההסכם עם הסתדרות המורים הוא עד תשע"ד מבחינת הביצוע ויש מספר הרבה יותר גדול – הנה, כתוב, נותרו בתשע"ד 305 מוסדות מחוץ לרפורמה.

גדעון סער: בסך הכול אני חושב שחשוב שהרפורמה תכלול את כל שכבות הגיל ואנחנו נעשה את המרב כדי שהיישום של הרפורמה יצליח גם בחטיבות הביניים.

ג'מאל זחאלקה: כל עוד הן קיימות, כבוד השר, כל עוד הן קיימות.

ג'מאל זחאלקה: האם משרדך שוקל לבטל אותן?

גדעון סער: אני מוכן לענות לזה, אני לא רוצה לקטוע את המצגת.

גדעון סער: אני ארשום לעצמי את השאלה.

ג'מאל זחאלקה: מאה אחוז.

דלית שטאובר: אנחנו ממשיכים בהטמעה גם במוסדות החינוך המיוחד, נעשתה הרבה מאוד עבודה כדי להתאים את הרפורמה למוסדות החינוך המיוחד.

דלית שטאובר: השנה, כפי שאתם רואים, 34 מוסדות חדשים מצטרפים מהחינוך המיוחד, וכל המרכזים הימיים, מרכזי הפסג"ה וגם החוות החקלאיות מכוסות באופן מלא ברפורמת "אופק חדש".

דלית שטאובר: אני רוצה לעבור ברשות

דלית שטאובר: כם לאחד המהלכים הגדולים שמתבצעים, עוד סוג של מהפכה, אדוני השר, שמתקיימת במערכת החינוך וזו התאמת מערכת החינוך למאה ה-21.

דלית שטאובר: אתם כולכם שותפים למהלך שהתחיל בצפון ובדרום ואני רוצה לציין דבר חדש שאנחנו יוצאים אליו השנה, פיילוט.

גדעון סער: ברשותך, המנכ"לית, אני רק רוצה לומר עוד דבר.

דלית שטאובר: בבקשה.

גדעון סער: אנחנו בחרנו קודם כל להתמקד בפריפריה והכנסנו את כל בתי הספר היסודיים במחוזות הדרום והצפון, ואחר כך גם במחוז ירושלים, לתוך תוכנית התקשוב ואנחנו נמשיך בשנה הבאה באותו כיון ונכניס את חטיבות הביניים במחוזות האלה.

גדעון סער: יכולנו לפזר את המשאב דק בכל הארץ, בחרנו לעשות הקצאה דיפרנציאלית מתוך אותה תפיסת עולם שבה התחלנו את המהלך כדי שתלמיד שחווה למידה מתוקשבת בבית הספר היסודי לא יגיע לחטיבת הביניים ויחזור לימי הביניים.

גדעון סער: נכון שבתי הספר במרכז הארץ, אני רואה את זה בתל-אביב, אני רואה את זה בהרצליה, אני רואה את זה ברשויות נוספות, עשינו את זה גם בלוד מטעמים אחרים.

גדעון סער: יש ערים יותר מבוססות במרכז הארץ שנכנסות לתוכניות תקשוב עצמאיות, אנחנו תומכים בהם במשאבים של הדרכה, את עיקר המשאב התקציבי אנחנו משקיעים בפריפריה.

דלית שטאובר: על התשתית הזו, שמזה מספר שנים גם ההצטיידות הבית-ספרית מאוד מאוד התרחבה, גם הצוותים השתלמו וגם רשויות שלא בתוכנית המאה ה-21, חברו מכוחותיהם הם, הגיעה העת לשדרג ולעלות מדרגה נוספת ואנחנו יוצאים לפיילוט של 100 בתי ספר, פורסם "קול קורא", מופיע באתר, שילמדו בשנת תשע"ג 4 מקצועות באמצעות טכנולוגיה מתקדמת, ספרים דיגיטליים ותכף אני ארחיב מה עוד.

דלית שטאובר: קודם כל, המטרה שלנו היא לייצר פדגוגיה חדשנית ומותאמת והטכנולוגיה היא בשירות הפדגוגיה הזאת.

דלית שטאובר: קודם כל נגיד את המטרות: לייצר למידה חווייתית, למידה עדכנית, לעודד את השימוש במיומנויות תקשוב ובאורייניות מידע, לאפשר התאמה אישית לקצב של התלמיד, לסגנון הלמידה שלו, התאמה אישית גם לסגנון ההוראה של המורה ולאפשר מעקב בזמן אמת אחר תהליך הלמידה.

דלית שטאובר: בין היתר, המטרות של התוכנית הזו הם לפתח חשיבה ביקורתית ויכולת לפתור בעיות, לסייע בפיתוח לומד עצמאי, לעודד למידה חקר ולמידה שיתופית, להקנות אוריינות מדעית, למידה שהיא אותנטית, היא מאוד מסייעת בהעלאת המוטיבציה והעניין, לפתח כמובן מיומנויות נוספות של כלי תקשוב מתקדמים ולייצר גמישות ועדכניות בלמידה.

דלית שטאובר: יהיו 3 מודלים בתוכנית הזאת.

דלית שטאובר: 30 בתי ספר עם טאבלטים, 30 בתי ספר עם הצטיידות אחרת ו-30 בתי ספר במודל של המחשב הוא של המורה, עם הלוח החכם, ואנחנו נלווה את זה בהערכה ובבקרה כדי ללמוד וכדי לייצר להמשך המערכת את הכניסה הנכונה של חומרים דיגיטליים מול חומרים מודפסים, תוך כדי שגם אנחנו נלמד מהמהלכים האלה בעולם.

רוני קלר: אפשר לשאול שאלה?

עינת וילף: לא.

דלית שטאובר: נענה אחר כך על כל השאלה, יש כאן מי שמנהל את הישיבה.

דלית שטאובר: אני רוצה לומר שכפי שהשר ציין, תוכנית המאה ה-21 התרחבה מאוד, יש לנו כבר קרוב ל-1,450 בתי ספר בתוכנית, כמעט 50,000 מורים שמשולבים בתוכנית הזאת, 32,000 משלבים תקשוב באופן שוטף.

דלית שטאובר: אני רוצה לציין מהלך נוסף שאנחנו מתקדמים בו מאוד ומנסים להרחיב אותו וזה להגביר את האוטונומיה הניהולית של המנהל.

דלית שטאובר: אנחנו פועלים במספר גזרות בעניין הזה, הרחבת אזור הרישום, שינויים נוספים שאנחנו הולכים, ואחד המהלכים שיהיה בשנה הבאה ב-4 מחוזות הוא ניהול עצמי של בתי ספר.

דלית שטאובר: התוכנית לניהול עצמי של בתי ספר מאפשרת הגדלת הגמישות, הסמכות במרחב שיקול הדעת של מנהלי בתי ספר, עם תשתית כלכלית ועם חופש פדגוגי יותר גדול.

דלית שטאובר: לבתי הספר עוברים יותר משאבים, עוברים אליהם יותר מוקדי קבלת החלטות והדבר הזה הוא הכרח כדי לייצר גם גיוון במערכת, גם ייחודיות במערכת וגם מצוינות במערכת.

דלית שטאובר: אנחנו מחפשים את הדרך הנכונה היום, את שביל הזהב בין הרגולציה והדרישות המאוד מוקפדות של המערכת לשיפור מתמיד לבין מקום של להט ותשוקה ואוטונומיה של מנהלים לעשות את הדברים שהם מאמינים בהם.

דלית שטאובר: נחסוך מכם את הנתונים כי אנחנו צריכים לקצר.

דלית שטאובר: אני רוצה לציין מהלך נוסף שהוא צמצום התופעה של בתי הספר הומוגניים.

דלית שטאובר: השר הצהיר על מדיניות מאוד מאוד ברורה בתחילת שנת הלימודים הקודמת, בסוף הקיץ, שהוא לא יאפשר בתי ספר הומוגניים, בתי ספר שנגועים לכאורה באפליה של תלמידים.

דלית שטאובר: המטרה שלנו היא שכל תלמידי בתי הספר יוצאי כל העדות, יוצאי כל הגלויות, וגם הוותיקים, ילמדו ביחד.

דלית שטאובר: בשנת תשע"ב, כפי שאתם יודעים, נסגר בית ספר "נר עציון".

דלית שטאובר: השנה נסגרים 3 בתי ספר נוספים, אחד בנתניה, אחד בבאר-יעקב ואחד בחיפה.

דלית שטאובר: המהלך הזה מתבצע בשיתוף פעולה הדוק עם נציגי הקהילה האתיופית, עם המנהלים, עם ההורים, כאשר הדאגה שלנו היא שילוב מוצלח של הילדים בהמשך וליווי שלהם בהמשך, על זה מושם דגש.

דלית שטאובר: הדגש הוא לא על סגירה אלא זאת התחלה של דרך שמבטיחה השתלבות מוצלחת של תלמידים בני העדה האתיופית בחברה הישראלית וכל המהלכים של המהלך הזה יימשכו עד למיגור התופעה הזאת גם בשנים הבאות.

דלית שטאובר: אני רוצה להגיד קצת על חדשנות ומצוינות.

גדעון סער: מצוינות זה חשוב.

דלית שטאובר: כן, מאוד חשוב.

גדעון סער: רק אבל דברים חדשים.

דלית שטאובר: טיפוח המחוננים זו תוכנית ממשיכה, יש בה חידושים ודגשים אבל נקצר.

דלית שטאובר: אני רוצה לציין את תוכנית האקדמיה בתיכון.

דלית שטאובר: קודם כל אני רוצה לציין שילדים בבתי הספר לומדים באוניברסיטאות, זה לא חדש.

דלית שטאובר: מה חדש?

דלית שטאובר: חדש שלראשונה היכרנו השנה בקורסים של האוניברסיטה הפתוחה כשקולים ושווי ערך מבחינת תוכנית הלימודים, כך ילד שנרשם ולומד את הקורסים האלה הוא בעצם פטור מבחינת הבגרות, הוא גם צובר נקודות אקדמיות וגם אנחנו מקצרים את הדרך שלו לאקדמיה.

דלית שטאובר: התוכנית הזאת, מעבר לזה שהיא יושבת על רצון לעודד את המצוינות, לעודד את המוטיבציה של תלמידים, יושבת על תפיסה חברתית וכלכלית שבאה לזרז את סיום התואר הראשון לתלמידים ישראליים, שאתם יודעים שיש להם שנים רבות עד שהם מסיימים את הלימודים שלהם ומשתלבים בעולם העבודה.

דלית שטאובר: זה לא המהלך החדשני היחיד, הצטרפו אליו, דרך אגב, הרבה מאוד בתי ספר, 85 תיכונים, כמו שאתם רואים.

דלית שטאובר: שנה הבאה גם יפתח תיכון וירטואלי שילמד בשיטות חדשניות, וזה כדי לצמצם את הפערים ולאפשר שוויון הזדמנויות לתלמידים בבתי ספר פריפריאליים שאין בהם מספיק תלמידים במגמה של 5 יחידות פיזיקה או 5 יחידות מתמטיקה ולהנגיש להם את הלימודים האלה בכל מקום שהם נמצאים בשעות הבוקר עם תמיכה וליווי אחר הצהרים באמצעות בית הספר הווירטואלי.

דלית שטאובר: תודה רבה לכם.

עינת וילף: תודה רבה לשר ולמנכ"לית על המצגת המקיפה והמפורטת.

עינת וילף: אני הולכת עכשיו לפתוח את הדיון בכמה פעימות.

עינת וילף: המרכיב הראשון יהיה הצגה של מורה או מנהלת ולאחר מכן ידבר גם מזכ"ל הסתדרות המורים כחלק מפרויקט שהוא פרויקט דגל בוועדה.

עינת וילף: כמו שחלקכם כבר יודעים, הוועדה שמה לה למטרה להפוך את הוועדה לבמה מרכזית למורים ומורות מכל הארץ מתוך תפיסה שאומרת שמערכת חינוך מצטיינת היא זו ששואלת את המורים מה צריך לעשות ולא אומרת למורים מה צריך לעשות.

עינת וילף: במסגרת זו אחת לשבוע מתארחת בוועדה, ואני אמשיך בכך החל ממושב החורף, מה-14 באוקטובר, מתארחת בוועדה מורה, מנהלת, מורה, מנהל – אבל עד עכשיו היו מורות ומנהלות – שמספרים לנו על הדברים שהן עושות בבתי הספר כדי לייצר שינוי.

עינת וילף: המטרה היא גם לתת במה כדי באמת לשמוע מהשטח באמת מה קורה ולשמוע את זה כאן בוועדה וגם לקחת את התובנות ולהעביר אותן בסופו של דבר לקובעי המדיניות.

עינת וילף: יש מנהלת ומורה שהופיעו כבר בוועדה, ביקשתי מהן להגיע לכאן היום, המפגש ביננו ארך בזמנו שעתיים, היום הן התבקשו בכמה דקות ספורות לתמצת את התובנות העיקריות שלהן מהשינוי שהן חוללו אצלן בכיתות ובבתי הספר ואני אתחיל אתם.

עינת וילף: אם תרצו אחרי זה להתייחס אפשר ואם לא אני אפתח את הדיון בכלל.

עינת וילף: אני מתחילה אתך, סוהר ריחאני-בשאראת, מורה לביולוגיה מנצרת, בבקשה.

סוהר ריחאני-בשאראת: תודה ושלום לכולם.

סוהר ריחאני-בשאראת: אני כאן מציגה את היוזמה של בית הספר "הגליל" נצרת, זו יוזמה ייחודית שנובעת מהשטח ואני רוצה לתת דוגמה לחשיבותו של העצמת השטח, השטח זה מורים ומנהלים, ושהרפורמות יהיו גם מלמטה למעלה, לא רק מלמעלה למטה.

סוהר ריחאני-בשאראת: זה דבר מאוד חשוב.

סוהר ריחאני-בשאראת: אני עם ניסיון של 20 שנה ואני רואה שיזמות זאת בקרב מורים ועידוד יזמות הם הפתרון למערכת חינוך שהיא אקטיבית, שהיא חייה כל הזמן.

סוהר ריחאני-בשאראת: בית ספר "הגליל" הוא מראשוני בתי הספר במגזר הערבי.

סוהר ריחאני-בשאראת: בשנות ה-60' וה-70' הוא היה מהטובים במגזר הערבי בארץ אני חושבת.

סוהר ריחאני-בשאראת: בשנות ה-80' חלה ירידה משמעותית גם בהישגים וגם במשמעת ופשוט תלמידים טובים ברחו מבית הספר ובמקביל צמחו הרבה בתי ספר פרטיים שהם היום מהטובים בארץ.

סוהר ריחאני-בשאראת: המצב נמשך עד שנות ה-90'.

סוהר ריחאני-בשאראת: בתחילת שנות ה-2000 החל שינוי ביוזמת השטח, יוזמת השטח אלה מורים והנהלה.

סוהר ריחאני-בשאראת: השינוי הזה, אני לא יכולה לפרט עכשיו, אבל זה הביא לשינוי גם באחוזי הבגרויות.

סוהר ריחאני-בשאראת: אנחנו התחלנו מ-30-35 והגענו היום עד 50-55-60, כאשר זה בית ספר שאינו סלקטיבי, שמקבל את כולם.

סוהר ריחאני-בשאראת: אנחנו היום עם כיתת מחוננים ראשונה באזור הצפון.

סוהר ריחאני-בשאראת: רמת האלימות היא כמעט אפסית, וזה הדבר הכי חשוב שאני רואה במערכת החינוך, וכל זה תוצאה של העבודה בשטח של הצוות עצמו.

סוהר ריחאני-בשאראת: בית הספר התחיל בשנות ה-2000 גם במקביל כבית ספר ניסויי וזה נתן לו ולצוותים תמיכה לעבוד באופן עצמאי, אוטונומי, בתוך בית הספר.

סוהר ריחאני-בשאראת: זה מדגיש את החשיבות של העבודה העצמאית בשטח.

סוהר ריחאני-בשאראת: בית הספר היום נחשב למרכז הפצה ניסויי.

סוהר ריחאני-בשאראת: הידע שהוא צבר לאורך 10 שנים זה ידע רב, זה ידע מאוד מועיל למערכת.

סוהר ריחאני-בשאראת: אנחנו מבקשים מהמשרד שהידע שנצבר אצלנו, אנחנו התחלנו להפיץ את זה בצורה נקודתית אבל אנחנו לא יכולים לעשות את זה מערכתית בלי עזרת המשרד בהפצה מערכתית לכל מערכת החינוך.

סוהר ריחאני-בשאראת: דבר שני שאנחנו מבקשים, עוד שלב בהתפתחות בית הספר, זה הקמת המוסד האקדמי נצרת ליד בית הספר.

סוהר ריחאני-בשאראת: אנחנו היינו שותפים מאוד אקטיביים בהקמת המוסד האקדמי ליד בית הספר וזה מתוך ראיה אסטרטגית שתלמידים שלנו ימשיכו את העתיד האקדמי במקום שיכול להנגיש להם את ההשכלה הגבוהה, זה המוסד האקדמי הראשון בנצרת.

סוהר ריחאני-בשאראת: עוד משהו שאני צריכה להדגיש הוא שהמהלכים האלה והשינויים האלה הביאו לבית הספר אוכלוסייה אחרת, אנחנו נשארנו עם האוכלוסייה הבינונית החלשה וגם נוספה אליה אוכלוסייה עם הישגים יותר גבוהים.

סוהר ריחאני-בשאראת: כלומר, נעשינו מוקד משיכה לתלמידים גם עם הישגים טובים, נעשינו מוקד משיכה לצוותים, למורים שהם ברמה מאוד גבוהה.

סוהר ריחאני-בשאראת: כאשר לפני 10 שנים המורים רצו לברוח מבית הספר, היום מורים מהטובים בארץ ניגשים לבית הספר, אז אני רוצה גם להתייחס למה שאמרתם, זה לא רק המשכורת והכסף, זה גם מקום עם יכולת התבטאות, עם יכולת ליזום, עם יכולת לבצע את מה שהבן-אדם עושה.

סוהר ריחאני-בשאראת: תודה לכם.

עינת וילף: תודה רבה לך סוהר, ואני אוסיף לדבריה שגם מה שעלה מהדיון ובדיונים נוספים עם מורים הוא שקודם כל יש צמא למנגנונים שיאפשרו למורים להעביר ידע שהם צברו.

עינת וילף: דיברתם על כך שיש עכשיו נושא של הכשרת מורים, אחד הדברים שצריך להיכלל שם הוא איך מורים מנוסים, מוצלחים, שיצרו שינוי או שאצלם הדברים מתנהלים כפי שהיינו רוצים, איך הם מעבירים את הידע הזה לכל מערכת החינוך.

ג'מאל זחאלקה: לאפשר העתקה, מותר להעתיק.

עינת וילף: העתקה רשמית.

גדעון סער: ללמוד מהצלחות.

עינת וילף: ללמוד מהצלחות.

עינת וילף: מורים דיברו על הצורך שחלק מהשעות שניתנות ברפורמות ילכו לשעות שמאפשרות למורים לעבוד יחד.

עינת וילף: אחד הביטויים שעלה כאן בדיונים הוא אוויר לנשימה, שהצורך של מורים לקבל שעות רשמיות כי בהן הם יושבים כצוות, עובדים כצוות, פותרים בעיות, מקדמים תוכניות, זה דבר הכרחי.

עינת וילף: מדובר על העבודה שבתחום כללי ההתנהגות והמשמעת הם רוצים מעט אוטונומיה, שהדברים יהיו ברורים, לא להשאיר אותם לבד בתחום הזה.

עינת וילף: אבל בתחום הפדגוגיה, שם הם רוצים להביא לידי ביטוי את היצירתיות ודווקא שם לפעמים יותר קשה, אז לתת יותר מקום למורים להביא לידי ביטוי – אתה יכול לעמוד בתוכנית הלימודים, בדרישות, אבל לעשות את זה בדרכם.

עינת וילף: סוהר, רצית להוסיף משהו?

סוהר ריחאני-בשאראת: כן, רציתי רק להבהיר קצת מה שעשינו, זה בעיקר שינוי של דרכי הוראה בבית הספר, מעבר לחקר.

סוהר ריחאני-בשאראת: בית הספר פיתח מודל מיוחד במינו שנחשב היום ליחידה שלישית בבגרות, ייחודית לבית הספר, בנושא האזרחות שקראנו לה "חברה אזרחית", שזה נותן מענה מדעי איך לחבר את התלמיד לחברה שלו ואיך לגרום לו לתת ולתרום תוך עבודה בשטח, תוך חקר שנעשה בשטח.

עינת וילף: אין ספק שהצגתם דברים מאוד מרשימים לגבי איך התלמידים הפכו לאזרחים פעילים.

עינת וילף: עליזה אילן, בבקשה, מנהלת חטיבת ביניים "הדרים".

עינת וילף: אני מציינת גם שאנחנו מקפידים שאלו יהיו אנשים מבתי ספר ממלכתיים כדי להראות על השינוי בתוך המערכת הציבורית.

עינת וילף: בבקשה.

מוחמד ברכה: באיזו עיר?

עליזה אילן: באר יעקב.

עליזה אילן: אני שמחה להצטרף לדברים ששמעתי קודם לגבי הנושא של שילוב תלמידים אתיופים.

עליזה אילן: בית הספר רשב"י, שקודם ציינתם שנסגר, כיוון שאני חטיבת ביניים יחידה באזור וחטיבת ביניים צומחת, סיימתי שנה ראשונה, אחרי שניהלתי את בית ספר א-ט לקחתי את חטיבת הביניים.

עליזה אילן: היינו במצב שתלמידים ברחו לנס ציונה, ראשון לציון, הצביעו ברגליים.

עליזה אילן: החלטנו שאנחנו רוצים בבית הספר לתת מענה לתלמידים בתוך בית הספר ולהורים ולגרום לחיבור, ודיבר כבוד השר על אהבת הארץ, לחיבור של התלמידים ליישוב שלהם.

עליזה אילן: אנחנו מקימים בבאר-יעקב מוזיאון יישובי שהתלמידים בונים את המוזיאון הזה מא' ועד ת'.

עליזה אילן: העבודה על המוזיאון מאפשרת לנו גם את השילוב של התלמידים יוצאי העדה האתיופית שמרגישים הרבה פעמים לא שייכים, ובאמת היתה לי זכות גדולה לנהל א-ט ולראות את הצרכים האמיתיים של התלמידים האלה ולראות עד כמה החיבור למקום, עד כמה חיבור למורשת, הוא מאוד חשוב.

עליזה אילן: אז באמצעות ציר מארגן שנקרא מוזיאון אנחנו בעצם עושים דברים שמימים ימימה המערכת רוצה, למידת עמיתים בתוך המערכת, למידת חקר, אוטונומיה של תלמידים, יצירת תוצר.

עליזה אילן: אנחנו עובדים בשיטת ה-P.B.L, ,Problem-based learningכאשר התוצר מוביל את התלמידים וסוחף את ההוראה של המורים, סוחף את הלמידה של התלמידים.

עליזה אילן: אנחנו התחלנו ממקום של מוטיבציה מאוד נמוכה של תלמידים ללמידה, היום אנחנו רואים פירות גם בהישגים של התלמידים כי בעצם מה שעשינו, אנחנו מלמדים גיאוגרפיה, היסטוריה, ספרות, מחשבים, אנחנו התחברנו מאוד לנושא הדיגיטלי, יש לנו מוזיאון וירטואלי כרגע ליישוב, הילדים יוצרים את המציאות של עצמם.

עליזה אילן: אני רוצה להדגיש כאן את הנושא של יצירת המציאות בעצמנו, שלנו, של המנהלים, של המורים, באמצעות למידה משותפת.

עליזה אילן: אני דיברתי פה על זמן אוויר, שפעם דיברו על למידה של המורים כזמן אוויר וד"ר עינת וילף אמרה "אוויר לנשימה" ואני מסכימה אתה.

עליזה אילן: 9 שעות שהייה שניתנות למורה, בעצם בשנה הזאת שהובלתי שינוי, גרמו למורים להקדיש את כל ה-9 שעות האלה ללמידה משותפת, למידת עמיתים, כדי להניע את השינוי הזה, את כל העבודה שלהם הם לקחו לאחר 9 השעות האלה.

עליזה אילן: אני שואלת את עצמי איך אני ממשיכה את ההובלה של הפרויקט שהוא לא פרויקט, הוא אורח חיים כי התלמידים פעילים בסביבה שלהם, אוהבים את הסביבה שלהם, תלמידים מעידים על זה שהם כבר לא רוצים לצאת החוצה מהיישוב אלא ללמוד בתוך היישוב.

עליזה אילן: תלמידי רשב"י שיצטרפו אלינו יצטרכו ללמוד את היישוב, יצטרכו להיות חלק מאתנו ואנחנו רואים גם תלמידים של החינוך המיוחד שלוקחים חלק בפרויקט הזה כחלק מתלמידים רגילים בעניין של סיורים מודרכים בתוך היישוב כאשר הם מובילים את הסיורים.

עליזה אילן: זאת אומרת, בעצם הפרויקט הזה הוא מיכל שמאפשר לנו לשלב את כל האוכלוסייה לטובת יצירת אזרחים פעילים שאוהבים את מקום היישוב שלהם.

עליזה אילן: מה שאני רוצה להדגיש שוב הוא הנושא של למידת העמיתים, שחסרה לנו כמו אוויר לנשימה.

עליזה אילן: למידה מהוראה משובחת להוראה משובחת יותר, למידה של עבודה דיגיטלית שאנחנו שנים שאפנו שהמורה יזוז ממרכז הבמה הצידה, במשך שנה אחת הצלחנו להוביל למצב שהמורים פשוט לומדים יחד עם התלמידים את כל הנושאים ואני מאוד מקווה שזה יתאפשר לי.

עליזה אילן: אחד הדברים שאני כן חושבת, יש את הנושא של הגשת יוזמות חינוכיות במשרד.

עליזה אילן: אני הייתי מאוד מבקשת שהגשת היוזמה הזאת תהיה בדמות של שעות לבית הספר.

עליזה אילן: אני לא בית ספר ניסויי ולא שום דבר, אני בית ספר רגיל לכל דבר שרוצה להוביל שינוי משמעותי שמוביל לתוצאות משמעותיות.

עליזה אילן: יש עליה בהישגים במיצ"ב בשפה, עליה משמעותית בקרב התלמידים, שבקרב האוכלוסייה שלנו היא מאוד מאוד חשובה.

עינת וילף: תודה רבה לך ותודה גם על העשייה.

עינת וילף: שוב אני מדגישה, גם אחד הדברים שעלה בדיון בנוסף ללמידת עמיתים והיכולת של המורים ללמוד אחד מהשני ולעבוד ביחד זה הנושא של פיקוח שמאפשר.

עינת וילף: כלומר, באה גם המפקחת ותיארו את ההבדל בין פיקוח שהוא פחות מאפשר לכזה שבאמת רואה את תפקידו כלאפשר למנהלים ולמורים להגיע להישגים.

עליזה אילן: אני רוצה עוד להוסיף בנושא הזה אם אפשר.

עליזה אילן: הנושא של הפיקוח המאפשר, מצד אחד לאפשר את היזמות, מצד שני לא לאפשר את מעורבות ההורים שמחבלת הרבה פעמים בהוראה.

עינת וילף: תודה רבה.

גדעון סער: התערבות.

גדעון סער: ההבדל בין מעורבות להתערבות.

עליזה אילן: אני חייבת לומר שבבאר יעקב יש מעורבות מעולה של הורים בבית הספר.

עינת וילף: תודה רבה לך, עליזה.

עינת וילף: אני עכשיו אבקש ממזכ"ל הסתדרות המורים לומר כמה מילים, אנחנו רק נפתח את הדיון לכל מי שביקש לדבר שהוא איש חינוך ואז תתייחסו ונפתח שוב, וכמובן חברי הכנסת.

גדעון סער: אני מקווה שאני אהיה פה עדיין לשמוע את חברי הכנסת.

עינת וילף: אתה תהיה פה, אני דואגת שכולם – נתת לי את הזמן?

יוסי וסרמן: אני אתן להם את ההזדמנות כי אני תמיד - - -

אלכס מילר: אני מקווה גם שהשר יהיה, שאנחנו נקבל גם תשובות לשאלות שלנו.

עינת וילף: הכול מאורגן לפי הזמנים של השר.

אלכס מילר: אז עד 12:00, אדוני, נראה לי שאתה אתנו.

עינת וילף: לא, לא.

יוסי וסרמן: אני מברך את השר והמנכ"לית על המצגת, על העשייה, אכן עשייה מבורכת ושנת הלימודים תיפתח בצורה מכובדת לשמחתם של הילדים, של המורים, של כל עובדי ההוראה וההורים.

יוסי וסרמן: אכן השר צדק, מערכת היחסים והתיאומים ביננו לבין משרד החינוך היא מערכת טובה של הבנה ועבודה משותפת.

יוסי וסרמן: נכון, לא על הכול מסכימים, גם לא צריך להסכים בכל דבר אבל אנחנו יודעים לעבוד במשותף כי במערכת החינוך היא כאור לרגלנו והמטרה היא שהילדים יתחנכו, המורים, הגננות וכל עובדי הוראה יעבדו בצורה נאותה.

יוסי וסרמן: יש לנו מספר דברים לקראת פתיחת שנת הלימודים.

יוסי וסרמן: בכל מה שקשור לגננות, אנחנו עומדים על כך בתוקף שהן תקבלנה את 36 השעות הנוספות שקיבלו גם המורים, הן תקבלנה, שגננות יוח"א תצטרפנה ל"אופק חדש", הן ראויות ומגיע להן.

יוסי וסרמן: באשר ל"אופק חדש", גברתי, הזכיר השר, אחת המטרות שלנו בהקמת "אופק חדש" היתה שהאנשים הצעירים הטובים ביותר במדינת ישראל ירצו להיות המחנכים של הילדים והנכדים שלנו והיום אנחנו מתחילים לראות את ההליך הראשוני בביצוע הדבר הזה.

יוסי וסרמן: עד 27 לחודש יש לנו עוד משאים ומתנים עם משרד האוצר, נקווה שנסיים אותם בצורה טובה כי כולנו רוצים ששנת הלימודים תיפתח בחדווה ואני מאחל לכולנו שנת שלום קודם כל ושנה של שגשוג למערכת החינוך.

עינת וילף: תודה רבה.

עינת וילף: אני אעבור לחברי הכנסת ואז למורים.

עינת וילף: בבקשה, חבר הכנסת אלכס מילר.

אלכס מילר: תודה, גברתי.

אלכס מילר: ברצוני להתייחס לסוגיה של השאלת ספרים בעניין של הפיקוח על פי אותו המנגנון.

אלכס מילר: אנחנו ממש מתקרבים לתחילת שנת הלימודים, אני חושב שכמות די מכובדת של בתי ספר הצטרפו לפרויקט הזה, עד כמה באמת אנחנו יודעים שמתי שנפתחת שנת הלימודים הילדים מקבלים את אותם הספרים?

אלכס מילר: עד כמה בעצם המנגנון הזה הוא בפיקוח, כדי שלא יהיה מצב שנכנסים בלי ספרים, בלי כלום, ההורים לא כל כך יודעים מה לעשות, לחכות שיהיו ספרים או ללכת לרכוש ואז ילדים מתחילים להפסיד משעות הלימודים שלהם ללא חומר לימוד.

אלכס מילר: זה בעניין הזה.

אלכס מילר: גם בעניין שקשור לאותם הגנים, שאנחנו באמת נתנו, אני חושב, פרק זמן די מכובד למשרד החינוך מבחינת ההכנות בעניין של חינוך חינם לגילאי 3-4 ויש הרבה שאלות שעולות סביב אותם הגנים שהגישו בקשות, או רצו להגיש בקשות, שנתקלו בבעיות כאלה או אחרות עם מעבר מפרטי לציבורי, ובסופו של דבר אני חושב שבחלק מהמקומות, לפחות ממה שאני קיבלתי, נתקלו בבעיות מאוד קשות גם מצד השלטון המקומי בסוגיות שונות וגם בסופו של דבר עם העניין של הטפסולוגיה וכו' ולא נכנסו לתוך הפרויקט.

אלכס מילר: מרוב הבירוקרטיה ומרוב הבעיות שהיו שם מבחינת המעבר פשוט החליטו שלא להיכנס לזה ולחפש לעצמם פרנסה אחרת.

אלכס מילר: אז אני חושב שדווקא בעניין הזה צריך לעשות איזשהו ריענון ולבדוק מי נפל ומאיזה סיבות ולראות אם אפשר להכניס אותם חזרה כי בסופו של דבר אתם מרוויחים פה, גם מהמבנים שבעצם היו בבעלות של אנשים פרטיים שבאמת רוצים להשקיע וגם היו עדיין הוצאות מאוד משמעותיות בחינוך שהיה עד עכשיו כחינוך פרטי.

עינת וילף: תודה רבה, חבר הכנסת מילר.

עינת וילף: חבר הכנסת ברכה, בבקשה.

מוחמד ברכה: ראשית, אני מברך על הסקירה של השר ושל המנכ"לית.

מוחמד ברכה: אני מתרשם שהעידן של 17 הקיצוצים שהיה ב-10 השנים האחרונות הסתיים ואני מקווה שאנחנו יוצאים לדרך חדשה.

מוחמד ברכה: אני גם מברך את יושבת-ראש הוועדה שמכנסת את הוועדה לצורך העניין הזה בזמן מוקדם ממה שהיה נהוג בשנים האחרונות, אבל עדיין אפשר היה לעשות את זה עוד מוקדם יותר אבל אנחנו בדרך הנכונה, לפחות בעניין הזה.

מוחמד ברכה: אדוני השר, הרושם שלי מהסקירה הוא שאמרת על ההישגים והתוכניות ולא אמרת על הבעיות.

מוחמד ברכה: אם הייתי מסתכל רק על הסקירה שלך הייתי חושב שאין צורך בשר חינוך, זאת אומרת, הכול בסדר והכול תקין ואפשר שאתה תסיים את התפקיד שלך אבל הבעיה היא לא כזאת כמובן, העניין הוא לא כזה, הוא רחוק מלהיות כזה.

מוחמד ברכה: לפני כשבועיים יושבת-הראש כינסה, גם ביוזמתי, דיון על מערכת החינוך הערבית, על היבטיה השונים ואני חושב שזה היה דבר טוב.

מוחמד ברכה: הייתי מצפה שלהבא גם המנכ"לית ואפילו השר – יגיע לעת הזו להיות, והבעיות של החינוך הערבי הן נקודת התורפה של מערכת החינוך בכלל במדינת ישראל.

מוחמד ברכה: יש אפליה מצטברת ובעיות מצטברות במשך עשרות שנים ואני חושב שהגיע הזמן שתרים את הכפפה, אדוני השר, ותקבע תוכנית מערכתית, גם פדגוגית וגם פיזית, שמתוחמת בזמן, גם 5 שנים, גם 10 שנים, אבל לפחות שאנחנו נדע לאן אנחנו הולכים, גם בהיבט של הבינוי והתנאים הפיזיים וגם בהיבט הפדגוגי וההישגים.

מוחמד ברכה: לדעתי זה דבר שהוא מתחייב, מתחייב מידית.

מוחמד ברכה: אם אנחנו נתקדם בעניין הזה זו תהיה ברכה לכלל מערכת החינוך, זה יעלה את ההשתלבות של הצעירים הערביים בחיי הכלכלה והחברה, זה ישפר את מצב מדינת ישראל ב-OECD , זה ישפר את מצב מערכת החינוך גם במבחנים הבין-לאומיים ואני חושב שזה יכול להיות רק לברכה.

מוחמד ברכה: אני חושב שכדאי, כדאי באמת.

מוחמד ברכה: אני קורא לך באמת כאן, מהדיון הזה, לבוא, ואני מוכן להיות ראשון האנשים שבאים אליך כדי להציע הצעות קונקרטיות.

מוחמד ברכה: אני גם עשיתי כמה דברים לפני זה בבדיקת כל מיני סוגיות ואני רוצה שהם יעמדו גם לרשותך, גם בעניין של הבינוי וגם בעניין הפדגוגי.

מוחמד ברכה: בנושאים אחרים במהירות, גברתי היושבת-ראש, אני חושב שהיתה צריכה להיות התייחסות לירידה, אמנם הזעומה, בתוצאות מבחני הבגרות, אבל גם לעשות דיפרנציאציה איפה היתה הירידה בעיקר.

מוחמד ברכה: אם אנחנו מזהים איפה היתה הירידה, היא לא 0.2 במקומות מסוימים אלא הרבה מעבר לזה.

מוחמד ברכה: המצב של מערכת החינוך במבחנים הבין-לאומיים, אני חושב שזה דבר שהוא לא מחמיא למערכת החינוך ואני חושב שהשר והמנכ"לית צריכים להתייחס לעניין הזה.

מוחמד ברכה: על הנושא שיש 2 רמות של מערכות חינוך במדינת ישראל כבר אמרתי.

מוחמד ברכה: הנושא של האלימות, אלימות היא פועל יוצא גם של תנאים פיזיים וגם של עניינים פדגוגיים, של חינוך לערכים משותפים שיכולים לייצר מכנה משותף בקרב התלמידים אבל זה גם התקצוב לשמירה.

מוחמד ברכה: השמירה נדרשת לא רק בגלל אירוע ביטחוני חס וחלילה אלא בגלל אירועים פליליים ששוטפים את מערכת החינוך, ואני חושב שבעניין הזה יש תקלה חמורה בכל מה שקשור לשמירה בבתי הספר הערביים.

מוחמד ברכה: בנושא תשלומי הורים, השר סער, אני חושב שכדאי שתיקח את הפרויקט הזה אחת ולתמיד, לבטל את תשלומי ההורים ולמצוא דרך חלופית שכל האזרחים ישתתפו במימון הפעולות הלא-פורמליות.

מוחמד ברכה: יש הצעות גם שלי, גם של חבר הכנסת אורלב, ואני חושב שכדאי להקשיב להן.

מוחמד ברכה: אם הביטוח הלאומי לא מסכים אני חושב שהממשלה יכולה לחייב, אבל יש מצב בלתי אפשרי שמנציח פערים ומרחיב פערים בגלל תשלומי ההורים שהם כביכול שוויוניים לאנשים שהם לא שווים מבחינה סוציו-אקונומית.

מוחמד ברכה: הנושא של הסייעות בגני הילדים, יש לי דף שהועמד כאן ואני חושב שכדאי להתייחס למעמד שלהן ולמצבן.

מוחמד ברכה: בנוסף, ספרי הלימוד.

מוחמד ברכה: אני רציתי לשאול במהלך הסקירה שלך אבל המנכ"לית התייחסה לזה בנושא של הרחבת השימוש באמצעים דיגיטליים.

מוחמד ברכה: אני חושב שזה דבר מאוד נחוץ, גם בעידן ההתקדמות המדעית אבל גם בבחינת הוזלת עלויות ספרי הלימוד, מבחינת המשקל של ילקוט התלמיד זה עוזר, ולכן חשוב להאיץ את העיסוק בעניין הזה.

עינת וילף: תודה רבה.

מוחמד ברכה: אני מסיים.

עינת וילף: ממש בקצרה.

מוחמד ברכה: אני מציין בראשי פרקים, את רואה.

מוחמד ברכה: בנושא של בן גוריון ובגין, לשר החינוך יש את מערכת השיקולים שלו והתפיסה האידיאולוגית שלו, אבל אני חושב שבהיבט של הקניית ערכים אישיים שהם מודל, אני חושב שהיה צריך לחנך לערכים אחרים בקרב מערכת החינוך הערבית, כפי שמצאתם לנכון להכניס את הרב קוק למערכת החינוך הממלכתית-דתית, אני חושב שיש מקום לקחת גם את הנרטיב, גם את האמירה, גם את החוויה של התלמידים הערביים ולהתייחס אליה.

מוחמד ברכה: הדבר האחרון הוא הנושא של פתיחת שנת הלימודים ב-27 לחודש.

מוחמד ברכה: בשנים הקרובות זה יהיה סמוך לחודש הרמדאן, כפי שזה קיים היום.

מוחמד ברכה: אני חושב שצריך גם כן להתייחס להיבט הזה.

מוחמד ברכה: בעצם יש חודש שלם לפני פתיחת שנת הלימודים שהתפקוד של התלמידים והיכולת שלהם להתארגן וכו' הם פחותים.

מוחמד ברכה: אני יכול להרחיב במקום אחר.

עינת וילף: תודה רבה, חבר הכנסת ברכה.

מוחמד ברכה: הנושא האחרון, האחרון בהחלט.

עינת וילף: זה היה כבר האחרון.

עינת וילף: תודה רבה, חבר הכנסת ברכה.

עינת וילף: יש לנו הרבה דוברים.

מוחמד ברכה: סבסוד טיולים ערכיים, אני חושב שיש מקום גם כן להתייחס לערכים אוניברסאליים ולא רק לערכים לאומיים ולאומנים.

עינת וילף: תודה רבה.

עינת וילף: חבר הכנסת זחאלקה, בבקשה.

ג'מאל זחאלקה: גברתי היושבת-ראש, כבוד השר, אורחים יקרים, אנחנו מברכים כולנו את התלמידים על פתיחת שנת הלימודים.

ג'מאל זחאלקה: כמובן, לא כל הילדים שמחים שחוזרים ללימודים כי יש הרבה דברים.

ג'מאל זחאלקה: אני שמעתי, עשיתי סקר קצר בעצמי ומצאתי שיש דבר המוסכם על כל הילדים כמעט, שהם לא עשו שום דבר בחופש, לא הספיקו לעשות שום דבר למרות כל מה שעשו.

ג'מאל זחאלקה: צריכים יותר זמן.

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה לתת ברכה קצרה לשר ואחר כך לתת כמה דברי ביקורת בקצרה.

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה לברך, אומרים בעברית "לברך על המוגמר", אני רוצה לברך על המותחל, לא על המוגמר, וזה החינוך חינם, שזה צעד גדול מאוד.

ג'מאל זחאלקה: אני גם רוצה לציין את עבודתו העיקשת של השר בשמירה על התקציב, בהגדלת התקציב, זו לא עבודה קלה.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו היינו מורגלים לקיצוצים כל הזמן והגיע סוף סוף שר שעומד על המשמר.

מוחמד ברכה: מצבך קשה, גדעון, יש לך שבחים.

ג'מאל זחאלקה: לא, תכף תראה, תכף תשמע.

גדעון סער: אני מקווה שהוא יאזן את זה בקרוב.

ג'מאל זחאלקה: אני שמעתי את השר אומר מספר פעמים על התקצוב הדיפרנציאלי של כל מיני פרויקטים ולכן תמוהה בעיני עמדתו בפגישתו עם ראשי המועצות האזוריות בהתנגדותו להעברת תקציבים מרשויות חזקות שיש להן הרבה כסף לרשויות שאין להן כסף.

ג'מאל זחאלקה: במקום שהשר ייזום, שהמשרד ידחוף, המשרד מנסה להכשיל את המהלך הזה.

ג'מאל זחאלקה: יש מצב מעוות היום, יש עיוות גדול מאוד שבו המועצות הכי עניות שאין להם תקציב בכלל, צריכות לשלם אותם תקציבים, אותו כסף על חינוך או על פרויקטים מסוימים בחינוך כמו הרשויות החזקות וזה עיוות שצריך לתקן אותו.

ג'מאל זחאלקה: לא להגיד עכשיו, למצוא כל מיני דרכים פתלתלות כדי להתנגד לו, לשר החינוך, אני לא מתנגד לשר החינוך, אבל למה לפגוע במהלך הזה שיועיל רבות לרשויות החלשות?

ג'מאל זחאלקה: העמדה הזאת היא לא הגיונית, לא הוגנת, לא צודקת ולא נכונה ואני מקווה שהשר ישקול אותה מחדש.

ג'מאל זחאלקה: השר אמנם חזק בהגנה על התקציבים אבל הוא מנסה להשליט ראיית עולם ימנית מאוד במערכת החינוכית.

ג'מאל זחאלקה: מדובר באותם טיולים שהוא מדבר עליהם, מדובר בכפיית לימודי בן גוריון ובגין על החינוך הערבי, מדובר בטיולים לחברון, בתמיכה באוניברסיטת באריאל, בפיטורי מפמ"ר האזרחות, שאלה פיטורין שערורייתיים, בפסילת שיר של יצחק לאור.

ג'מאל זחאלקה: אני כאן רואה ומנסה דרך הפוליטיקה לנצח את האסתטיקה, כי איציק לאור הוא אסתטיקן גדול ומשורר גדול ורק מסיבות פוליטיות פוסלים אותו.

ג'מאל זחאלקה: אני אומר לך, כבוד השר, הפוליטיקה היא בת חלוף, האסתטיקה היא בת אל-מוות.

ג'מאל זחאלקה: תודה רבה.

עינת וילף: תודה רבה.

עינת וילף: אני מבקשת עכשיו לעבור למורים.

גדעון סער: ברשותך, אולי אני אתייחס רק לדברים של חברי הכנסת, לפחות שני חברי כנסת שהפנו דברים, לשאר תתייחס המנכ"לית.

עינת וילף: בסדר, תתייחס לדברים של חברי הכנסת, מאה אחוז.

מוחמד ברכה: אני לא מסכים עם חבר הכנסת זחאלקה בדבר אחד, שהפוליטיקה היא חולפת.

מוחמד ברכה: אני חושב שהדבר הכי קבוע ונצחי זה הפוליטיקה.

ג'מאל זחאלקה: הפוליטיקה היא מתחלפת כל הזמן.

מוחמד ברכה: הפוליטיקאים מתחלפים.

ג'מאל זחאלקה: הפוליטיקאים אבל גם הפוליטיקה במובן שמה שאומר השר סער יחלוף, מה שאמר איציק לאור ילמדו בעוד 10 שנה.

יעל ארזי: ומה שעשה איציק לאור.

ג'מאל זחאלקה: הוא לא עשה שום דבר, זו עלילת דם.

עינת וילף: חבר הכנסת זחאלקה, בבקשה.

עינת וילף: בבקשה, השר.

גדעון סער: אני אשתדל בנימה עניינית להתייחס לדברים שנאמרו על ידי חבר הכנסת ברכה וחבר הכנסת זחאלקה.

מוחמד ברכה: ומילר מה?

גדעון סער: לחבר הכנסת מילר תתייחס המנכ"לית משום שהוא העלה סוגיות מסוימות ואני חילקתי עם המנכ"לית למה אני אתייחס ולמה היא תתייחס.

גדעון סער: קודם כל, לא אמרתי שאין בעיות במערכת החינוך, במערכת החינוך יש הרבה מאוד בעיות והרבה מאוד קשיים וגם כשפותחים שנת לימודים אלה מאמצים קשים ביותר, וגם כשיש סיכום תקציבי אלה מאמצים קשים ביותר.

גדעון סער: בסך הכול הצגנו את הדברים המרכזיים, וגם כשהצגתי את הדברים המרכזיים אז הוצג חטיבות ביניים, אמרתי: רבותי, בחטיבות הביניים יש מחלוקת, היה ככה, ניסינו לפתור, זה מה שאנחנו עושים.

גדעון סער: גם בספרי לימוד אמרתי מה היו הבעיות ביישום, אולי היינו רוצים שיותר בתי ספר יכנסו, יש פחות ממה שהיינו רוצים אבל אנחנו באמת מתאמצים ובאמת משתדלים לשפר את המערכת ואני חושב שכל מי שיסתכל על הכיוון של המערכת הוא כיוון טוב.

גדעון סער: כמובן שחינוך זה תהליכים ארוכי טווח, אי אפשר אחרי מספר שנים לבוא ולהתרווח, להפך, אני בדיוק רואה את המרחק, עיקר הדרך עוד לפנינו, אבל אני חושב שהתבצעו דברים מאוד משמעותיים.

גדעון סער: אנחנו מטפלים, אני יכול להגיד גם מטפל הרבה בנושאים של המגזר הערבי וגם נוכח הרבה במגזר הערבי ואני חושב שניתנים למגזר הערבי מענים גם תקציביים וגם פיזיים שלא ניתנו בעבר, ואני חושב שמי שרואה מה קורה במגזר הערבי – אם למשל אני לוקח את תוצאות המיצ"ב של 2011, בפעם הראשונה אפשר לראות לא שיפור בהישגים עם הותרת הפער על כנו אלא בפעם הראשונה רואים צמצום פערים אמיתי בהישגים ואני רואה בזה חשיבות גדולה ביותר.

גדעון סער: יש בעיות של תרבות ארגונית, אני לא הסתרתי, אני דיברתי על זה בגילוי לב ואני אשמח לבוא ולדבר גם בעתיד איפה עשינו התקדמות ושינינו את דרכי קבלת המורים ואיפה עדיין אני רואה בעיות שהן בעיות שלא קשורות לנושא תקציבי, במינוי מנהלים ובנושאים אחרים.

גדעון סער: אבל בסך הכול, ואני מקווה, בצדק הצגת את המבחנים הבין-לאומיים כמדד, הצבנו את זה גם כממד, אני לקחתי על עצמי אחריות גם, אני קיבלתי על עצמי אחריות שהצגתי, תוכנית יעדים ברורה כולל בנושא המבחנים הבין-לאומיים.

גדעון סער: אנחנו נדע עוד 4 חודשים האם הצלחנו או לא הצלחנו.

גדעון סער: לגבי סוגיית תשלומי ההורים, עדיין אנחנו רחוקים ממצב שתיארת של ביטול טוטלי של תשלומי ההורים אבל כן אנחנו עושים מאמץ גדול - - -

מוחמד ברכה: רק תחליף, אני לא מדבר על להעמיס את זה על תקציב המשרד.

גדעון סער: שבא ונאמר הנושא של הצעת ועדת לנגרמן.

גדעון סער: אז המשמעות היא הטלת מס נוסף על אזרחי ישראל ובדבר הזה לא הגענו לכלל הבנה.

גדעון סער: הגענו בקונטקסט של ועדת טרכטנברג לקונטקסט שמאפשר לנו להוזיל את תשלומי ההורים וזה מה שאנחנו עושים.

גדעון סער: ומה שעשינו היום עם הנושא של הטיולים זה מאות שקלים לילד, והשאלת ספרים זה מאות שקלים לילד, וגני הילדים זה יותר מאלפי שקלים פר ילד.

גדעון סער: ולכן, זו בהחלט המטרה שלנו אבל עדיין מדינת ישראל היא מדינה עם מגבלת משאבים כמו כל מדינה, אנחנו לא יכולים לקבל את כל מה שאנחנו רוצים וצריכים, לא רק רוצים אלא צריכים.

גדעון סער: אבל כשאנחנו, ואני אגע בזה גם אפרופו הדברים של זחאלקה, כאשר אנחנו מקבלים משאב תוספתי, ונתתי פה דוגמה של נושא הטיולים השנתיים, אנחנו כן משתדלים לחלק אותו באופן דיפרנציאלי.

גדעון סער: זאת אומרת שהחלש הוא יקבל יותר ואני אתן עוד דוגמאות פה, בכל משאב תוספתי שקיבלנו, חילקנו אותו באופן דיפרנציאלי.

גדעון סער: לגבי הנושא של בגין ובן-גוריון, אני חושב שהידע על שניים מראשי הממשלה החשובים שהיו למדינת ישראל, שעמדו בראש המדינה תקופות ארוכות, קיבלו החלטות היסטוריות, הוא חשוב לכל התלמידים בכל המגזרים, והידע הזה צריך להיות גם נחלת התלמידים והבוגרים של מערכת החינוך במגזר הערבי, ואני גם חושב שיש הרבה מאוד, ואני גם הנחתי לנסות גם למצוא תוכניות ייחודיות.

גדעון סער: למנחם בגין, אני נותן רק פשוט דוגמאות, ויכוח קשה מאוד בנושא הממשל הצבאי על ערביי ישראל עד 65'.

גדעון סער: מה, זה לא איזה דבר שאפשר ללמוד?

גדעון סער: תפיסתו בנושא חוקה?

גדעון סער: בנושא השלום עם מצרים?

גדעון סער: לא בכל דבר צריך לחשוד, לא כל דבר.

גדעון סער: נכון, השקפת העולם שלנו היא שונה, היא שונה, ובהחלט אני מוביל את המערכת על פי דרכי - - -

ג'מאל זחאלקה: זו הבעיה.

גדעון סער: אין כוונה, בוא נגיד, לחנך את התלמידים במגזר הערבי להצביע ליכוד, למרות שהייתי מאוד שמח אם הם יעשו את זה.

גדעון סער: אין כוונה כזאת.

גדעון סער: הכוונה היא להקנות ידע והייתי עושה עוול כלפי המגזר הערבי אם הייתי אומר: שם לא צריך ללמוד על בן גוריון ומנחם בגין, וגם התלמידים בחמד ילמדו על בן גוריון ומנחם בגין.

מוחמד ברכה: ואנחנו מה?

גדעון סער: אמרתי גם שיהיו תכנים ייחודיים, בהחלט אמרתי.

מוחמד ברכה: אז תוסיף תכנים ייחודיים למערכת החינוך הערבית.

גדעון סער: אני לא חש צורך להתנצל.

גדעון סער: זה דבר מוזר אבל באף אחת מהסוגיות שהועלו על ידי הדוברים אין לי איזה רצון להתנצל על משהו.

גדעון סער: עכשיו אני מדבר על תקצוב דיפרנציאלי.

גדעון סער: אני לא נגד תקצוב דיפרנציאלי.

גדעון סער: אני, כשהיה עכשיו המהלך של תקצוב בינוי גני ילדים בהקשר של טרכטנברג, התקצוב היה דיפרנציאלי.

גדעון סער: זאת אומרת, הכנסתי פעם ראשונה מדד סוציו-אקונומי ומדד של מרחק מהמרכז, ורשויות רחוקות מהמרכז ויותר חלשות סוציו-אקונומית, קיבלו יותר כסף פר גן מאשר רשות - - -

ג'מאל זחאלקה: לכן, כמו עמדתך כמו בנושא השני.

גדעון סער: רק רגע, אבל תאזין, אני הקשבתי לך בקשב רב.

גדעון סער: אני חושב שאני גם יכול לשכנע אותך, תתפלא.

גדעון סער: ואני אומר לך שאני בעד תקצוב דיפרנציאלי וכשיש לי כסף תוספתי אני מחלק אותו באופן דיפרנציאלי.

גדעון סער: כשהיה לי כסף לתוכנית תקשוב אני אמרתי: אני, את כל בתי ספר היסודיים במחוז צפון, רוצה לפני מחוז תל-אביב.

גדעון סער: במקרה אני תושב תל-אביב.

גדעון סער: אבל למה אני נגד התוכנית שהוצגה לי, ואני אומר את זה בצורה גלויה, של האוצר לתקצוב דיפרנציאלי?

גדעון סער: מכיוון שכל עוד לא הוגדר על ידי המדינה סל בסיס לתלמיד, מה המדינה מחויבת לתת פר תלמיד, אני מתנגד לפגיעה בתקצוב של הרשויות בנושא החינוך, ומדוע?

גדעון סער: כי מה שיקרה הוא שעיקר ילדי ישראל, כי זה לא רק הרשויות החזקות, מה שמוגדר כרשויות חזקות זה כולל את רוב ילדי ישראל, מה שיקרה הוא שמה שהן היום נותנות ככסף תוספתי יינתן כדי לתת מענה לבסיס שהיום המדינה נותנת, ומה שיקרה שרמת החינוך תיפגע וזה יהיה צעד ראשון, חבר הכנסת זחאלקה, או לא ראשון, בבריחה מאחריות המדינה לחינוך וגלגולו לרשויות המקומיות כדי שהחינוך ימומן מכספי הארנונה ולא מכספי המסים שמשלמים אזרחי ישראל.

גדעון סער: אני חושב שזה צעד, בנסיבות הקיימות, מאוד מאוד מסוכן ואני חושב שאפשר ללכת לרעיון הזה אך ורק אחרי שנגדיר מה הסל הבסיסי שהמדינה חייבת לתת לכל תלמיד, לא משנה איפה, ואחרי זה, על גבי זה, אפשר לתת תוספות, וכמעט בכל דבר יש תקציבים תוספתיים שמקבלות רשויות החלשות.

גדעון סער: לכן אני אומר, צריך מאוד מאוד להיזהר.

גדעון סער: אני התנגדתי כשנכנסתי למשרד, היה דוח פוגל בתקופת השרה הקודמת ושר האוצר הקודם, והתנגדתי ליישום דוח פוגל מאותם נימוקים, וכל עוד לא יובטח סל בסיס לתקציב אני מתנגד לתקצוב דיפרנציאלי והוא לא יעשה טוב.

גדעון סער: לגבי הדברים שאמרת, חבר הכנסת זאחלקה, בכל המישורים, אל"ף, אני מכבד את עמדתך ואת דעתך.

גדעון סער: האשמת אותי בטעמים פוליטיים ויש לי תחושה שדווקא ההתקפה שלך היא פוליטית.

עינת וילף: תודה רבה.

ג'מאל זחאלקה: הפיטורין של המפמ"ר הם נקיים מפוליטיקה?

עינת וילף: חבר הכנסת זחאלקה, בבקשה.

עינת וילף: אנחנו עכשיו עוברים למורים.

עינת וילף: מה שאני אעשה עכשיו הוא ככה, אני אקרא את הדוברים, אני אקרא גם את הדובר הבא כיוון שכל מי שביקש זכות דיבור צריך לשבת ליד מיקרופון אז הדובר הבא גם צריך להיערך לשבת על יד מיקרופון.

עינת וילף: כיוון שהזמן קצר אני אגביל את הדוברים בזמן אז אני מבקשת להיות מאוד תמציתיים ולהקפיד על הדברים שלכם.

עינת וילף: אני מתחילה בבקשה עם פדרו גולדפרב ואחריו אריאל עמר.

פדרו גולדפרב: צהרים טובים לכולם, שמי פדרו גולדפרב, רכז אזרחות והיסטוריה בבית ספר "נופי הבשור" עוטף עזה.

פדרו גולדפרב: כדי להיות תמציתי אני רוצה להגיד את הדבר הבא: נראה לי שיש דיסוננס בין הדברים שנאמרים לבין הדברים שקורים בשטח והדיסוננס מתחיל לקבל פרופורציות לא מקובלות.

פדרו גולדפרב: כל הדברים ששמעתי כאן מטעם כבוד השר ומטעם המנכ"לית מקובלים, הלוואי שיוכלו להגיע לדברים שהם רוצים במסגרת התוכניות ובזמן הקרוב, אבל, בשטח, המורים והתלמידים מרגישים אחרת.

פדרו גולדפרב: למרות שיש רצון לחנך את התלמידים להיות תלמידים ביקורתיים, להיות תלמידים יצירתיים, התלמידים מקבלים מהממסד דווקא את המסר ההפוך: אתם חייבים להיות צייתניים, וזה מסוכן.

פדרו גולדפרב: אם אני לא טועה, כבוד השר, אתה ואני באים ממקורות דומים.

גדעון סער: אתה מבואנוס איירס או מקורדובה?

פדרו גולדפרב: מארגנטינה.

גדעון סער: אבל מאיפה?

פדרו גולדפרב: אני מבואנוס איירס, אתה מקורדובה.

גדעון סער: אני נולדתי בארץ, אבא שלי היה מקורדובה אבל.

פדרו גולדפרב: בסדר, המשפחה.

פדרו גולדפרב: להבדיל אולי מחלק ניכר מאלה שהיושבים כאן, הגעתי לישראל ב-81' מדיקטטורה צבאית, וכבוגר דיקטטורה צבאית אני חייב להגיד, יש סממנים טוטליטאריים במערכת החינוך שלנו שאנחנו צריכים להיזהר מהם.

עינת וילף: תודה רבה.

פדרו גולדפרב: משפט אחרון.

עינת וילף: לא.

עינת וילף: אריאל עמר, בבקשה, ואחריו יעל גוראון.

עינת וילף: יעל, את מוכנה?

עינת וילף: בבקשה.

יעל גוראון: בוקר טוב, אני יעל, אני מורה לתרבות ישראל, מקרא, ספרות ואזרחות בבית ספר "הרטוב".

יעל גוראון: לא התייחסתם בדברים שלכם למהלך מרכזי לקראת שנת הלימודים הקרובה, נשמח אם תתייחסו, הוצאת מפמ"ר אזרחות מתפקידו.

יעל גוראון: אני רוצה לומר שאנחנו, המורים לאזרחות, חווים משבר אמון עמוק לקראת פתיחת שנת הלימודים ואני אמנה 4 סיבות ואז מן הסתם יגמר לי הזמן.

יעל גוראון: הסיבה הראשונה היא הפיטורין של המפמ"ר ללא סיבה מקצועית מספיקה, מלבד עניין הספר שהוא עניין שולי יחסית להתקדמות הגדולה של המקצוע תחת הנהגת המפמ"ר.

יעל גוראון: כל מה שדיברתם עליו קודם, כבוד השר וכבד המנכ"לית, קרה אצלנו במקצוע האזרחות בשנים האחרונות: הכשרת מורים איכותית בשטח, השתלמויות אטרקטיביות שמורים נהרו אליהם, למידה חווייתית ועדכנית, אתר מטח, שהוא אתר של טכנולוגיה בשירות הפדגוגיה כפי שהזכרת, למידה שיתופית, למידת חקר, פיתוח חומרי הוראה, כנסים שהתאימו למורים והיו בשיתוף מורים, בשביל מורים.

יעל גוראון: המפקח בסגנון מנהיגות של דוגמה אישית פיתח קהילת מורים שהיתה בשביל כולנו מודל חינוכי ממעלה ראשונה, מפמ"ר שקיבל את כל המורים מכל המגזרים והוביל אותנו בבטחה, פיתח הוראת אזרחות במדינה שלנו, שהיא מדינה יהודית ודמוקרטית למקומות שאנחנו לא היכרנו קודם.

יעל גוראון: כמובן גם הזכאות לבגרות עלתה, כל ההשקעה הגדולה שהמשרד משקיע בחינוך, הכשרת מורים שציינתם קודם, פשוט קרתה בשקט תחת ידה.

יעל גוראון: אנחנו עדיין ממתינים לשמוע סיבה ממשית לפיטורין ולעצירת המהלך הזה.

יעל גוראון: הסיבה השנייה זו התעלמות מוחלטת בקבלת ההחלטה מקולם של המורים בשטח, בשדה.

יעל גוראון: התייחסות אלינו רק על גבי התקשורת, התייחסות לאנשי השדה כעשבים שוטים, פשוט ככה.

יעל גוראון: להערכתי, התעלמתם גם מעמדת ארגון המורים שרן ארז הביע באמצעי התקשורת של מחאה על המהלך החד צדדי הזה.

יעל גוראון: אנחנו עדיין ממתינים לפגישה כדי להשמיע את הדברים שלנו באופן ברור.

יעל גוראון: הסיבה השלישית שחשוב לי שתתייחסו אליה היא שאנחנו כרגע עובדים תחת עמימות רבה סביב התכנים של תוכנית הלימודים, יש עכשיו הרבה שינויים ואין לנו בעצם הנהגה.

יעל גוראון: אנחנו רגילים שלפני ה-27 לחודש מגיעה אלינו הודעת מפמ"ר לגבי איך להתחיל את השנה הזאת, כרגע אנחנו נמצאים בחוסר סדר מוחלט מבחינתנו, לא ברור לאן הדברים הולכים.

יעל גוראון: הסיבה הרביעית והאחרונה שאני רוצה לציין היא חשש גדול מהעתיד לבוא, ההנהגה החדשה שתיבחר למקצוע.

יעל גוראון: אנחנו מכירים מעורבות עמוקה של המכון לאסטרטגיה ציונית, אנשיו חברים כיום בוועדת המקצוע, אנחנו מכירים את הסימון של המפמ"ר הבא ואנחנו יודעים שבמכון הזה מדברים על ציונות מונוליטית מסוג אחד שמי שלא שותף לה פשוט עתידו כעתידו של המפמ"ר, לצאת החוצה.

יעל גוראון: אנחנו הולכים לקראת אינדוקטרינציה ולא חינוך לאזרחות.

עינת וילף: תודה רבה.

עינת וילף: גל אורון, בבקשה, ואחריו רונית בלום.

גל אורון: שלום, אני אדבר בקצרה.

גל אורון: אני גם מורה לאזרחות בבית הספר הריאלי בחיפה ואני רוצה גם להתייחס לסוגיה של - - -

אלכס מילר: רק שאני אבין, אני הגעתי לישיבה של הכנה פדגוגית לפתיחת שנת הלימודים, מה שאני שומע שיש פה אחד אחרי השני - מדברים על אותו בן אדם.

עינת וילף: חבר הכנסת מילר, בבקשה - - -

אלכס מילר: עם כל הכבוד, העניין הובן.

עינת וילף: חבר הכנסת מילר.

אלכס מילר: סליחה, זו ועדה של הכנסת.

אלכס מילר: גברתי, זו ועדה של כנסת.

עינת וילף: זו אכן ועדה של הכנסת - - -

אלכס מילר: את מגבילה כאן

אלכס מילר: חברי כנסת בזכות הדיבור - - -

עינת וילף: לא הגבלתי, כולם דיברו כמה שהם רצו.

אלכס מילר: את כן, סליחה, אני ישבתי פה ואני שמעתי, חבר הכנסת היה באמצע זכות דיבור, את ביקשת ממנו לקצר - - -

עינת וילף: חבר הכנסת מילר, כולם קיבלו את מלוא זכות הדיבור.

אלכס מילר: את מביאה פה אנשים שכולם מדברים על נושא שבכלל לא קשור לדיון הזה.

אלכס מילר: עם כל הכבוד, זה לא עסק ככה.

עינת וילף: חבר הכנסת מילר, אם לא היית מפריע הדברים היו מתקדמים בשקט.

אלכס מילר: לא, גברתי.

עינת וילף: בבקשה, תמשיך, אני מצטערת על ההפרעה.

גל אורון: אני רוצה להגיד כמה דברים בקצרה שאני חושב שהם רלוונטיים לדיון.

גל אורון: דבר ראשון, למי שפחות מצוי בסיבה של הפיטורין של המפמ"ר, אני חושב שחשוב שכל אזרחי מדינת ישראל יידעו שהאינטרס שלהם הוא שהמפמ"ר יישאר בתפקיד.

גל אורון: אני חושב שזה האינטרס של מערכת החינוך - - -

אלכס מילר: בוא נעשה משאל עם.

עינת וילף: חבר הכנסת מילר, בבקשה.

אלכס מילר: לא, רבותי, קצת הגזמתם אני חושב, עם כל הכבוד.

גל אורון: אנשי מערכת החינוך, משרד החינוך, אני חושב שמורים, הורים ותלמידים באשר הם, ואני אסביר למה אני מתכוון.

גל אורון: המפמ"ר שפוטר הגשים הלכה למעשה את חזון החינוך הממלכתי במדינת ישראל.

גל אורון: אני חושב שמקצוע האזרחות, שהוא מקצוע שהוא טעון באופן אינהרנטי והטבע שלו לעסוק בסוגיות קונפליקטואליות, לקח אותו איש מקצוע שהעמדות הפוליטיות שלו, לי בכל אופן, בתור אחד שעבד אתו 4 שנים, אין לי מושג מהן, והצליח לייצר מרחב של שיח, מרחב של דיאלוג, מרחב שבונה אזרחות משותפת ממורה שעובד בטייבה עד מורה שגרה במגרון, עד מורה בחיפה ומורה מאילת.

גל אורון: כל הערכים שהיום משרד החינוך מנסה לקדם, שזו חשיבה ביקורתית, חינוך לאזרחות משותפת, חינוך לחברה פלורליסטית, המפמ"ר הצליח להגשים את זה הלכה למעשה ומי שיכול להעיד על זה טוב מכולם, אני חושב, אלה המורים.

עינת וילף: תודה רבה.

גל אורון: עוד מילה אחת.

גל אורון: אני חושב שהסוגיה הזאת, ובדקה כנראה לא הצלחתי להעביר אותה לכולם, היא סוגיה קריטית עד כדי כך שאני קורא לכבוד שר החינוך, כמו במקרים שאנחנו יודעים ששרים אחרים מתערבים באופן אישי ומשמיעים את הקול, ובלי לפקפק או לזלזל בשיקול הדעת של המנכ"לית אני מבקש ממנו ובשם הרבה מורים שעומדים מאחורינו לצאת פה באמירה, ואני פונה אליו לעשות שיקול דעת נוסף ולהתערב בסוגיה.

עינת וילף: תודה רבה.

עינת וילף: רונית בלום ואחריה חגי לביא.

אלכס מילר: מה זה, יש פה רשימה?

עינת וילף: יש רשימת דוברים.

אלכס מילר: לא, אז תגידי לנו, גברתי, אולי אנחנו נצא.

עינת וילף: אתה מוזמן לצאת.

אלכס מילר: כל מי שאת הבאת כאן בשביל הפרובוקציה הזאת אז אנחנו נבוא כשכל זה יגמר.

אלכס מילר: מה זה הקרקס הזה?

אלכס מילר: נו, באמת.

עינת וילף: יש כאן רשימה ארוכה של מורים, גננות וסייעות שביקשו לדבר.

אלכס מילר: רבותי, זה לא הנושא של הדיון.

אלכס מילר: אם זה היה הנושא של הדיון, תאמינו לי, הנוכחות של הח"כים היתה גם בצד השני, עם כל הכבוד.

עינת וילף: חבר הכנסת מילר, בוועדה הזו מורים ידברו.

עינת וילף: כולם ידברו.

עינת וילף: אני מבקשת, אין כאן סדר, קיבלתי פתקים, אני מקריאה פתקים.

עינת וילף: רונית בלום ואחריה חגי לביא, בבקשה.

רונית בלום: בוקר טוב.

רונית בלום: אני מלמדת בתיכון "רוטברג" ברמת השרון.

רונית בלום: אני שותפה לאיזושהי עשייה חינוכית ואנחנו באמת באים כאן כאנשי חינוך קודם כל ומורים לאזרחות.

רונית בלום: מה שבעצם מוביל אותנו בעשייה ובחשיבה זה איזשהו קו שאנחנו מנסים לענות עליו, איזה סוג של - - -

אלכס מילר: לא יאומן, לא הגיוני שרק מה שמדברים זה המפמ"ר לאזרחות.

מוחמד ברכה: זה חלק מהנושא.

אלכס מילר: זה חלק מהנושא?

אלכס מילר: כן, כמובן.

אלכס מילר: מה זה קשור לישיבה פדגוגית?

עינת וילף: חבר הכנסת מילר, בוועדה הזאת מורים מדברים.

אלכס מילר: בסדר, שידברו, לבריאות.

עינת וילף: תודה, בבקשה.

אלכס מילר: אני לא מגביל אף אחד, אני רק, גברתי, מבקש שאם את עושה דיון בנושא מסוים שאנחנו נגיע לדיון בנושא הזה ולא לנושא אחר.

עינת וילף: הדיון הזה ימשך עד 13:00 בנושא.

עינת וילף: בבקשה, תמשיכי.

רונית בלום: הקו שמנחה אותנו זה בעצם תשובה לאיזושהי שאלה שאנחנו שואלים כשאנחנו נכנסים לכיתה, איזה סוג של בני אדם ואיזה סוג של תלמידים ואזרחים אנחנו רוצים להוציא מתוך מערכת החינוך.

רונית בלום: התשובה שאנחנו מנסים לענות עליה היא גם ברמה האנושית אבל גם ברמה האזרחית כשותפים, כאנשים שמכירים את המערכת השלטונית, את המדינה הדמוקרטית והמדינה היהודית שבה הם חיים, מכירים את המורכבות שלה ומסוגלים לחשוב ולתת תשובות לשאלות קשות תוך מחשבה חופשית.

רונית בלום: ולכן אני כאן שותפה באמת לסוגיה הזאת ומבקשת לבצע חשיבה כי אני חושבת שהדברים נאמרו בצורה מאוד ברורה.

רונית בלום: תודה.

עינת וילף: תודה רבה.

עינת וילף: חגי לביא ואחריו אריאל עמר.

חגי לביא: שלום, אני מורה לאזרחות בבית ספר בירושלים.

אלכס מילר: נו, באמת.

חגי לביא: אני רוצה בתחילת דברי להצטרף לדבריו של חבר הכנסת מילר, אני רוצה להצטרף אליך ולומר שגם לי צר מאוד גם כמורה לאזרחות וגם כאזרח שהפורום היחיד שמאפשר לנו המורים להציג את דעתנו בפני השר ובפני המנכ"לית זה הפורום הזה.

חגי לביא: אין ספק שאם היו נפגשים אתכם קודם ויכולים להציג את הדברים גם ביתר אריכות מאשר בדקה שמוקצבת לנו כאן, יכול להיות שהיינו יכולים להרגיש שבאמת מקשיבים לנו כמו שאתה אומר שמקשיבים והדבר לא כל כך נראה.

זבולון אורלב: באיזה ספר אזרחות זה כתוב, השיטה הזאת?

עינת וילף: חבר הכנסת אורלב.

קריאה: דמוקרטיה?

קריאה: שמעת פעם על הנושא הזה?

זבולון אורלב: המורים בוחרים את המפה?

זבולון אורלב: יש כזאת שיטה?

עינת וילף: אני מבקשת שקט, בבקשה.

עינת וילף: חבר הכנסת אורלב.

זבולון אורלב: אסור קריאת ביניים?

עינת וילף: אסור.

זבולון אורלב: גם קריאת ביניים אסור?

עינת וילף: היה זמן דיון, חבר הכנסת אורלב, חברי הכנסת דיברו לפני כן.

זבולון אורלב: גם כשיעור באזרחות, אסור קריאת ביניים?

זבולון אורלב: מה הסיפור הזה?

זבולון אורלב: זה שיעור רע מאוד באזרחות מה שקורה כאן, שיעור רע מאוד.

עינת וילף: חברי הכנסת דיברו קודם לכן, המורים והגננות ידברו.

זבולון אורלב: אולי התלמידים יבחרו את המורים והמורים יבחרו את המפקחים והמפקחים יבחרו את השר.

זבולון אורלב: מה זו השיטה הזאת?

זבולון אורלב: מה קרה?

זבולון אורלב: התבלבלתם לגמרי.

עינת וילף: לא, אבל יש אמונה בסיסית - - -

זבולון אורלב: התבלבלתם לגמרי, חברי המורים.

קריאה: העם חושב שזה רעיון טוב, תודה.

עינת וילף: חבר הכנסת אורלב, בבקשה, להפסיק.

זבולון אורלב: מה זו השיטה הזו?

זבולון אורלב: את נותנת יד לדבר פסול, תדעי לך.

זבולון אורלב: את נותנת פה יד לדבר פסול מן היסוד.

עינת וילף: חבר הכנסת אורלב, בוועדה הזו מורים ידברו.

זבולון אורלב: הם ידברו וידברו לעניין ועל דברים שהם צריכים לדבר עליהם.

זבולון אורלב: מה זה הדבר הזה?

קריאה: מה שמרשים להם?

חגי לביא: אני חושב שאחד הדברים שמפריעים לי באופן אישי יותר מכל בדיון הציבור הוא באמת שאנחנו מראש מחליטים מה אנשים הולכים להגיד לפני שהם אומרים.

חגי לביא: חשוב לי לומר שאנחנו המורים לא מבקשים לבחור מפמ"ר, אנחנו כן מבקשים לומר שאנחנו מרגישים תהליך מאוד חיובי שהתרחש בלימודי האזרחות, מכל המגזרים אגב, שמתרחש בשנים האחרונות תחת הובלתו של אדר וחושבים מתוך היכרות מקצועית עם השטח, אנחנו אלה שמלמדים בסופו של דבר, שמן הראוי קודם כל שקולנו ישמע, ואם הדרך היחידה שלנו לבוא ולומר את דברנו ולהשמיע את קולנו באמצעות הוועדה הזו כי מסרבים להיפגש אתנו אז זו הדרך שאנחנו נאלצים לעשות את זה.

חגי לביא: אני חושב שאנחנו רוצים אזרחים פעילים ואקטיביים וזה מה שאנחנו מנסים להראות, ודוגמה אישית, כפי שהשר ביקש בעצמו בתחילת דבריו.

עינת וילף: תודה רבה.

עינת וילף: אריאל עמר ואחריו שלומית כהן.

אריאל עמר: שלום, אני מורה ומחנך בתיכון שליד האוניברסיטה העברית, לא רחוק.

אלכס מילר: גם לאזרחות?

אריאל עמר: גם באזרחות, עד שתתיר לי להמשיך, כל עוד תתיר לי.

אריאל עמר: קודם כל אני רוצה לומר הערה מתודולוגית למצגת שהיתה כאן.

אלכס מילר: בעדינות, בעדינות.

אריאל עמר: אני אומר את זה בעדינות.

אלכס מילר: ההערה שלך – תשתדל, אתה בוועדת הכנסת.

עינת וילף: חבר הכנסת מילר.

אלכס מילר: אתה בוועדה של הכנסת.

אריאל עמר: אין בעיה, להגיש לך ידיים?

אלכס מילר: אם זה מה שאתה מלמד את הילדים שלך, אם זו הדמוקרטיה שאתה מלמד את הילדים שלך, צר לי, צר לי שאנשים כמוך נכנסים לכיתות של הילדים שלנו.

אלכס מילר: צר לי.

עינת וילף: חבר הכנסת מילר, בבקשה.

עינת וילף: חבר הכנסת מילר, לא.

אריאל עמר: ד-מ-ו-ק-ר-ט-י-ה, ד-מ-ו-ק-ר-ט-י-ה.

אלכס מילר: צר לי שאתה, בדרך שלך, של התגובות שלך - - -

אריאל עמר: ד-מ-ו-ק-ר-ט-י-ה.

אלכס מילר: זו הדמוקרטיה שאתה מלמד?

עינת וילף: חבר הכנסת מילר, בבקשה.

עינת וילף: תמשיך, בבקשה.

עינת וילף: אני מבקשת לא להגיב באופן אישי.

אריאל עמר: אם כן, הערה מתודולוגית על המצגת.

אריאל עמר: עד שקופית 17, שהיא הראשונה שעסקה בפדגוגיה, שזו המטרה של המפגש היום, לא דיברנו פדגוגיות, לא דיברנו חינוכית.

אלכס מילר: כן, עכשיו עברנו לדמגוגיה.

עינת וילף: חבר הכנסת מילר, תן לדבר.

מוחמד ברכה: תפסיק עם היהירות הזו, בחייך, מה זה?

אריאל עמר: סליחה, אני מורה בישראל ואני רוצה להשמיע את קולי.

אריאל עמר: תודה לך.

אריאל עמר: אז לשם ההתכנסות שלנו, לשם הפדגוגיה, ראוי להתייחס לעניין החינוכי לדעתי, כבוד השר, מהיבט חינוכי ולא מהיבט כלכלי.

אריאל עמר: זו הערה מתודולוגית על המצגת עצמה.

אריאל עמר: עכשיו ברצוני להתייחס למעגל הרחב יותר של פיטורי אדר מפמ"ר, שזו פדגוגיה, אדוני השר, אדוני חבר הכנסת מילר, זו בהחלט פדגוגיה וזו פדגוגיה אכבר חינוכית.

אריאל עמר: לא ניתן לנתק את פיטורי המפמ"ר, לא ניתן לנתק זאת ממהלכים ציבוריים, התקפה ציבורית כוללת על אנשים בעלי אידיאולוגיה מסוימת.

עינת וילף: תודה רבה.

עינת וילף: שלומית כהן, אחריה מוחמד חאג' יחיא.

שלומית דמסקי כהן: שלום, אני מורה לאזרחות גאה מבית ספר "פלך" בירושלים.

שלומית דמסקי כהן: אני רק בקצרה אגיד במשפט אחד, אין פה שום עניין פוליטי של ימין ושמאל, יש פה אדם, מנהיג חינוכי בעל יושרה מקצועית שפוטר ואנחנו דורשים לדעת מדוע כי אנחנו אנשי המקצוע.

עינת וילף: תודה.

עינת וילף: מוחמד חאג' יחיא, בבקשה, ולאחריו אמיר תדמור.

זבולון אורלב: זה פורסם.

זבולון אורלב: תקראי את הפרוטוקול של ועדת החינוך, תקראי את הפרוטוקול, תראי את השגיאות שהוא עשה.

זבולון אורלב: זו בושה שאדם כזה יכול היה להיות מפמ"ר בישראל, אדם שמוציא ספרים עם טעויות.

שלומית דמסקי כהן: הוא לא הוציא ספרים - - -

עינת וילף: חבר הכנסת אורלב, בבקשה.

זבולון אורלב: הוא הוציא ספרים עם טעויות, הוא אישר ספרים עם טעויות.

זבולון אורלב: תקראי את הפרוטוקול.

עינת וילף: חבר הכנסת אורלב, בבקשה.

שלומית דמסקי כהן: אז מה?

שלומית דמסקי כהן: - - -

אלכס מילר: מה, מה זה "אז מה"?

זבולון אורלב: תקראי את הפרוטוקול.

זבולון אורלב: מורה לאזרחות, תקראי פרוטוקולים.

עינת וילף: חבר הכנסת אורלב, אני קוראת אותך לסדר.

שלומית דמסקי כהן: היינו בוועדות, קראנו את הפרוטוקול.

קריאה: היינו בוועדה הזו, זה היה משפט שדה.

עינת וילף: מוחמד חאג' יחיא, בבקשה.

מוחמד חאג' יחיא: יש לי בקשה מכבודך, תני לי טיפה יותר זמן כי אני מייצג רחשי ליבם של ציבור מורים מלא ולא חצי דקה כי יש הרבה ממורים יהודים שמדברים ומשקפים את כל צבעי הקשת ואני הערבי היחידי שמדבר אז אני מבקש טיפה יותר זמן כי יש לי הרבה מה להגיד בעניין.

עינת וילף: אם אתה רצה שהשר יתייחס אין הרבה זמן.

מוחמד חאג' יחיא: לא הרבה זמן, עוד חצי דקה יותר.

מוחמד חאג' יחיא: אני רוצה להתייחס.

מוחמד חאג' יחיא: כפי שאתם יודעים, אני מורה ותיק, שרדתי המון המון מפמ"רים ולא הייתי מוכן לבוא להגן על אף אחד מהם ופה אני רוצה להגיד שני דברים מאוד חשובים פדגוגית, בלי להתייחס לאדר כהן כמפמ"ר אלא כאדם.

מוחמד חאג' יחיא: 25 שנים לימדתי אזרחות כשהייתי מנוכר למקצוע, הייתי ממש מנוכר למקצוע, לא יכולתי לחנך לאזרחות ולא יכולתי ללמד מדינה יהודית, לא יכולתי כי התכנים היו זרים לי גם מבחינה חינוכית וגם מבחינה פדגוגית.

מוחמד חאג' יחיא: היום, ב-5 שנים האחרונות וב-4 האחרונות במיוחד, אנחנו, המורים הערביים בישראל, מתחילים גם לחנך לאזרחות וגם ללמד מדינה יהודית וגם לתת נרטיב יהודי למדינה היהודית וגם לתת נרטיב פלסטיני למדינה היהודית בזכות תכנים מאוד קטנים שהמפמ"ר הוסיף.

מוחמד חאג' יחיא: תוכנית החלוקה, כעובדה היסטורית שהתלמידים הערבים יצטרכו ללמד גם נרטיב יהודי וגם נרטיב ערבי ושהם יחליטו.

מוחמד חאג' יחיא: אני לא בא לחנך, אני בא לתת להם עובדות שנותנות מתוך מסגרת של תוכנית לימודים שנותנת לי את האפשרות לתת לתלמיד הערבי לחשוב.

מוחמד חאג' יחיא: מה שקורה עכשיו, זה עומד בסכנה מאוד גדולה.

מוחמד חאג' יחיא: הדבר השני שהוא הכניס ונתן לי לחנך לאזרחות טובה הוא האשכול של התלמידים הערבים.

מוחמד חאג' יחיא: עד לפני 5 שנים התלמידים הערביים היו חייבים, חייבים להיבחן במדינה יהודית על הגדרותיה השונות לפי הזרמים היהודיים, היום התלמיד הערבי נבחן על שלטון מקומי, נבחן על מפלגות, נבחן על זכויות מיעוט, נבחן על תקשורת, נבחן על הכול ואז יש לו מעורבות יותר אזרחית בנעשה מסביבו.

מוחמד חאג' יחיא: דבר שלישי, מטרת הביצוע, ופה אני רוצה לסיים.

מוחמד חאג' יחיא: מטרת הביצוע באה ונתנה לתלמיד הערבי אפשרות להיות מעורב בחיי החברה שלו ואני רוצה לספר אנקדוטה על טייבה.

מוחמד חאג' יחיא: כולכם יודעים מה זה טייבה, כולכם יודעים איזו אלימות יש בטייבה, בזכות מטרת הביצוע המשטרה בטייבה הפכה להיות מגורם עוין וכלי דיכוי בידי השלטון והפכה להיות משטרה קהילתית שבאה, נכנסת לכיתות, מציגה בפני הכיתות ותלמידים ניגשים למשטרה ושואלים שאלות ואומרים להם: למה אתם לא עושים מספיק?

מוחמד חאג' יחיא: ויש תשובות.

מוחמד חאג' יחיא: זה בזכות הדברים הקטנים שהמפמ"ר הזה הכניס.

מוחמד חאג' יחיא: הייתי מבקש מכבוד השר לשקול ביתר שאת ובצורה יותר מקצועית את פיטורי המפמ"ר ולקחת בחשבון את רחשי ליבם של המורים ושל התלמידים בישראל.

עינת וילף: תודה רבה.

עינת וילף: אני אעצור כאן כדי לאפשר לשר להתייחס ואני אמשיך מאוחר יותר גם עם מורים, גננות וסייעות שביקשו לדבר וגם עם כל שאר הדוברים.

עינת וילף: בבקשה.

גדעון סער: תודה, גברתי, אני מודה לך שבאמצעות ישיבת הוועדה אני יכול להתייחס בפומבי גם לנושא הזה, כאשר מאז התקבלה ההחלטה, נדמה לי לפני שבוע ימים לערך, אולי קצת יותר, לא היתה לי ההזדמנות לעשות את זה ואני שמח שאני יכול לעשות את זה כאן.

גדעון סער: קודם כל, כדי שלא יהיה איזשהו ספק, אני נותן גיבוי מוחלט ובלתי מסויג להחלטת המנהלת הכללית שלא לתת קביעות למפמ"ר אזרחות.

גדעון סער: מנכ"לית המשרד שהיתה בתקופה הרלוונטית, גם ממלאת מקום יושב-ראש המזכירות הפדגוגית, קיבלה החלטה מקצועית, עניינית.

גדעון סער: אני ראיתי גם את ההתלבטויות וגם את התהליך ויש לי בשיקוליה ובשיקול דעתה בכלל אמון מוחלט.

גדעון סער: יתרה מזאת, כל ההליך הזה במידה רבה היה לפנים משורת הדין, מדוע?

גדעון סער: כבר בשנה שעברה, שהיתה צריכה להתקבל החלטה – ואני מסביר במה מדובר, מדובר על החלטה למתן קביעות, החלטה למתן קביעות איננה לא פררוגטיבה מוקנית של מי שצריך להחליט בעניינו וגם לא דבר שזוכים בו באמצעות לובינג נמרץ ומתוקשר ככל שיהיה – וכבר אז, לפני שנה, יושב-ראש המזכירות הפדגוגית דאז, ד"ר צבי צמרת, היה בדעה חד משמעית שלא ניתן לתת קביעות למפמ"ר אזרחות על רקע תפקודו למרות - - -

ג'מאל זחאלקה: בגלל הצלחתו אולי.

עינת וילף: חבר הכנסת זחאלקה, בבקשה.

גדעון סער: רבותי, פה יהיו רק עובדות, כל מי שיש לו סבלנות לשמוע את העובדות ייקח נשימה ארוכה, יתרווח במקום ויקשיב.

גדעון סער: למרות עמדת הממונה על המפמ"ר – מי שממונה על המפמ"ר זה יושב-ראש המזכירות הפדגוגית – קיבלתי את עצת מנכ"ל משרדי דאז שהחליט לתת שנת ניסיון נוספת למפמ"ר אזרחות כדי שעניינו ייבחן בעצם פעם נוספת.

גדעון סער: היתה גם מערכת יחסים מסוימת, לא צריך לשכוח מי היה כפוף למי, למרות שבדיון מהסוג הזה אפשר לשכוח שיש חשיבות בכלל לשאלה הזו, מי כפוף למי, אבל היתה מערכת יחסים מסוימת, אמרנו: בוא ניתן עוד שנת ניסיון, ייכנס לתפקיד אדם חדש.

גדעון סער: ומי שכיהן בעצם בתפקיד ממלאת מקום יושב-ראש המזכירות הפדגוגית בשנה החולפת עד לתאריך ה-1 ביוני, שאז נכנסה לתפקידה פרופ' עפרה מייזלס, שיושבת כאן אתנו, שהיא מכהנת בחודשיים האחרונים בתפקיד, היא מנכ"לית המשרד.

גדעון סער: אני שמעתי כאן בדיון אמירה כאילו עניין הספר באזרחות הוא שולי.

גדעון סער: זה היה הציטוט.

עינת וילף: ביחס לדברים האחרים.

גדעון סער: חברת הכנסת וילף, אני לא רוצה להעיר, אני מכבד אותך כיושבת-ראש, הרי ניסית לעשות דיון בניגוד לתקנון שנבלם, אחר כך ניסית לכנס את הוועדה לדיון מיוחד שהיושב-ראש לא אישר, מצאת דרך לעקוף את זה ולקיים את הדיון ואני מכבד את זה כי, כאמור, יש לי הזדמנות להציג את הנתונים, אבל תני לי בזמן התמציתי הזה שאני מתייחס – הרי גיליתי איפוק מסוים, פנו אלי להתראיין, לא מיהרתי – תני לי עכשיו, ביריעת הזמן הקצרה הזאת להציג את העובדות.

גדעון סער: ואני אומר בצורה הברורה ביותר, אני מקבל את עמדתה המקצועית של המנכ"לית שעניין הספר, וזה לא היה חומר הלמידה היחידי שאליה התייחסה החלטתה, היה עוד אחד לפחות, למיטב זכרוני - - -

גל אורון: תחשפו אותו, אם אפשר.

גדעון סער: תסלח לי, אותך אני הרי רואה בכל עצומה, אם זה נגד הביקורים בחברון ואם זה בנושא הזה, אתה חותם על עצומות קובע ואני מכבד את זה.

גל אורון: זה גם משהו מעבר לעצומה שקורה.

גדעון סער: אבל אני מכבד את זה.

גל אורון: תודה רבה.

גדעון סער: אני רק אומר, באופן קבוע יש לך ביקורת על מדיניות המשרד, בכל זאת אני קובע אותה ולא אתה.

גדעון סער: כמו שאמר אחד הדוברים האחרים "פיטורי השר" בפליטת פה פרוידיאנית, לזה צריך לעשות שינוי מסוים בבחירות דמוקרטיות, כלומר, הם מלמדים בחירות, ואז אולי גם תזכו להגשת חלומכם.

קריאה: אם נוכל ללמד בחירות.

עינת וילף: אני מבקשת.

גדעון סער: בינתיים אין לכם שום בעיה ואף אחד לא נגע בשערה משערות ראשכם ואתם באים ומתבטאים פה בחופשיות כמו שמקובל במדינה דמוקרטית ברוך השם, אבל זה לא אומר: אל"ף, שעמדתכם נכונה, בי"ת, שעמדתכם קובעת.

גדעון סער: במקרה הזה היא לא נכונה והיא לא קובעת.

גדעון סער: אני אומר, עניין הספר באזרחות, אל"ף, לא רק ספר מוטה מאוד, אלא ספר עם סטנדרטים מקצועיים נמוכים, רווי שגיאות עובדתיות, רווי שגיאות עובדות שהתבקשו לתקן ולא תוקנו - - -

זבולון אורלב: ודווחו כאילו תוקנו.

גדעון סער: ודווחו כאילו תוקנו.

גדעון סער: אני לא נכנס לכל הטעמים, הרי את הדברים האלה בחנו גורמי המקצוע והם היו פה בנושא הזה בוועדה הזאת ואין אחד מכל אנשי המקצוע, כולל מפמ"ר אזרחות לשעבר אדר כהן, שהיה אצלי בלשכה בדיון בנושא הזה, כולם פה אחד, כולל אדר כהן שאישר את הספר, אמרו: אי אפשר ללמוד מהספר הזה.

גדעון סער: אז אם אושר ספר בתהליך שזה בוצע ובתוצאה שראיתי אותה, לפי דעתי, אם סבורה המנכ"לית שזה לא דבר שולי, כפי שנטען פה, אני מסכים עם העמדה שלה.

גדעון סער: זה לא דבר שולי.

גדעון סער: אדרבה, הייתי מצפה ממורים לאזרחות, בוא נאמר, אותה מידה של תסיסה שמתגלית אפרופו סוגיית הקביעות, כן או לא, לאדר כהן, שתהיה אותה מידה של תסיסה לגבי ספר שאלה הם תכניו.

גדעון סער: את זה לא ראיתי.

גדעון סער: אבל אני רוצה לומר, אני גם לא רואה בהתארגנות כזו או אחרת גוף יציג, אני גם שומע מהשטח קולות אחרים לגמרי - - -

שלומית דמסקי כהן: לא ממורים לאזרחות.

גדעון סער: גם ממורים לאזרחות, לא כולם כפופים להתארגנות והם אומרים את דעתם למרות - - -

עינת וילף: נשמח לארח אותם פה תמיד.

קריאה: אף אחד לא כפוף להתארגנות, זה בסדר.

גדעון סער: זה בכלל לא רלוונטי מכיוון שמי שאמור להעריך בסוגיה, ומי שמסוגל להעריך בסוגיה של מתן כפיפות אלה הממונים ובמקרה זה אני גם יכול להעיד, לא היתה שום עמדה שנקבעה מראש למנכ"לית לגבי מפמ"ר האזרחות, נהפוך הוא, היתה פתיחות מוחלטת בתחילת כהונתה בסוגיה הזאת והיא שפטה את הדברים כפי ששפטה והיא ביצעה את תפקידה ואני נותן את הגיבוי.

גדעון סער: ואם בכלל אני יכול להגיד משהו על הקמפיין - - -

קריאה: אין קמפיין.

זבולון אורלב: אין קמפיין?

זבולון אורלב: מה, אתם באמת עיוורים לחלוטין?

גדעון סער: אם היו לחצים היו לחצים של קמפיין מאורגן שכלל גם הפעלה של מדריכים לאזרחות כלפי מורים לאזרחות.

גדעון סער: יושב-ראש ועדת החינוך לשעבר יודע על מה אני מדבר.

גדעון סער: החומרים האלה הרי הוצפו מתוך המערכת אלינו במידה רבה מאוד של תדהמה.

גדעון סער: ההליכים שנקטה המנכ"לית, אם היא תרצה היא תרחיב, כללו גם פגישה עם מדריכים לאזרחות.

גדעון סער: גם כאשר פנתה אלי יושבת-ראש הוועדה והציעה להיפגש עם מורים קיבלה תשובה חיובית.

גדעון סער: אבל אני רוצה לומר, היו פה תופעות פסולות אבל אנחנו עמדנו על קיום הליך הוגן.

גדעון סער: מה זאת אומרת הליך הוגן?

גדעון סער: אני רוצה לתת דוגמה שלי כשר ממונה.

גדעון סער: אני זוכר שלפני כחצי שנה ביקש חבר הכנסת אלקין, יושב-ראש הקואליציה, שהיה כאן, לקיים דיון על תפקוד מפמ"ר אזרחות פה בוועדה בתקופת כהונת היושב-ראש הקודם, חבר הכנסת מילר, וזה אושר לדיון מהיר על ידי נשיאות הכנסת.

גדעון סער: אני פניתי גם למציע וגם ליושב-ראש הוועדה ואמרתי להם: רבותי, יש פה אדם שעניינו לא צריך להתנהל בפני טריבונל פוליטי, לא צריך להתנהל בפני פורום פוליטי, הוא עומד בפני הכרעה על מתן קביעות, זה צריך להתבצע באופן מסודר, באופן מכובד, באופן ראוי.

גדעון סער: ואני גם אומר בהערת אגב, אינני אומר שלאיש אין זכויות, אינני אומר את זה, אינני אומר לאיש אין כישרונות, בסופו של דבר הדברים נשקלו על כלל ההיבטים הרלוונטיים, למרות שהיו תופעות, אני אומר עוד פעם, היו תופעות בעייתיות, היו דברים שבוצעו בניגוד לתקשי"ר, היתה הפעלה של אנשים, אנשים שיש להם – מדריכים מול מורים, שיש להם איזושהי מרות, החתימו על עצומות.

גדעון סער: אלה לא דברים שצריכים להיות בתקופת מבחן של אדם למתן קביעות, כן או לא.

גדעון סער: ההליך התנהל בצורה ההוגנת ביותר וגם תוך כדי איפוק מרבי לתופעות האלה.

גדעון סער: דובר פה על נושא של חשיבה ביקורתית.

גדעון סער: גבירותי ורבותי, אין אדם אחד שאמון על חשיבה ביקורתית.

גדעון סער: קודם כל, פה לא שמענו בדיוק חשיבה ביקורתית, שמענו מקהלה, הייתי אומר אפילו כמעט בלי ניואנסים.

גדעון סער: החשיבה הביקורתית עדיין לא נמצאת בכיסו של אף אחד.

גדעון סער: כאשר אני שומע מדובר, וזה גם פוגע באמינות כי תמיד צריך חוש מידה בחיים, שאדם אומר תוך השוואה למשטר הפשיסטי בארגנטינה, תרשו לי להתייחס לזה כי במקרה היה לי דוד שהיה שנים ארוכות בכלא בתקופת המשטר הפשיסטי בארגנטינה, המשפחה שלי יודעת מזה משטר פשיסטי על בשרה, שבמערכת החינוך יש נורמות טוטליטריות שמזכירות לא את זה?

גדעון סער: איזה מין שיעור לאזרחות זה לתלמידים?

גדעון סער: קודם כל אני אגיד לכם למה אני מקווה, שמעתי את הדברים שלכם בכבוד, אני מכבד את עמדתכם, אני מאמין שהיא יוצאת מתוך הערכה כנה לאדם שעבדתם מולו, אני מצפה שתהיה לפחות הערכה דומה למי שהחליט ולשיקוליו ולעובדה שזה היה אחרי שנה נוספת, אחרי חוות דעת של יושב-ראש מזכירות פדגוגית מסוימת - - -

יעל גוראון: כבוד השר, האם אתם מוכנים לפגישה?

גדעון סער: גברתי לא תפריע לי, אפילו לא לשנייה.

גדעון סער: שמעתי אותך בלי להפריע.

יעל גוראון: האם אתם מוכנים לפגישה לא כאן?

גדעון סער: תרצו להיפגש אתי, תפגשו אתי.

גדעון סער: אין שום בעיה.

גדעון סער: לא צריך להפריע בשביל זה.

דלית שטאובר: בשמחה, נקבע אתכם תאריך.

גדעון סער: אני אומר עוד פעם, אל"ף, כבוד, אותה מידה של כבוד למי שקיבל את ההחלטה גם אם אתם לא מסכימים אתה, וגם אמון בטוהר שיקוליו, ושניים, הבנה שזאת מערכת, כי המשך הקמפיין הזה בסגנון הזה בסופו של דבר עלול לגרום נזק למקצוע האזרחות וזה מקצוע שהוא מאוד יקר ללבי.

גדעון סער: יש מי שנדמה לי באופן מידי מונתה לממלאת מקום על פי התייעצות שהיתה בין המנכ"לית לבין יושבת-ראש המזכירות הפדגוגית.

גדעון סער: לימודי האזרחות ימשיכו להתקיים, לא תהיה פגיעה בנושאים של חשיבה ביקורתית, יש נושאים שלובנו וקרו והתקבלו עליהם החלטות בוועדת מקצוע באופן מושכל.

גדעון סער: אין לי שום מושג מי יהיה, מי יבחר במכרז להיות מפמ"ר אזרחות בעתיד אבל אני מצפה שגם אותה מידה של כבוד שאנחנו רוחשים לעמדה שהיא עמדה שונה, ואני מאמין שהיא נובעת ממקומות אמיתיים, לא ממקומות לא אמיתיים, תהיה כלפי החלטה שהתקבלה.

עינת וילף: תודה רבה.

גדעון סער: אני מתנצל שאני צריך לצאת, אני סיכמתי מראש עם יושבת-הראש.

עינת וילף: אנחנו ממשיכים, המנכ"לית נשארת ותקשיב לכל הדוברים.

עינת וילף: אנחנו ממשיכים.

גדעון סער: סיכמתי מראש, עוד לפני שיכולתי להעריך איך הדיון יתפתח, אבל היה לי חשוב מאוד להתייחס לסוגיה הזאת לפני שאני הולך ואני מאוד מודה לכם שהעליתם אותה.

עינת וילף: אנחנו ממשיכים את הישיבה, הישיבה נמשכת עד 13:00 אחר הצהרים בהשתתפות המנכ"לית וכל מי שביקש את זכות הדיבור ידבר ויישמע כיוון שגם מדובר בנושאים מקצועיים.

עינת וילף: אני רק רוצה לשוב ולהגיד שהדבר החשוב ביותר שיש הוא שאנחנו נדע לתת במה לכל המורים.

עינת וילף: אני ממשיכה בבקשה עם כל מי שביקש את זכות הדיבור.

עינת וילף: רותי תורגמן, סייעת מאשדוד, בבקשה.

עינת וילף: אחריה זיוה אבידן, סייעת, אחרי זיוה, מירי דהן.

עינת וילף: בבקשה, רותי.

רותי תורגמן: אנחנו הסייעות כאן כי במשך השנים התעלמו מאתנו.

רותי תורגמן: רפורמת "אופק חדש" אינה מתחשבת בסייעת.

רותי תורגמן: מטילים מטלות על הגננות בלי להתחשב בתפקיד של הסייעת וההתארגנות הפדגוגית אינה מושלמת אם אין הגדרת תפקיד של הסייעת במחלקת החינוך.

רותי תורגמן: יש לכם את הדפים של עמותת "אתך" שם שמסבירים בדיוק את כל המטלות של הסייעות.

רותי תורגמן: תודה.

עינת וילף: תודה רבה.

דלית שטאובר: אני רק רוצה לומר לזה, גברתי, את לא היית בפגישה הקודמת ואני אמרתי בפורום הזה, אני זימנתי את הסייעות אלי לפגישה, כבר נקבע תאריך למיטב ידיעתי ואת מוזמנת להצטרף, אני אמרתי שאני מרימה את הכפפה הזאת וניתנה לזה תשובה בוועדה הקודמת.

עינת וילף: אני אדגיש גם שבעקבות הופעתן של סייעות בוועדה ואמירות אז המנכ"לית בהחלט אמרה בצורה חד משמעית שהיא מעלה את הנושא מבחינת סדר העדיפויות, מקדמת, היא קבעה פגישה והדברים ימשיכו להתקדם.

עינת וילף: זיוה אבידן, בבקשה, ואחריה מירי דהן.

זיוה אבידן: באותו הקשר, אנחנו סייעות חינוכיות מתארגנות על מנת שנפסיק ליפול בין הגורמים השונים ואנו דורשות הכרה במעמדנו כעובדות הוראה במערכת החינוך.

זיוה אבידן: היה חשוב לי להגיד את זה וזה הכול בינתיים.

עינת וילף: תודה רבה.

עינת וילף: מירי דהן, בבקשה, סייעת, ואחריה אריאלה לוי.

מירי דהן: לשמחתי אני צמודה למורה שאני מאוד מעריכה ומוקירה רק שבזמן אקוטי, כשילד בא מסביבה או ממשפחה עם בעיות, הבעיות בזמן אמת הן עלינו כי מורה לא יכולה להתנתק מללמד כיתה שלמה אלא אנחנו צריכות לטפל בבעיה בזמן אמת.

מירי דהן: מה שקורה, אין לנו גוף שנותן לנו ונטילציה, ריענון, ואנחנו מספר רב של סייעות בארץ.

מירי דהן: אני תחת כובע של דוברת של כל הסייעות בארץ.

מירי דהן: יש בקשה שאני אכוון גם לגבי סייעות שהן מכוח אדם, ש-6-7 שנים עובדות ואין מי שיגבה אותן.

מירי דהן: אנחנו לא מוצאים מקום לגשת אליו לשטח את הבעיות שלנו, לרענן את עצמנו מבחינה נפשית כי אנחנו נתקלים בהמון המון בעיות וגם לקבל תגמול כספי, לא מוצאים מקום.

עינת וילף: תודה רבה לך.

עינת וילף: אריאלה לוי, סייעת, בבקשה.

אריאלה לוי: כמעט בכל ועדה הועלתה סוגיית הסייעות כנשות חינוך, רציתי דווקא להעלות את השאלה לכבוד השר דווקא, אני מקווה שזה יגיע אליו.

אריאלה לוי: היתה הסכמה מלאה מכל הגורמים שהסייעת היא באמת אשת חינוך.

אריאלה לוי: לדברי השר, הוא לא מעוניין שתהיה בריחה מאחריות של המדינה לרשויות המקומיות בנושא החינוך, כך צריכה להיות ההתייחסות לסייעת החינוכית.

אריאלה לוי: אנחנו מקוות שכבוד השר יהיה איש בשורות, אולי דרך מנכ"לית משרד החינוך וידאג לתקן עוול שנמשך 64 שנה.

עינת וילף: תודה רבה לך.

עינת וילף: דורית חזן, גננת, בבקשה.

דורית חזן: גם לצערי השר הלך ורציתי דווקא ממנו תשובות.

דורית חזן: אנחנו בישיבות הקודמת העלינו המון המון סוגיות שלא דנו עליהן ואני חייבת להעיר שהדיון הזה הבהיר לי מעל לכל ספק כי יש ניתוק רציני בין הדברים שנאמרו, בין המצגת, לבין מה שקורה בשטח, וכשאני מדברת על השטח אני מדברת אך ורק על גני הילדים, על החינוך בגיל הרך.

דורית חזן: אני חייבת לציין שתולדות הרפורמה החדשה, "אופק חדש" בעיקר, בעצם הולידו הקמת "ארגון גננות מחנכות", הקמת "ארגון סייעות חינוכיות ארצי", הקמת "סטודנטיות למען הגיל הרך", הורים הנקראים "גן סגור" וכנראה לא בכדי.

דורית חזן: כבוד השר, אני חושבת, וגם המנכ"לית, הגיע הזמן שמקבלי ההחלטות וקובעי המדיניות יפנימו שצוות הגן תפקידו לחנך ולדאוג לרווחת הילד, לא לעסוק במעשי קסמים והישרדות יומיומית אשר תוצאותיהם הרות אסון ושפני הניסיון הם בעצם הילדים.

דורית חזן: הגענו ברפורמה הזאת לפרשת דרכים.

דורית חזן: הצעתנו היא לשתף פעולה כי עד היום לא קיבלנו שום מענה, וכמו שבאו כאן המורים לאזרחות ואמרו: לא היתה לנו דלת פתוחה שתקבל אותנו, זה מה שהיה עד היום, אף אחד לא רצה לקבל אותנו ולשמוע את כולנו וטוב שיושבת-ראש הוועדה הזמינה אותנו לכאן וקיבלה אותנו ושמעה את קולנו.

עינת וילף: תודה רבה.

דורית חזן: אנחנו מבקשים לשתף פעולה והעלינו כאן כמה טענות, אני חייבת רק לציין - - -

עינת וילף: דורית, אני חייבת לסיים, יש הרבה דוברים.

דורית חזן: אבל ביקשנו לקבל תשובות על 5 נקודות שהן: תחנות יציאה מהגנים, תוספת תקנים וכוח אדם, שינוי תקנון בקביעת גיל הרישום והפעלת מנגנון יישובי לגננות מחליפות.

דורית חזן: כל הדברים האלה צריכים להתקיים עוד בטרם פתיחת שנת הלימודים.

דורית חזן: המנכ"לית מוכנה להיפגש אותנו או לשלוח אותנו לגורמים אחרים רק ב-11 בספטמבר, שזה אומר שאנחנו לא נגיע לגן מוכנות וערוכות ואני לא רוצה להגיד איזו אנדרלמוסיה תהיה בתחילת השנה בגנים.

דורית חזן: אני רוצה לציין דבר נוסף, שגם הארגונים שלנו, כל הארגונים שהזכרנו, עברנו ביחד ואנחנו רוצים כגוש אחד להגיד שאנחנו צוות חינוכי לגיל הרך, צריך סוף סוף לתת את הדעת מהתחלה, מהשורש, מהזרעים ולא מהגזע, מכיתה א' והלאה, שנותנים את התקציבים הגדולים.

עינת וילף: תודה רבה.

עינת וילף: לי אור, גננת, בבקשה ואחריה שרון, גננת.

לי אור: שלום, אני מ"ארגון גננות מחנכות".

לי אור: אני רוצה להעלות את הסוגיה למנכ"לית לגבי החלפת סייעות בזמן שביתות.

לי אור: בנוגע לחוזר מנכ"ל, לבטל את אותו חוזר מנכ"ל שבו אנחנו נדרשות לעבוד עם מורים מחליפים בזמן שביתה של סייעות בגנים.

עינת וילף: תודה רבה.

עינת וילף: שרון רוגוזינסקי, גננת, בבקשה.

שרון רוגוזינסקי: אני מבקשת לקבל תשובות לשאלות, כפי שאמרה חברתי דורית, אנחנו בעצם רוצות להציף את הכשלים, את הבעיות, לקבל מענה ותגובות מכבוד השר או מהמנכ"לית ואנחנו מאוד נודה אם תתייחסו לשאלות שלנו כבר עכשיו בדיון הנוכחי, מה הדרכים והפתרונות שהמשרד מציע לגבי מילוי הצרכים הבסיסיים של הילד בגיל הרך, אם זה ארוחות צהרים מזינות, אם זה פינות מנוחה, טיפול בילדים בלתי גמולים, כל הנושא לגבי "אופק חדש", לגבי תחנות יציאה, עכשיו יש 2 תחנות יציאה, ב-13:30 וב-14:00, דבר שיגרום לבלבול מאוד גדול הן מבחינת ההורים, הילדים ותחנת רכבת בגן והסייעת שתעמוד כשומרת בשער, זה דבר שמאוד מאוד יפריע למהלך התקין ולא ייתן שום היגיון לנושא ומענה ל"אופק חדש", חצי השעה הנוספת הזאת.

שרון רוגוזינסקי: לגבי מנגנון החלפת גננות, אנחנו קמות בבוקר חולות, לא מרגישות טוב ונאלצות להגיע לעבודה כי אין לנו מחליפות.

שרון רוגוזינסקי: אין למי לפנות.

שרון רוגוזינסקי: תודה רבה.

עינת וילף: תודה רבה, נותרו לי עוד 3 אנשי חינוך, מורים, ואחרי זה אני עוברת לדוברים אחרים.

עינת וילף: דן ישראלי, בבקשה, ואחריו תומר בליטי ואחריו אמיר תדמור.

עינת וילף: נמצאים עוד פה?

עינת וילף: – לא.

עינת וילף: בסדר גמור, אז סיימנו עם אנשי ההוראה בשטח, אני עוברת עכשיו לבעלי תפקידים.

עינת וילף: אנחנו לוקחים הפסקה של 2 דקות.

עינת וילף: אנחנו חוזרים להמשך הדיון.

עינת וילף: אני רק אסביר, לבקשת השר, הוא ביקש לאחד את שני הדיונים ולהפוך אותם לרצף אחד ונעניתי לכך וזו הסיבה שהדיונים בעצם שלובים זה בזה.

עינת וילף: אני עכשיו אקדיש כחצי שעה לסיים את כל סבב הדוברים ואז משרד החינוך יחזור ויוכל להתייחס, גם לשאלות שעלו וגם לשאלות של בינוי, שגם הן חלק מהישיבה.

עינת וילף: כפי שאמרתי, יש הרבה דוברים ואני מבקשת מכל אחד לדבר בתמציתיות, מתחילים עם גלית גלעד מארגון בטרם ואחריה ארנון מגורי, בבקשה.

גלית גלעד: שלום.

גלית גלעד: אנחנו רוצים לעדכן בפורום הזה בנוגע להיערכות הפיזית לקראת תחילת שנת הלימודים כשבשלוש השנים האחרונות נהרגו 14 ילדים בתאונות בתוך בתי הספר או בדרך אליהם, לצערנו.

גלית גלעד: בין השנים 2008 ל-2009 אושפזו כאלף ילדים שנפגעו במהלך שעות הלימודים, בשנת תש"ע בלבד דווח על 18,000 ילדים שנפגעו במסגרת מערכת החינוך.

גלית גלעד: השאלה המתבקשת היא כיצד הורה ששולח את ילדיו ללמוד במערכת החינוך בישראל יודע שהמוסד שהילד לומד בו הוא בטוח, ויתר על כן, אפרופו לצערנו האירועים שקרו לאחרונה, האם מגרש המשחקים או מגרש הכדורסל בטוח עבור פעילות הילדים שנעשית בהם, האם הרשויות ביצעו בדיקה מקיפה ואישרו את פתיחת המוסד לפעילות.

עינת וילף: תודה רבה.

גלית גלעד: עוד לא סיימתי.

גלית גלעד: ברשותך, עוד דקה.

עינת וילף: לא, יש ממש זמן מוגדר לכולם.

עינת וילף: ארנון מגור, בבקשה.

ארנון מגורי: שלום.

ארנון מגורי: אני יושב ראש ועד ההורים של בית ספר הרים בגבעת עדה.

ארנון מגורי: אנחנו כבר קיימים שנתיים במתכונת הנוכחית ועד היום אנחנו לא מבינים למי אנחנו שייכים ומי מטפל בנו.

ארנון מגורי: אנחנו נזרקים ממשרד החינוך שכנראה מתנער מאיתנו, למשרד הפנים, למועצה המקומית, אין לנו מתקני חצר כבר שנתיים, יש כסף, מטרפדים לנו.

ארנון מגורי: ראש המועצה מחזיק תקציבים, מנהלת מחוז חיפה נפגשה איתנו, כנראה שהרימה ידיים, המפקחת מבטיחה דברים וחוזרת בה, וכרגע אנחנו נמצאים די בנתק ממחוז חיפה שלא יודע מה לעשות איתנו ולא יודע להתמודד עם משרד הפנים.

עינת וילף: תודה רבה.

עינת וילף: זיו מגור, בבקשה ואחריו יעל ארזי.

זיו מגור: שלום.

זיו מגור: רציתי רק לשאול, דיברו מקודם על החלטת הממשלה, טרכטנברג, רציתי לדעת אם הקריטריונים של המצב הסוציו האקונומי והקריטריון הגילאי, האם יש איזה שהיא התייחסות לילדי השילוב היחידני, כלומר האם יש עדיפות לקבלת סל השילוב של ילדי השילוב היחידני.

יעל ארזי: שלום, אני יעל ארזי, נציגת הסטודנטיות למען הגיל הרך.

יעל ארזי: יישום החלטת הממשלה על חוק חינוך חינם נעשתה ידי משרד החינוך במהירות שיא.

יעל ארזי: המערכת המסתמנת תהיה אחת מהצפופות בעולם כאשר התנאים הם הישרדותיים, כשהם 35 ילדים על גננת וסייעת בלבד, זאת אומרת שתי נשים בלבד על 35 ילדים.

יעל ארזי: כסטודנטיות לגיל הרך אנחנו רוצות להתריע פעם נוספת שהמשמעות של הנתונים האלה בשטח היא פגיעה ישירה ברווחת הילדים ובאיכות חינוכם ועד שיגיעו לגיל חובה יהיה הרבה יותר קשה והרבה יותר יקר לטפל בבעיות שייווצרו.

יעל ארזי: אנחנו מעוניינות מהדיון הזה היכן עומדת כעת הבחינה של תוספת תקנים וכוח אדם לגילאי 3 בשעת תשע"ג.

יעל ארזי: תודה.

נטע לוי: אני רוצה קודם כל לברך.

נטע לוי: אני מעמותת 'איתך', משפטניות למען צדק חברתי ואנחנו מלוות בייצוג משפטי ובליווי סייעות מכל המגזרים, המגזר הערבי, המגזר החרדי וסייעות עירוניות ובאמת הרבה בזכות חברת הכנסת וילף אני חושבת שהתחילו לזוז כאן גלגלים ובאמת נקבעו פגישות ואני מאוד מקווה שיהיה קידום של הנושא של הסייעות העירוניות ולקיחת אחריות של משרד החינוך.

נטע לוי: אני רוצה כאן להתייחס לעוד סוגיה שלא נידונה כאן וזה הנושא של הסייעות בחינוך החרדי שסופגות הפרות חוק ופגיעה חמורה בחוקי המגן ובזכויות הבסיס שלהן.

נטע לוי: אנחנו מקבלות בעמותה שלנו עשרות פניות, הייתי אומרת מאות פניות בשנה של סייעות מגני ילדים של עמותות חרדיות שונות, שמקבלות מתחת לשכר מינימום, שצריכות לשלם לממלאת מקום בזמן מחלה ולא מקבלות ימי מחלה ועוד.

נטע לוי: משרד החינוך צריך לפי חוק לפקח על זה מכיוון שהעמותות האלה מתוקצבות על ידי משרד החינוך ולא עושה זאת מספיק.

עינת וילף: תודה רבה, ואנחנו גם נקדיש לזה דיון במושב הבא.

עינת וילף: רויטל לן כהן.

רויטל לן כהן: קודם כל אני רוצה לציין ששאלות שנשאלו בישיבה של ה-2 באוגוסט, רובן לא קיבלו מענה עד היום ויש ילדים ששבועיים לפני תחילת השנה אין להם מענה.

רויטל לן כהן: אני לא רוצה לדבר על זה באופן נקודתי, אנחנו עדיין מחכים לאותן תשובות, חבל על הזמן של עוד שאלה.

רויטל לן כהן: אני כן רוצה לדבר על כמה דברים מרכזיים שקשורים לשילוב יחידני.

רויטל לן כהן: דבר ראשון, יש יעד הכלה ומדברים על הורדת אלימות ואחד הדברים שהיו יכולים לעזור בכל הדברים האלה זה באמת הכלה עם סובלנות ולמידת השונה, ובפועל לא מכינים, לא את הילדים המשלבים לזה ולא את צוותי ההוראה.

רויטל לן כהן: השר דיבר פה על שתי ועדות שהם שמים עליהן דגש, הוא דיבר על ועדה בנושא בגרויות וועדה בנושא הכשרת מורים ולא התייחס לחלוטין לנושא של ועדת היישום של המלצות דוח דורנר, פשוט כי ממסמסים אותן, ואני רוצה להגיד בצורה שגם אם היא בוטה שהתחושה שלנו, גם הצוותים החינוכיים בתוך בתי הספר וגם ההורים וגם העמותות, שלא רק שאין שום כוונה ליישם את זה, אין שום כוונה ליישם את זה כרוח הדוח המקורי, כמו מה שרצתה בסופו של דבר לייצג השופטת בדימוס דורנר.

רויטל לן כהן: אני רוצה לדבר על כך שאם אנחנו מדברים פה על נושא של למידת עמיתים ולמידה מניסיון, ההורים משלבים כבר קרוב ל-15 שנה את הילדים במערכת, עוד לפני שידעו בכלל להגיד את המושג ועדת שילוב, ולא לדבר איתנו, אל"ף, על הניסיון שלנו, ובי"ת, על הדברים בפועל שהילדים צריכים, כי ילד לא מתחיל בשמונה ולא נגמר באחת וחצי או בשתיים, חוטא למטרה של כולנו, שהיא המטרה של טובת הילד.

רויטל לן כהן: ודבר אחד שלא שייך לנושא של השילוב, דיברנו על הנושא של ספרי הלימוד.

רויטל לן כהן: אני זוכרת שכשאני הייתי ילדה הייתה לי מקראה שקיבלתי מאח שלי שאחר כך אחי קיבל ממני והדבר היחיד שהתחלף זה המחברות.

רויטל לן כהן: כשכל שנה אנחנו צריכים לקנות לילדים ספרים חדשים, כי הם כותבים בספר ועובדים בספר, זה מייקר את המערכת.

רויטל לן כהן: תחזרו בבקשה לספרים ולכתיבה במחברות אם אתם רוצים לייעל, זאת הדרך.

דלית שטאובר: כבר יצאה על זה הנחיה, את לא מעודכנת.

חגי שריר: בנושא השילוב עדיין.

חגי שריר: יעד 12 הוא באמת יעד מבורך שנוסף למערכת החינוך הכללית.

חגי שריר: סוף סוף מערכת החינוך הכללית מכירה בזה שהילדים שמשולבים בתוכה, המערכת הכללית צריכה לדאוג להם, אבל רק איזה אנקדוטה קטנה שמעידה על בעייתיות בדרך.

חגי שריר: למשל, רוצים לתת הדרכה לבתי ספר, אז לא מדובר על זה שמספר השעות של ההדרכה לבתי ספר בנושא הזה הוא במשורה, אבל נוצר מצב שלא יכלו לקחת מקצוענים לתחום הזה, למה?

חגי שריר: כי לתפקיד ההדרכה לוקחים אדם ונותנים לו תקן מדריך.

חגי שריר: תקן מדריך, מהמעט שאני כבר הצלחתי להבין, זה מן סוג של קוד של עובד שמפוטר כל שנה, לא מקבל קביעות והוא עובד קבלן בעצם.

חגי שריר: זה משהו חדש במשרד החינוך, שכל דבר זה תקן מדריך וזה סוג של עובד קבלן.

חגי שריר: נותנים לו, במקרה הטוב, אפשרות לעבוד בתור מדריך יום בשבוע, הוא כן חייב להיות גם מורה.

חגי שריר: זאת אומרת מראש מנטרלים את האפשרות שאנשים יתמקצעו בתחום הזה ויהפכו להיות מדריכים מקצוענים וטובים לנושא של שילוב והכלה, כי מי מסוגל להתפרנס מיום בשבוע?

חגי שריר: גם לרוץ להיות מורה, למצוא חלקי משרה אחרים וכו'.

חגי שריר: אז זו רק אנקדוטה איך מתוך כוונות טובות בסופו של דבר הדרך יכולה למסמס את המאמצים.

עינת וילף: תודה רבה.

עינת וילף: שלומית ביסמנובסקי, בבקשה.

שלומית ביסמנובסקי: תודה רבה.

שלומית ביסמנובסקי: אני רוצה לדבר על חוק חינוך חינם חובה.

שלומית ביסמנובסקי: מערכת החינוך הפרטית שפעלה יותר מ-60 שנות קיומה של מדינת ישראל ועד היום עשתה עבודת קודש בתחום החינוך בגיל הרך וכולנו תוצרים של המערכת הזאת, שמעניקה לילדים יחס חם ותשומת לב אישית, עבודה בקבוצות קטנות התואמת את גיל הילדים ואת צרכיהם ונותנת גם מענה להורים עם שעות פעילות רבות וחופשות מצומצמות.

שלומית ביסמנובסקי: כל זאת לא ניתן לתת בחינם, חינם זה לא בהכרח טוב יותר, חינם זה גם לא בהכרח זול יותר, אולי ההיפך הוא הנכון, במקרים מסוימים.

שלומית ביסמנובסקי: וחברים יקרים, ההורים לא מודעים לכך שהחינוך חינם הזה הוא גם חובה עבורם בעוד מספר שנים, או שנה או שנתיים, כשכל המערכת תהיה מוכנה, החל מעוד שנה-שנתיים לא תהיה בידיהם זכות הבחירה עוד על חינוך ילדיהם והם למעשה יילקחו לגנים עם 35 ילדים, גננת וסייעת.

שלומית ביסמנובסקי: אנחנו מבקשים, למען הילדים ולמען ההורים, לעשות מספר דברים על מנת ליישם את החוק בצורה מיטבית וטובה.

שלומית ביסמנובסקי: אחת, הסירו את המילה 'חינם' מהחוק והשאירו את זכות הבחירה בידי ההורים.

שלומית ביסמנובסקי: שתיים, הקטינו את מספר הילדים בכיתות, הוסיפו אנשי צוות לכל כיתת גן כולל מטפלות לילדים ולא רק סייעות לגננות.

שלומית ביסמנובסקי: הסדירו פינות להחלפת טיטולים או הגבילו את גיל הכניסה לגן הציבורי לגיל 3 בספטמבר.

שלומית ביסמנובסקי: הילדים הרכים האלה צריכים אסטרטגיות הוראה שונות לגמרי ממה שהורגלו להן הגננות בסמינרים, ועד אז תחזירו את הילדים הרכים לגנים הפרטיים, האיכותיים והטובים, שעשו את עבודתם נאמנה במשך למעלה מ-60 שנות קיומה של מדינת ישראל.

שלומית ביסמנובסקי: אל תיתנו לחינוך לגווע, אל תיתנו למדינה להידרדר לתהום, אל תחכו לצונמי ואל תהמרו על היקר לנו מכול.

שלומית ביסמנובסקי: חברים, תמנעו היום את הנזק של מחר.

שלומית ביסמנובסקי: תודה.

עינת וילף: תודה רבה.

עינת וילף: עורך דין גדעון פישר.

גדעון פישר: תודה, כבוד היושבת ראש.

גדעון פישר: למי מכם שעוד לא יודע, זו הזדמנות מצוינת להוסיף עוד הישג חשוב מאוד למשרד החינוך לקראת השנה הבאה, ארגון ההורים הארצי, לאחר הרבה מאוד שנים שלא היה ארגון הורים ארצי, קם על הרגליים.

גדעון פישר: וזו בחירה שהייתה לפני כחודש וחצי, כך שאם אני מצרף להישגים של משרד החינוך, כפי ששמענו אותם היום, והבשורות הטובות להורים על ההקלה בתשלומים להורים, אם זה סבסוד טיולים של 270 מיליון שקל, אם זה המסעות לפולין, בעשרות מיליוני שקלים עבור עשרות אלפי תלמידים, אם זה הנושא של מיזם השאלת הספרים, שמאות בתי ספר נכנסים אליו וזו הקלה להורים, הדברים האלה, בעיניי, הם התחלה מאוד מאוד טובה.

גדעון פישר: אני חושב שאנחנו אלופי עולם בלהעביר ביקורת, אבל גם צריכים לדעת לבוא ולומר שאפו וכל הכבוד למאמצים של משרד החינוך והעומדים בראשו, גם המנכ"לית שיושבת כאן וגם שר החינוך, שלצערי כבר לא כאן.

גדעון פישר: מה שחשוב לי מכול זה להעביר את המסר דרך יושבת הראש למשרד החינוך, לשתף את ארגון ההורים הארצי החדש בוועדות ההיגוי, גם בנושא של חלוקת הכספים של המסעות לפולין, גם בנושא של המלגות, גם בנושא של מיזם השאלת הספרים.

גדעון פישר: כל הדברים האלה הם דברים שאם ייעשו בשיתוף פעולה איתנו, עם ועד ההורים היציג שנבחר, זה יעשה טוב והבשורות תגענה עד אחרון ההורים במדינת ישראל.

סיגל ציוני: אני רוצה להתייחס לשתי נקודות.

סיגל ציוני: אמנם בחינות הבגרות הבאות לא קרובות, אבל יש את הנושא של ועדת ההקלות ללקויות למידה וההתאמות.

סיגל ציוני: ברור שיש כאן עניין שצריך להגיע לאיזה שהוא תהליך בהסכמה עם ארגוני המורים אבל לפחות אלינו, לשולחננו, הגיעו המון פניות של הורים שהם בבעיה, כי לא מילאו להם את הטפסים בגלל אי הסכמות עם ארגוני המורים ואני קוראת פה לבוא ולעשות את התהליך הזה בהסכמה עם ארגוני המורים ולדאוג שהדברים האלה יוסדרו.

סיגל ציוני: דבר נוסף שלא תכננתי לומר, אבל אחד הדברים שעשינו כשיצאנו לדרך בארגון החדש זה לבנות את השותפויות.

סיגל ציוני: אני סגנית יושב ראש ארגון ההורים הארצי ויו"ר ועד ההורים היישובי בחיפה.

סיגל ציוני: יצירת השותפויות זה באמת לבוא ולשבת לשיח עם כל השותפים.

סיגל ציוני: זה לא אומר שתמיד נסכים, רוב הסיכויים שהרבה פעמים גם לא, אבל יוצאים לדרך חדשה של שינוי אווירה ושינוי תפיסה.

סיגל ציוני: אני אומר משהו שאולי כנציגת הורים זה לא, איך אומרים?

סיגל ציוני: לא משווק את עצמי או אותנו טוב, אבל כשדיברו פה על גבולות ועל הגדרה של גבולות ועל שותפות ועל מעורבות והתערבות, אמרו התערבות, אז אני מאוד מכבדת מורים בתפיסת העולם שלי מתחילת הדרך ואני לא רואה מצב שבו אנחנו כהורים יכולים להסכים לקטע שהורים יקבעו מי יחנך, או מורים יקבעו מי יקבל- - - זה מאוד קומם אותי ואני חושבת שזו התחלת פשיטת רגל לכל תפיסת העולם של המערכת, יש גורמי מקצוע, אני אפילו לא יודעת מה הדיון של אזרחות, באמת שלא, אבל אם אנחנו רוצים לצאת לדרך חדשה, שילדים יכבדו מורה כשהוא נכנס ויכבדו מנהל ושאנחנו, כהורים, נחזיר לעצמנו את הסמכות ההורית, זה מתחיל אצלנו, וכשאני שומעת משפט כמו 'הורים מתוסכלים, ילדים אומללים', זה מאוד מצער אותי ומדאיג אותי ואני מקווה שבוועדת ההיערכות הבאה אנחנו נשמע אקורדים שהם של ביחד.

ג'מאל זחאלקה: אתם נשמעים כמו ועד הורים מטעם משרד החינוך.

סיגל ציוני: נכון, אתה צודק, אנחנו פרו משרד החינוך.

ג'מאל זחאלקה: אתם צריכים להילחם במשרד החינוך למען הילדים, לא לצאת בסיסמאות.

עינת וילף: חבר הכנסת זחאלקה, אנחנו לא- - -

גדעון פישר: אתה יודע שאיפה שיש מלחמות- - -

ג'מאל זחאלקה: זאת מלחמה, מאבק למען זכויות.

גדעון פישר: איפה שיש מלחמות שוכחים את הביטוי 'לאכול את הענבים ו- - -

ג'מאל זחאלקה: אתם עשיתם את זה טו-מאץ', הגדשתם את הסאה בנושא הזה, עם המחמאות שלכם למשרד החינוך.

עינת וילף: חבר הכנסת זחאלקה, אני קוראת אותך לסדר.

קריאה: זו הופעה מבישה.

עינת וילף: יובל כחלון, יושב ראש מועצת התלמידים והנוער הארצית, בבקשה.

יובל כחלון: תודה לך, גברתי יושבת הראש.

יובל כחלון: אני יובל כחלון, בן 17, מצפת, יושב ראש מועצת תלמידים ונוער ארצית.

יובל כחלון: בנושא ההיערכות, אני חייב לציין שהנושאים שהציגו כאן השר והמנכ"לית הם נושאים שכן מחלחלים למטה וכן אנחנו התלמידים ובני הנוער חווים אותם ומרגישים אותם, בין אם זה ההקלות במסע לפולין, בין אם זה עניין האלימות שאנחנו פועלים בצורה אינטנסיבית כלפיו, תנועות הנוער וערכים.

יובל כחלון: אני חושב שמה שחשוב לשים עליו דגש הוא העניין של מטרות מנחות.

יובל כחלון: מעבר לזכאות לבגרות וציונים גבוהים, חייבת להיות מטרה מנחה שהיא יצירת חברה ערכית.

יובל כחלון: אנחנו, בני הנוער, אנחנו דור העתיד, באמת שנקבל ערכים וניצור חברה ערכית והמסר למורים ואנשי החינוך, תזכרו לפעמים שלקבל 80 במקום 90 אבל לדעת שהלכו 10 נקודות על זה שאתה בן אדם יותר ערכי, בן אדם יותר טוב, לפעמים זה עדיף.

יובל כחלון: כך שתהיה לנו שנה מוצלחת, עם הרבה שיתופי פעולה.

עינת וילף: אנחנו בהחלט בעד.

עינת וילף: אתי אלוני, ראש מינהל חינוך, בבקשה.

אתי אלוני: טוב, שלום, צהריים טובים.

אתי אלוני: אני מבקשת לומר שאנחנו הולכים בעוד כשבועיים לשנה רווית רפורמות באופן משותף, בין אם זה המשך ובין אם זה התחלה.

אתי אלוני: יש לנו דרך ארוכה והאמת שהיא לא פשוטה, אבל אני רוצה כן להצטרף ולברך, אל"ף, על השותפות בחשיבה, גם אם יש מחלוקות ויש ולא מעטות והן גם הונחו כאן, כאן או במשרדך, המנכ"לית, או במשרדו של השר.

אתי אלוני: אני רוצה לברך על הבשורה על תשלומי ההורים לנושא הדיפרנציאלי, לנושא הטיולים השנתיים.

אתי אלוני: אני חושבת שזו בשורה חשובה והיו גם פה הרבה מאוד ויכוחים, הורים ישלמו, זה רשות, הילד לא ייצא והוא יישב בחדר מחשב וכו'.

אתי אלוני: אני מברכת על לקיחת האחריות בעניין הזה.

אתי אלוני: אני מבקשת להעלות ארבע סוגיות עקרוניות שהן גם לא חדשות, אבל אני מוצאת לנכון גם בפורום הזה להעלות אותן.

אתי אלוני: אחת, אנחנו בעוד שבועיים הולכים לפתוח את גניי הילדים 3-4 ואני מבקשת מיום חמישי האחרון שוב לצטט זעקה גדולה שלנו, של ראשי הרשויות, בעיקר הגדולות, שבאות וקוראות ובדרך אליכם שוב נייר שקורא לחשוב שוב על תוספת נדרשת לכוח האדם.

אתי אלוני: אני אמרתי את זה בוועדה הקודמת, כשהצגנו את ההיערכות, שישנן ראשי רשויות שפתחו את הכיס ואמרו 'אנחנו מממנים עלינו סייעת נוספת'.

אתי אלוני: ואמרנו שאנחנו עוד פעם הולכים לאיזה שהוא שינוי שכולנו מברכים עליו, אבל לא יכול להיות שהוא יהיה על פי הקופה ורצונו הטוב של ראש הרשות, ואנחנו מבקשים לחשוב על זה.

אתי אלוני: אני מבקשת להזכיר כאן, המנכ"לית, שעלה רעיון לשים את זה כעבודה מועדפת ולבדוק את האפשרות של מיד לפתוח את האופציה הזאת ואנחנו חושבים שהגיעה העת ואולי צריך לעשות משהו מהיר ולהביא את כוח האדם הזה, המסייע הזה, גם אם הוא יהיה עד דצמבר.

אתי אלוני: ועוד משהו קצר אבל גדול, וגם את זה את מכירה, גברתי יושבת הראש, זה מוביל אותי למשהו יותר גדול שצריך גם לומר אותו פה והמנכ"לית גם עליו יודעת, אנחנו מחכים לנושא צו החינוך, שנת הלימודים מתחילה, אנחנו, כשלטון מקומי.

אתי אלוני: ושמחתי לקריאתו של השר שלא לייצר דיפרנציאציה אלא ללכת לבסיס, אנחנו מבקשים שזה יקרה.

עינת וילף: תודה רבה.

עינת וילף: נעמי ריפתין, יושבת ראש המזכירות הפדגוגית בהסתדרות המורים.

נעמי ריפתין: אני מבקשת לחזור לדיון הפדגוגי בצורה מברקית.

נעמי ריפתין: אין ספק שעגלת החינוך היא עגלה עצומה, היא מייצגת את החברה שלנו, מלאה רבדים, משרד החינוך עושה עבודה ענקית ואדירה עם הרבה התמודדות, אבל כולנו צריכים לזכור שמי שעושה את כל מה שמשרד החינוך מחליט בשטח זה הגננות והמורים וכל דרגי ההוראה.

נעמי ריפתין: אנחנו חושבים שלטווח הארוך מספר אבני יסוד, מספר עמודי תווך, אם היו מתבצעים, וזה לא לשנה ולא לשנתיים, אני שמחה שהשר אומר שהוא יהיה לתקופה ארוכה, אולי אפשר להמשיך איתם, יש מגמות כאלה במשרד, אנחנו בהסתדרות המורים חושבים שתרומה פדגוגית עצומה לבנות ילד שלם עם ידע, עם השכלה, אבל גם אדם מלא ואזרח מלא, אנחנו צריכים לעשות את מספר הדברים שאני אציין.

נעמי ריפתין: אחת, צמצום מספר התלמידים בכיתות.

נעמי ריפתין: כל מורה אחרי חצי שנה בכיתה, כל גננת, מבינים שזה בלתי אפשרי לחנך 35 או 40 ילדים, לתת תשומת לב לילד, ללמד ילד כמו שצריך, לבנות ילד עצמאי וחושב.

נעמי ריפתין: גני ילדים, אין אבסורד גדול מזה, ש-35 ילדים בני 3, 4 ו-5 יהיו בגנים, איך אפשר להגיע לילד?

נעמי ריפתין: אנחנו רוצים להידמות ל-OECD.

נעמי ריפתין: שתיים, הפרטה זוחלת של בתי הספר הציבוריים, צריך לעשות מלחמה בנושא ולתת לכל הילדים את מקצועות הנשמה.

נעמי ריפתין: הסיבה שהורים מחפשים את הפרטי, כי אין להם כיתות קטנות ואין להם מקצועות נשמה.

נעמי ריפתין: פיתוח מקצועי למורים.

נעמי ריפתין: מנכ"לית משרד החינוך, אין מקום למורה לבחור משהו בשביל הנשמה שלו, הכול מוכתב מלמעלה.

נעמי ריפתין: כמובן שינוי בבגרויות.

קריאה: אתם עשיתם את זה.

נעמי ריפתין: אנחנו ביקשנו 20% לנשמת המורה.

נעמי ריפתין: ומסלול מקצועי בעל יסודיים שחסר מאוד.

עינת וילף: תודה רבה.

עינת וילף: אשר אוחנה, בבקשה.

אוחנה: שלום רב.

אוחנה: אני רוצה לדבר על נושא שהוא קצת שונה, לא שמעתי בכלל שדיברו עליו, הנושא של מצב חירום, בדרום בעיקר, בזמן מלחמה או גראדים.

אוחנה: אני מבקש התייחסות איך המערכת נערכת השנה למקרים כאלה, אני מקווה שלא יהיו לנו, איך התלמידים ממשיכים ללמוד דרך הבית.

אוחנה: אני יודע שהייתה תכנית, אבל היא לא כל כך הצליחה, זה לא כל כך הלך, הייתה איזה שהיא בעיה עם זה.

אוחנה: אני מבקש התייחסות, האם אנחנו נערכים, האם יש איזה שהיא תכנית מיוחדת לנושא הזה.

אוחנה: זה אחת.

אוחנה: שתיים, הנושא של סגירת בתי הספר.

אוחנה: הייתי רוצה לדעת האם יש מדיניות איך קובעים לגבי סגירת בתי הספר, האם זו מדיניות שהיא כלל ארצית, זה נמצא ברשות המקומית או במקום אחר, כי אנחנו לפעמים שומעים על החלטות טובות, כמו ראש העיר רוביק דנילוביץ שקיבל החלטה לסגור בתי ספר, ולעומת זאת במקומות אחרים שלא סגרו את בתי הספר.

אוחנה: ועוד דבר אחד אחרון, קטן, נושא פולין.

אוחנה: שמעתי שהשר התייחס לנושא פולין, אני מאוד שמח שמעלים את נושא פולין, אבל צריך לקחת את זה שוב פעם בחשבון, כשנותנים את כל ההקלות שיש וכל הדברים הטובים שיש שם, יש הרבה תלמידים שעם כל הרצון טוב, כשהם לא יוצאים לטיול הזה הם נשארים מאוד מאוכזבים.

אוחנה: אנחנו לא מתייחסים אליהם ולא רואים אותם, אז אני מבקש גם אליהם להתייחס.

אוחנה: תודה.

עינת וילף: תודה רבה.

עינת וילף: וכמו שאמרתי, נתייחס לזה גם בישיבות בהמשך.

עינת וילף: אישית פה אני חושבת שזו טעות לשלוח אותם בגיל תיכון.

עינת וילף: אבנר ביטון, יושב ראש הנהגת ההורים בבאר שבע, בבקשה.

אבנר ביטון: שלום לך.

אבנר ביטון: אני בא לדבר מנקודה שכל כמה חודשים ישנה איזה הסלמה בדרום ובבאר שבע נופלים גראדים.

אבנר ביטון: עד עכשיו נפגעו כחמישה מוסדות חינוך בבאר שבע.

אבנר ביטון: היה לנו עד עכשיו המזל שלא שלחנו את הילדים לפני כן לבתי הספר ואני לא רוצה לחשוב מה היה קורה אם היו בבית הספר תלמידים באותו זמן.

אבנר ביטון: אני נוגע בנקודה אחת, גני הילדים.

אבנר ביטון: יש מספר גני ילדים בבאר שבע ואני יודע שגם באזור הדרום שלא ממוגנים.

אבנר ביטון: אני לא מצפה ואני לא יודע איך גננת וסייעת יכולות לקחת 35 תלמידים, לשים אותם מתחת לשולחנות כשישנה אזעקה.

אבנר ביטון: אני מבקש למגן, לתת מרחבים מוגנים לגנים האלה.

עינת וילף: תודה רבה.

עינת וילף: זיוה מקונן דגו, מהאגודה הישראלית למען יהודי אתיופיה.

זיוה מקונן דגו: כבוד יושבת הראש, כבוד המנכ"לית.

זיוה מקונן דגו: קודם כל אני רוצה לברך גם את השר וגם את המנכ"לית שלקחו את הנושא של הטיפול בתלמידים יוצאי אתיופיה ברצינות.

זיוה מקונן דגו: כבוד השר, בטקס הענקת פרס ישראל גינה את הגזענות ואת תופעת הגזענות שיש כלפי יהדות אתיופיה בכלל, והמנכ"לית בהחלט לקחה על עצמה את הטיפול באופן אישי לגבי החלטות של השר לסגור את בתי הספר שהם 100% ו-50% יוצאי אתיופיה.

זיוה מקונן דגו: עם זאת בסופו של דבר הילדים האלה, יוצאי אתיופיה, בשלושה בתי הספר שהוחלט לסגור אותם השנה והם נסגרו, הם אלה שנענשים, הם אלה שנאלצים לצאת בהסעות כדי להשתלב, כדי לדאוג לאינטגרציה.

זיוה מקונן דגו: התופעה הזאת, אם תמשיך, ואנחנו יודעים שהיא תמשיך, כי יש בריחה גדולה של הורים אחרים או ילדים אחרים מבתי הספר שיש בהם ריכוז גבוה של תלמידים יוצאי אתיופיה, והבעיה הזאת היא בעיה חברתית ישראלית.

זיוה מקונן דגו: ההוצאה של ילדים או סגירה של בתי הספר האלה והפיזור זה לא הפתרון, הפתרון הוא איך מאפשרים לאחרים להשתלב והבעיה היא לא של יוצאי אתיופיה בלבד, אלא לאפשר לכלל האחרים שישלמו את המחיר.

זיוה מקונן דגו: לא רק יוצאי אתיופיה צריכים לשלם את המחיר.

עינת וילף: תודה רבה.

עינת וילף: רג'א זעאתרה, בבקשה.

רג'א זעאתרה: תודה, גברתי יושבת הראש.

רג'א זעאתרה: אני נציג ועדת המעקב לענייני החינוך הערבי.

רג'א זעאתרה: בשנים האחרונות אמנם יש יותר השקעה בחינוך בכלל ובחינוך הערבי, כתוצאה מיישום, עדיין חלקי, של המלצות הוועדות המשותפות למשרד החינוך, הוועד הארצי וראשי רשויות המקומיות וועדת המעקב לענייני חינוך ערבי.

רג'א זעאתרה: אנחנו דורשים להפוך את ההמלצות לתכנית חומש מתוקצבת בדגש על לא ניהול פערים, לא צמצום פערים, אלא סגירת פערים.

רג'א זעאתרה: זה כשלעצמו חשוב מאוד, אבל זה לא הדבר היחידי, נחוץ גם שינוי במדיניות.

רג'א זעאתרה: אגב, הוויכוח הזה על נושא השנה, בגין ובן גוריון, איך ייתכן שבחינוך הממלכתי הדתי יש אפשרות לניהול עצמי, שהם יכולים לקבוע בעצמם ומתייעצים איתם על מה ללמד ועל מה לחנך, ואילו בחינוך הערבי כופים את זה בלי להיוועץ עם אף אחד.

רג'א זעאתרה: אותה מגמה אנחנו עדים גם בפולין, כשמכריחים עכשיו מורים ערבים להיסטוריה לעשות השתלמות בעניין השואה.

רג'א זעאתרה: אנחנו כמובן לא נגד לימוד השואה, להיפך, אבל כאשר עושים דברים בכפייה זה לא הולך טוב.

רג'א זעאתרה: יש החלטה של משרד החינוך להקים מחדש ועדה משותפת בעניין תכני לימוד.

רג'א זעאתרה: אני קורא למנכ"לית להפעיל את הוועדה הזאת.

רג'א זעאתרה: ועניין אחרון, העניין של הוראת השפה הערבית בבתי ספר יהודיים.

רג'א זעאתרה: זה גם תורם לקידום שוויון, זה גם תורם להעסקת נשים ערביות וזה בעיקר תורם לכך שהאזרחים היהודים במדינת ישראל גם יכירו את המיעוט הערבי הפלשתיני שחי בקרבם.

רג'א זעאתרה: תודה.

עינת וילף: תודה רבה.

עינת וילף: קרן קסטנבנד.

קרן קסטנבנד: שלום.

קרן קסטנבנד: אני רוצה להתייחס לנושא של פיקוח של תקציב החינוך ברשויות המקומיות.

קרן קסטנבנד: אני מקרית שמונה, אנחנו יודעים שיש פערים מאוד מאוד גדולים בין הרשות המקומית לרשויות האזוריות בפריפריה הצפונית.

קרן קסטנבנד: לאחרונה התבשרנו ש-30 מיליון שקלים מתקציב הרשויות המקומיות בנושא החינוך צומצם, רציתי לדעת קודם כל בנוגע לפיקוח על זה.

קרן קסטנבנד: ובנוגע לחינוך בלתי פורמלי שלא הייתה לזה הרבה התייחסות ברשויות שהאוכלוסיות שם מאוד מוחלשות, אני חושבת שחינוך בלתי פורמלי ראוי שיהיה חזק.

קרן קסטנבנד: בקרית שמונה, אנחנו יודעים, שנסגרו כ-10 מתנ"סים והחינוך הבלתי פורמלי בפריפריה, צריך בהחלט לחזק אותו.

עינת וילף: תודה רבה.

עינת וילף: אודי פלג, בבקשה.

אהוד פלג: היות שהזמן קצר, אז בצד ההתפעלות מהדברים שקודמו באמת במשרד, אני רוצה להתייחס לשני היבטים, היבט אחד פדגוגי ערכי, שני פדגוגי צרכני.

אהוד פלג: לגבי פדגוגי ערכי, אנחנו היינו עדים בשנה האחרונה לרעידת אדמה צרכנית ששינתה את סדרי היום הממשלתיים וביטאה באמת מצוקה של הצרכנים, אבל חלק מהמצוקה הזאת, כפי שגם עלה בוועדות השונות, הייתה התנהגות ערכית של המגזר העסקי כלפי הצרכנים שלא ביטאה ערכים שמערכת החינוך אמורה להכשיר בהם את אזרחיה מחר, שימצאו את דרכם למגזר העסקי.

אהוד פלג: ערכים כמו רגישות חברתית, כמו התחשבות, כמו ערבות הדדית החליפו מקום עם הישגיות ומקסום רווחים כחזות הכול בשיטת מצליח.

אהוד פלג: השאלה שלי איפה המחאה הצרכנית של השנה האחרונה קיבלה ביטוי בתכניות הלימודים של השנה הבאה.

אהוד פלג: ההיבט הצרכני נוגע לספרי הלימוד.

אהוד פלג: כאן ההוצאה הכבדה ביותר הייתה ונשארה ספרי הלימוד.

אהוד פלג: יש בעניין הזה הרבה מאוד רפורמות מבורכות במשרד, הן לא כל כך מחלחלות לשטח, ישנה הוראה בחוזר מנכ"ל לשנת 2005, שמ-2010 לא יהיו יותר חוברות עבודה שמכפילות את מחיר הספרים בכל מקצוע ואף על פי כן ברשימת ספרי הלימוד של השנה הזאת אנחנו מוצאים חוברות עבודה.

אהוד פלג: נכון, יצאה לפני חודש הוראה של המנכ"לית לא לרשום בספרים ולא לרשום בחוברות כדי שניתן יהיה באמת להשמיש את מפעל הספרים המשומשים גם שלא בתוך מפעל ההשאלה המבורך, אבל הדברים האלה מקבלים הוראות אחרות בחוזרי מנכ"ל אחרים ולכן אנחנו מבקשים לעשות סדר עם הדברים, בעיקר להשגיח על אכיפה ויישום על ידי בתי הספר.

עינת וילף: אתי בנימין, בבקשה.

אתי בנימין: תודה רבה.

אתי בנימין: מי שלא מכיר אותי, אני יושבת ראש הנהגת ההורים הארצית.

אתי בנימין: אני רוצה, בבקשה, להתייחס למספר נקודות, ברשותך, ממש בקצרה.

אתי בנימין: קודם כל נושא ספרי הלימוד, אני מברכת על הפרויקט של משרד החינוך להשאלת ספרי לימוד והלוואי שזה היה פרויקט חובה בכל בתי הספר.

אתי בנימין: יחד עם זאת דיברתם על ספרים דיגיטליים, דיברתם על מחשוב מערכת החינוך, הקדמה למאה ה-21, אני מבקשת לדעת האם באותם בתי ספר בהם הכנסתם את הקדמה הזאת קיבלתם אישור ממשרד הבריאות, כי ידוע לי וראיתי מחקרים לא מעטים על טכנולוגיית ה- Wi-Fiשבאמת עלולה לעשות נזק בלתי הפיך לילדים.

אתי בנימין: אני מבקשת את ההתייחסות של משרד החינוך לזה, ואם אין משרד הבריאות אז לעצור את כל הפרויקט.

אתי בנימין: הנושא של מפגעים בטיחותיים בבתי ספר.

אתי בנימין: אני רוצה לדעת כמה התקציב של משרד החינוך השנה, כמה הוציא המשרד לטיפול במפגעים בטיחותיים להיערכות לפתיחת שנת הלימודים.

אתי בנימין: אנחנו לא מוכנים יותר לתאונות האלה שקורות לילדים, כמו שראינו עם התלמיד אלון רונן ז"ל בחצר בית הספר.

אתי בנימין: חלילה אם זה היה קורה ביום לימודים, הרבה יותר תלמידים יכלו שם להיפגע ואני ממש מבקשת את כל הבדיקות האלה ואת כל הטיפול במפגעי הבטיחות לעשות בצורה היסודית ביותר ולא לחסוך כסף על גב הילדים.

אתי בנימין: נושא אבטחת מוסדות חינוך.

אתי בנימין: נוספו גני ילדים, אנחנו רוצים לדעת כמה מאבטחים יהיו חסרים בפתיחת שנת הלימודים ואיך נערכים לזה.

אתי בנימין: הנושא הנוסף זה נושא של הסעות של החינוך המיוחד.

אתי בנימין: הרבה רשויות מקומיות נוהגות שלא לתת הסעות לילדי החינוך המיוחד עד אחרי החגים ולחסוך את הכסף הזה.

אתי בנימין: אנחנו דורשים שיהיו הסעות מהיום הראשון של הלימודים לכל ילדי החינוך המיוחד.

עינת וילף: תודה רבה.

עינת וילף: דר' יעל שטיין.

יעל שטיין: קודם כל אמנם אני באה לפה כרופאה אבל יש לי ניסיון עשיר בחינוך, אני ניהלתי מערכת של גני ילדים במשך כמה שנים והייתי יושבת ראש ועד הורים בגן ילדים.

יעל שטיין: משרד החינוך מכניס Wi-Fi בבתי הספר בניגוד ברור להמלצת משרד הבריאות ולהמלצת המשרד להגנת הסביבה.

יעל שטיין: אני נכחתי בכל הדיונים הרלוונטיים, אני מתעסקת בסיפור הזה כבר שנה וחצי, אני פניתי גם ליועץ המשפטי לממשלה בעניין הזה וקיבלתי את תשובתך, אני חושבת, ותשובתך אומרת שאתם בודקים את העניין.

יעל שטיין: העניין נבדק ויש הנחיות ברורות וזה לא שמשרד החינוך מציע לבתי הספר את ה-Wi-Fi, משרד החינוך מכריח את כל בתי הספר להטמיע את ה-Wi-Fi בלי שום אופציה לעשות משהו אחר.

יעל שטיין: אני מאוד מעריכה את כל התכניות החדשות, את כל הדברים שאתם עושים, אני יודעת כמה קשה לנהל מערכת חינוך, היה לי ניסיון אישי מאוד קשה, התנהלות עם גננות, עם הורים, עם כל הדברים האלה, אני מאוד מעריכה, אבל זו תהיה בכייה לדורות אם אתם תקרינו עכשיו את כל ילדי ישראל.

עינת וילף: תודה רבה.

עינת וילף: דוד בר דרור.

דוד בר דרור: אני רוצה להמשיך בכיוון של יעל.

דוד בר דרור: הנושא של ה- Wi-Fiהוא הקטע הקטן.

דוד בר דרור: טלפונים, יש הנחיה לא להכניס, איפה הפיקוח, למה אין אכיפה?

דוד בר דרור: בנושא הזה יצא מסמך לאחרונה של ממשלת ארצות הברית, הוא מעלה הרבה תהיות, אני לא אכנס לזה, קצר הזמן, אבל ראוי היה שמישהו ייקח את עצמו ויכניס חשיבה מחדש.

דוד בר דרור: שתיים, ב-5 לפברואר השנה הונח מסמך על ידי פרופ' אלי שטרן על הנעשה בבאר שבע והסביבה.

דוד בר דרור: אני מדבר על 1,035 חומרים באוויר.

דוד בר דרור: אני רוצה להזכיר לכולנו, אנחנו הולכים להוריד 50,000 משפחות דרומה בשנתיים הקרובות במסגרת פרויקט צה"ל דרומה, מי לוקח אחריות?

דוד בר דרור: אני שואל את הגברת, כדאי ללכת על זה מהר למנכ"ל משרד ראש הממשלה.

עינת וילף: תודה רבה.

עינת וילף: רוני קלר, בבקשה.

רוני קלר: אני יושב ראש פורום לסלולריות שפויה, עמותה רשומה שמתעסקת בקרינה בלתי מייננת ומחפשת לעשות איזונים בנושא הקרינה.

רוני קלר: אני קורא את הדברים מהכתוב, למנכ"לית יש את הדף.

רוני קלר: כבר בפתח הדברים מודגש בזאת שישנו חוזר מנכ"ל משרד החינוך, המלמד על זהירות מונעת שיש לנקוט עת באים התלמידים להשתמש במכשיר הטלפון הסלולרי.

רוני קלר: חוזר מנכ"ל זה מדגיש כי ישנן השלכות בריאותיות מהקרינה האלקטרו מגנטית הנפלטת ואף אומר כי בחודש מאי 2011 הגדיר ארגון הבריאות העולמי את הקרינה הנפלטת מטלפונים סלולריים כמסרטן אפשרי.

רוני קלר: עוד נאמר בחוזר מנכ"ל זה כי משרד הבריאות אימץ את עקרון הזהירות המונעת, בדגש על אוכלוסיות הילדים ובני הנוער.

רוני קלר: חוזר מנכ"ל זה לא נולד ביום בהיר אחד, כך סתם- - -

עינת וילף: תודה רבה, אני מצטערת, אין זמן לקריאה- - -

רוני קלר: אני באמצע הדברים.

עינת וילף: אני מבינה, אבל אני מצטערת, ארבעה דוברים דיברו בנושא הזה.

רוני קלר: אני מבקש את ההתייחסות של המנכ"לית למסמך הזה, יש לה אותו, ואני מבקש גם את ההתייחסות של השר.

רוני קלר: חבל לי שהוא לא פה.

עינת וילף: בסדר גמור.

עינת וילף: תודה רבה לך.

עינת וילף: בזאת הסתיימו הדוברים, אני רק אומר שהיו בקשות והגיעו גם שאלות לוועדה, שאלות בכתב, הרבה עסקו בנושא של גני הילדיים, היום הארוך, החיבור בין גני הילדים לבין הצהרונים, הרבה מאוד מכתבים ושאלות שהגיעו בנושא הזנה, גם שאלות פרטניות, גם מה שייעשה בגני הילדים הארוכים, מה יקרה בבתי הספר עם הצהרונים, והרבה מאוד שאלות שעסקו גם בהכנה לשילוב, הכנת המורים לשילוב ועלויות של אבחונים.

עינת וילף: לפני שכל שאר הדיון חוזר אליכם ולאנשי המשרד אני רוצה לשאול שני דברים קטנים.

עינת וילף: קודם כל אני מבינה מהדברים שעלו כאן שבנוגע לסייעות הרפואיות לילדים בגילאי 3 עד 5, כיוון שזה עדיין לא חובה אבל זה חינם, הנושא הזה נמצא במשא ומתן מול האוצר.

עינת וילף: אני מבינה שמדובר בסכום של 6.5 שקלים, זה נכון, אורי?

קריאה: אני לא מכיר את הסכום הזה.

קריאה: ייתכן.

עינת וילף: אוקי, ייתכן.

קריאה: גברתי, אני רוצה רק להזכיר שהם הגישו תלוש שכר פעם קודמת ולפי התלוש הזה זה יוצא 3 נקודה משהו.

עינת וילף: אני מתייחסת לנושא של הסייעות הרפואיות, ושוב אני קוראת כאן חד משמעית לסגור את הנושא מוקדם, לא לחכות.

עינת וילף: מדובר ככל הנראה בסכום מאוד פעוט, כדי לאפשר שילוב של ילדים.

עינת וילף: גם אם זה חינם וזה לא חובה, להתחיל את השילוב כבר עכשיו.

עינת וילף: בזמנו עלה רעיון, ואני מבקשת ליישם אותו, שבתי ספר יחויבו להציג את בדיקות הבטיחות, כמו שמוצג במעליות.

עינת וילף: בתי הספר אומרים שיש להם אותם, אבל שהדבר יהיה מוצג במקום ברור ובולט ואני אשמח לשמוע תגובה לדבר הזה, כי עלה גם רעיון לחוקק, אבל אם אפשר בלי חוק אשמח, ואם לא, יהיה חוק.

עינת וילף: ולבסוף אני רוצה לשאול איזה הנחיות יש ליום הראשון של פתיחת שנת הלימודים.

עינת וילף: כפי שאת ודאי יודעת, אני מאמינה שמה שלא עושים בתחילת השנה לא יקרה מאוחר יותר בכל הנוגע להנחלת כללים, כללי התנהגות.

עינת וילף: למדנו כאן בסדרה ארוכה של דיונים ששום דבר לא מובן מאליו לילדים, כל דבר שקשור באיך להיות תלמיד, איך להתנהג בכיתה, איך להתנהג בהפסקה.

עינת וילף: הדברים האלה צריכים להיות מובהרים, הם צריכים להיאמר בצורה ברורה בתחילת השנה ומכאן ואילך לאפשר למורים להקדיש את כל הזמן הנדרש, גם על חשבון לכאורה התקדמות בחומר, כי אחרי זה משלימים את זה פעמיים ויותר, לאפשר למורים את הזמן, גם בינם לבין עצמם להתייעץ, למצוא פתרונות ולהבטיח שהכללים נאכפים באופן עקבי, באופן שווה, כל העת.

עינת וילף: אני מאוד הייתי שמחה אם תצא המלצה, גם אם זה לא הנחיה, שתבקש שאת היום הראשון לפתיחת שנת הלימודים להקדיש להדרכת הילדים בהתנהגות בבתי הספר כדי מהתחלה להבהיר מה הן הציפיות ולא להשאיר את הדברים האלה להמשיך.

עינת וילף: אני רוצה גם לשאול אם תהיה התייחסות לבינוי, אם יש מחשבות על איך לתגמל בתי ספר ששומרים היטב על בית הספר.

עינת וילף: זה קשור גם להתנהגות, ונדליזם עולה הרבה מאוד כסף למערכת, חייבת להיות דרך שבה לצורך העניין בתי ספר שהראו שהם שומרים היטב על בית הספר ועל הציוד יקבלו תקציב למשל שלא נוצל, או דברים בסגנון הזה, כדי להראות שבכל זאת לא רק מתקנים את מה שהתקלקל, אלא שמהתחלה דואגים גם שיהיו נורמות ראויות של התייחסות לבינוי ולציוד.

עינת וילף: קודם כל תודה רבה על החזקת המעמד עד עכשיו ואני אשמח אם תתייחסי לפי הסדר שאת בוחרת לנושאים שעלו.

דלית שטאובר: אז קודם כל אני אבקש מיגאל צרפתי להתייחס לנושא הבינוי שעלה כאן, ואחריו אני אבקש מאריה מור להתייחס לכל נושא הביטחון והבטיחות.

דלית שטאובר: אלה נושאים מאוד כבדים שעלו כאן, אחר כך תהיה התייחסות לנושא של הבריאות שעלה כאן, נעשה קודם הכרה של שלושת הנושאים האלה ואחר כך לפי הסדר.

יגאל צרפתי: שלום לכולם.

יגאל צרפתי: אני אסקור בקצרה את כל הפעילות שנקט מינהל הפיתוח במשרד החינוך בשותפות עם גורמים אחרים בתוך המשרד כדי להבטיח ששנת הלימודים הקרובה תיפתח בצורה תקינה.

יגאל צרפתי: אז קודם כל אנחנו למעשה עובדים כשיטה על פני שני טווחי זמן.

יגאל צרפתי: ישנו הטווח המיידי, שהוא בעצם מתן מענים מיידיים פחות או יותר לפתיחת שנה, באמצעות מבנים יבילים במקומות בהם יש לנו בעיה של קורת גג ויש גידול בתקן ואין אפשרות לצאת להליך בנייה מסודר.

יגאל צרפתי: במסגרת זו אנחנו תקצבנו הקיץ כ-255 מבנים יבילים בעלות של 25 מיליון שקלים.

יגאל צרפתי: בנוסף העביר המשרד, באמצעות מינהל כלכלה ותקציבים, סכום של 55 מיליון שקל לטובת שיפוצי קיץ-בטיחות וכל הדברים שכרוכים בהכנת מוסדות החינוך, ובנוסף אנחנו הקצינו 40 מיליון שקל לטובת שיפוצי מוסדות חינוך לצורך הכנתם לתחילת שנת הלימודים.

יגאל צרפתי: במסגרת זו אנחנו התאמנו מבנים שעמדו ריקים לטובת מוסד חינוכי ראוי, או סגירת קומות עמודים וכל מיני אלתורים מכל מיני סוגים כדי לתת מענה בזמן קצר.

יגאל צרפתי: סך הכול תקצב המשרד 120 מיליון שקל לטובת המטרה הזו של פתיחת שנת הלימודים עם הסעיפים הללו שהזכרתי.

יגאל צרפתי: דובר בהרחבה בבוקר על הנושא של גני 4-3, אני אתן את זה יותר מכיוון המספרים.

יגאל צרפתי: תוקצבה בנייתם של 1,361 גני ילדים בהיקף תקציבי של מיליארד ו-300, כפי שאמר השר.

יגאל צרפתי: כיום יש אירועי בנייה של גנים 4-3 בכ-170 רשויות מקומיות ברחבי הארץ.

יגאל צרפתי: מתוך הגנים שייפתחו השנה, אותם 860 במספר, 550 הם תוצר של בנייה חדשה שבנייתם תסתיים לקראת תחילת שנת הלימודים הקרובה כשהשאר זה התאמות שנעשו במבנים קיימים.

יגאל צרפתי: כמובן שככל שינקוף הזמן אנחנו מצפים שמתקופת החגים וצפונה, עד לינואר יצטרפו עוד לא מעט גנים לתוך המערכת כך שיוכלו להחליף כל מיני פתרונות זמניים בפתרונות קבע ראויים.

יגאל צרפתי: בנייה של בתי ספר – משרד החינוך בשנת התקציב 2012 תקצב בנייה של כ-1,900 כיתות לימוד.

יגאל צרפתי: למעשה זה כולל גם תקציב שהוקדם לנו בשנת התקציב, זאת אומרת זה תקציב 2012 פלוס הקדמה.

יגאל צרפתי: כמובן שכפי שאתם יודעים יש פרויקטים מאוד גדולים, בהמשך אני אתן גם סקירה כמה בתי ספר חדשים ייפתחו לקראת שנת הלימודים החדשה, כמובן שיש לנו פרויקטים שהם מאוד גדולים, בהיקפים של עד קרוב ל- לפרויקט, כך שהדברים האלה מן הסתם- - -

עינת וילף: יגאל, אני אבקש, כיוון שנשאלו כאן המון שאלות, אם תוכל לגשת לשאלות.

יגאל צרפתי: זה החלק הקל, כי למעשה בכל מה שנוגע לתחום שלי, אז קודם כל עלתה פה סוגיה של בית ספר הרים בגבעת עדה.

יגאל צרפתי: בית ספר הרים הוא בית ספר שלמעשה אנחנו לקחנו מבנה ישן שקיים בגבעת עדה והתאמנו אותו לטובת הצרכים שלו, עבור הילדים שנכנסו לשם לדעתי לפני שנתיים בפעם הראשונה.

יגאל צרפתי: כל מי שמכיר את זה מקרוב יודע כמה מאמץ וזמן הושקע לטובת העניין.

יגאל צרפתי: במהלך חודש מרץ האחרון אנחנו גם תקצבנו בהיקף של כ-5 מיליון שקל בנייה של שלב נוסף בבית הספר.

יגאל צרפתי: אני מבין שהדבר הזה מתעכב, לא מתקדם כמו שצריך.

יגאל צרפתי: אני מודיע, גם להורים שנמצאים פה, אני אקח את הדבר הזה באופן אישי כדי לקדם אותו וכל חסם שיעמוד בדרך, אם זו המועצה, אם זה גורם אחר, אנחנו נדאג להתגבר עליו.

יגאל צרפתי: פה הפרויקט מתוקצב ואנחנו לא רואים שום סיבה שהוא לא ייצא לדרך ונעשה כל דבר לזרז את העניין הזה.

יגאל צרפתי: מיגון מוסדות חינוך, בדגש על פערי מקלוט כפי שעלה בקונטקסט של באר שבע במקרה הזה.

יגאל צרפתי: אז קודם כל מי שאמון במדינת ישראל וקובע את הצרכים של מיגון מוסדות חינוך וכל מבנה אחר הוא פיקוד העורף.

יגאל צרפתי: למעשה פיקוד העורף הוא הגוף שהרשות המקומית צריכה לפעול מולו לעניין הזה.

יגאל צרפתי: יש היום הליך של השלמת פערי מיגון בטווח של עד- - -

אתי בנימין: איפה האחריות של משרד החינוך?

יגאל צרפתי: תיכף אני אגיד.

יגאל צרפתי: למעשה היום יש הליך שפיקוד העורף מתקצב בהיקף של 80 מיליון שקל כיסוי פערי מקלוט בטווח של עד מעוטף עזה, הוא גם מתכנן והוא גם מבצע.

יגאל צרפתי: זו חלוקת העבודה, כך הייתה מאז ומעולם.

יגאל צרפתי: כל דבר מן הסוג הזה ראוי שהעירייה תפעל מול פיקוד העורף.

יגאל צרפתי: נושא נוסף שעלה פה , אני לא מומחה לו אבל אני חושב שרותם או מישהו מחבריי יידע להרחיב עליו, נושא ה-Wi-Fi.

יגאל צרפתי: אני רק יודע שיש היום ועדה שיושבת על המדוכה יחד עם המומחים לנושא קרינה- - -

דלית שטאובר: היא כבר פרסמה, עירית תתייחס לזה.

יגאל צרפתי: בסדר, אני פשוט יודע שקיימת ועדה כזו.

רוני קלר: אם יש ועדה, למה אתם דוחפים את זה?

עינת וילף: אני מבקשת לא להפריע.

יגאל צרפתי: זה לא תחום ישיר שלי, אני מאמין שייתנו לך תשובה רחבה.

יגאל צרפתי: דבר נוסף לשאלה שהועלתה על שיפוצים במוסדות חינוך או טיפול במפגעי בטיחות או דברים כאלה.

יגאל צרפתי: אני רוצה רק להזכיר שהחובה לתחזוקת מבנים היא חובה ישירה של הרשות המקומית, שכמובן המשרד במה שיכול לעזור עוזר כמדי שנה.

יגאל צרפתי: זהו, עד כאן דברים שנוגעים לתחום שלי.

עינת וילף: אז רק השאלה עדיין על הנושא של חיבור חינוכי בין היחס של מי שנמצאים בתוך בית הספר לבית הספר, לציוד, לבין העלות של השיפוצים.

עינת וילף: זה אצלך, זה לא אצלך?

דלית שטאובר: אני אגיד לך מה התשובה לזה, לעניות דעתי.

דלית שטאובר: ההתקדמות של המהלך של הניהול העצמי היא בסופו של דבר תביא בהכרח לקשר הזה שאת מדברת עליו, שהוא קשר ראוי והכרחי.

דלית שטאובר: מאחר שאם מנהל המוסד אחראי על התקציבים שלו, ככל שהוא חוסך בצבע ובשיפוצים, הכסף הזה נשאר לו לצרכים אחרים.

דלית שטאובר: אנחנו ראינו שמוסדות בניהול עצמי, למשל כמה הם חוסכים חשמל, כמה הם מוודאים שילדים יכבו את המזגנים כשהם יוצאים, משום שבסופו של דבר הכסף הזה נותר לצרכים אחרים.

דלית שטאובר: אני מאמינה שמעבר לרעיון הזה שהעלית כאן עכשיו, שננסה בהחלט לדחוף אותו יחד עם השלטון המקומי באופן עקרוני, כי הוא נכון, גם המהלכים שאנחנו עושים יקדמו את זה.

יגאל צרפתי: כתב לי בינתיים באס.

יגאל צרפתי: אמ.

יגאל צרפתי: אס ראש המועצה של בנימינה-גבעת עדה שהוא מתחייב לצאת למכרז לבניית שלב ב' תוך חודש.

יגאל צרפתי: אז אנא שימרו שהדבר הזה קורה, במידה שיש בעיה- - - אירוע בנייה לא קשור בהכרח לשנת לימודים, ראוי שייצא כמה שיותר מהר ולא יתעכב.

אריה מור: אני אתחיל בנושא הביטחון.

אריה מור: נמצא יחד איתי ניצב משנה ישראל סינגר, רמ"ח אבטחה במשטרת ישראל, כי האחריות המלאה לאבטחת מוסדות חינוך היא של משטרת ישראל, אבל אנחנו עובדים בשיתוף פעולה מלא בהכנת מערכת החינוך ופרויקט האבטחה.

אריה מור: הפעילות של משרד החינוך יחד עם מה שהמשטרה ביצעה בשנה האחרונה מתמקדת בעיקר במגזר הלא יהודי, פיתחנו מערכת של קב"טים במגזר שלא היו במהלך שנים, היינו צריכים להכשיר אותם ולהכין אותם למהלך, הוצבו שומרים במגזר הלא יהודי ברשויות, במקום 132, בפועל, בגלל בעיות ברשויות, 104 שומרים.

אריה מור: נתנו את ה-28 תקנים שלא נוצלו לרשויות שמנצלות ובספטמבר הקרוב יתחילו 132 תקנים כאשר שלב ב' בהחלטת הממשלה על 149 תקנים נוספים יהיו בינואר 2013.

אריה מור: בנושא המאבטחים, אנחנו עשינו את כל ההיערכויות יחד עם המשטרה, כנסי מאבטחים, כנסי קב"טים, התארגנויות ברשויות המקומיות.

אריה מור: רוב העבודה היא ברשות המקומית, מכרזים, התקשרויות עם חברות האבטחה וכו'.

אריה מור: אנחנו לא יודעים על פערים חוץ ממספר מקומות שאני אמנה- - -

עינת וילף: כלומר לא ידוע על פערים מבחינת מאבטחים בגנים ובבתי ספר?

אריה מור: כן, ממספר מקומות.

עינת וילף: חוץ ממספר מקומות בודדים שהם בטיפול.

אריה מור: חוץ ממספר מקומות שאני אמנה כרגע ויש להם פתרון.

אריה מור: יש באילת בעיה של מספר מאבטחים, כנראה שיש לזה פתרון, מטפלים בזה כרגע.

אריה מור: יש בעיה בבת ים, שהמכרז לא צלח וכרגע מטפלים להעביר את המכרז, על מנת שהנושא הזה יוכל להיות מופעל באמצעות חברות אחרות שלא זכו במכרז הרגיל של המועצה.

אריה מור: בעיריית ירושלים, במשך שנים, זה עשור, זה לא יום אחד, יש חוסר בכוח אדם של מבטחים, בכלל במערך האבטחה בכל העיר, כולל במוסדות חינוך, זה 60 מאבטחים שחסרים כל שנה.

אריה מור: פעם זה היה 140, לפני שלוש שנים, במהלך משותף של משטרת ישראל ומשרד החינוך, היה מהלך שהמשטרה אישרה אותו, של לאבטח את אשכולות גני הילדים באמצעות מאבטחים ניידים, עם רכבים שהסתובבו בין אשכולות הגנים והמהלך הזה כנראה יורחב.

אריה מור: אלה לפחות ההמלצות של העירייה, היות שאין מאבטחים לצורך העניין.

אריה מור: יש רצון, אבל אין מצאי.

אריה מור: זו אחת הבעיות.

אריה מור: זו גם לא בעיה תקציבית.

אריה מור: אני אבקש מישראל שהוא ניצב משנה האחראי על הנושא בארבע השנים האחרונות שאנחנו שותפים יחד לתהליכים לפרט יותר.

עינת וילף: רק במענה לשאלות עלו כאן, בבקשה.

ישראל סינגר: צהריים טובים לכולם.

ישראל סינגר: כמו שאריה אמר ואני רק אשלים, מקוצר הזמן, את מה שהוא אמר.

ישראל סינגר: אנחנו נערכים בשיתוף פעולה מלא, זו לא השנה הראשונה, אנחנו עושים את זה הרבה מאוד שנים.

ישראל סינגר: היום ראש אג"מ הציג את זה למפכ"ל ולכל סגל הפיקוד הכללי במסגרת סיכום היערכות משטרת ישראל לפתיחת שנת הלימודים.

ישראל סינגר: יש לנו כמובן גם את ההיערכות.

ישראל סינגר: אני מזכיר לכולנו שכבר בשבוע הבא, ב-19, ביום ראשון, נפתחת שנת הלימודים במגזר החרדי ואנחנו כמובן נערכים לזה.

ישראל סינגר: מבחינתנו, יחד עם משרד החינוך וגורמים נוספים, את שאלת לגבי יום פתיחת שנת הלימודים, אנחנו מפעילים מוקדים, חמ"לים מה שנקרא, עם כל הגורמים, כולל חדר מצב במשרד החינוך, כדי לצייר תמונת מצב.

ישראל סינגר: לקחים משנים קודמות, התייצבות מאבטחים, מעל 95%, זאת סך הכול התייצבות טובה מאוד.

ישראל סינגר: משטרת ישראל כמובן תממש את האחריות שלה על פי החלטות הממשלה גם באבטחה מרחבית עם ניידות סיור, עם מתנדבים ומה שאריה אמר, בירושלים אנחנו שוקלים להרחיב גם את האבטחה המדלגת.

ישראל סינגר: אנחנו מסכמים את הרענונים יחד עם משרד החינוך לקב"טים ברשויות המקומיות, כולל למאבטחים.

ישראל סינגר: אנחנו נעמיד סדר כוח של כ-4,400 מאבטחים שהיום עושים גם הכשרה בסיסית, כי בסך הכול סדר הכוח מתחלף, וגם רענונים.

ישראל סינגר: השנה אנחנו נמשיך את ההיערכות במגזר הלא יהודי, על פי החלטת הממשלה, ואני כבר קורא, מה שאמר פה המנב"ט של משרד החינוך, לחשוב כבר על 2013 ולהעמיד את התקציב.

ישראל סינגר: מדובר בעוד 149 מאבטחים, תקציב של 18 מיליון שקל על פי החלטת הממשלה, שאני קורא למשרד האוצר או מי שצריך להעביר את התקציב, להעביר אותו כי השנה זה עבר מאוחר.

ישראל סינגר: אי אפשר להעביר את התקציב בינואר ולצפות שיחד עם משרד החינוך אנחנו נהיה ערוכים בינואר.

ישראל סינגר: אז צריך לעשות גם את זה.

ישראל סינגר: אנחנו היום בישורת האחרונה של לקבוע את תעריף השעה של שכר המאבטח עם עליית המע"מ, זה כמובן משפיע על התקציב.

ישראל סינגר: אני מזכיר את כל מה שקשור בגני ילדים, מה שהוזכר כאן.

ישראל סינגר: מבחינת האבטחה, אם יהיו עוד גני ילדים נאבטח אותם.

ישראל סינגר: אנחנו נצטרך, כמדינה, כמשטרת ישראל, שהיא גורם מבצע, לעוד תקציב.

ישראל סינגר: הנושא האחרון, דובר פה על עבודה מועדפת, צריך להבין שיש קושי לממש גם בירושלים, למרות שהעלינו את שכר השעה, תקני מאבטחים, זה לא מקצוע שאנשים רוצים להגיע אליו, ואני חושב שהגיע הזמן לראות בזה עבודה מועדפת כמו במקומות אחרים, או אפילו בעדיפות על מקומות אחרים, כדי שנוכל לממש את כל התקנים.

ישראל סינגר: עד כאן, תודה.

רותם זהבי: בנושא בטיחות, אני אגע בשני נושאים.

רותם זהבי: אחת, את העלית את הנושא של אישורי בטיחות.

רותם זהבי: תהליך האישור של בתי ספר וגני ילדים הוא תהליך שמתחיל בסביבות אפריל-מאי, שבו בעצם מונחים בהנחיה שלנו דרך המחוזות אנשי הבטיחות של הרשויות והם מכינים, על ידי בדיקות ותהליכי עבודה שעכשיו נמצאים בשיא העבודה, את בתי הספר וגני הילדים לקראת פתיחת שנת הלימודים.

רותם זהבי: כל רשות מקומית מחויבת לאשר את מוסדות החינוך שלה על ידי טופס של אישור שמאשר שבית הספר נבדק, תוקנו הליקויים והוא מוכן לקראת פתיחת שנת הלימודים.

רותם זהבי: הדיווח הזה מועבר למשרד החינוך, אבל זה קודם כל באחריותה והיא זאת שמבצעת.

רותם זהבי: הבקשה שלך לגבי הנושא הזה שיהיה איזה שהוא פתק שהורה נכנס וכו', את הדברים האלה אנחנו צריכים לבדוק, אנחנו נבחן את זה.

רותם זהבי: אנחנו צריכים לעשות את זה בשיתוף עם השלטון המקומי.

רותם זהבי: בנושא של מתקני ספורט, עלה העניין של מתקני ספורט לאור התאונה שהייתה בשבוע שעבר.

רותם זהבי: הסיפור הזה של מתקני סל הוא סיפור לא פשוט.

רותם זהבי: יועץ בטיחות רגיל שמומחה למוסדות חינוך לא יכול לראות את הכשל הזה, הוא מסתובב במגרש, הוא רואה את העמוד, העמוד הזה צבוע כחול, הוא תקין, הכול בסדר, הוא לא מצליח לזהות את הכשל שיש שם שיביא חס וחלילה לאסון, ולכן הדבר הזה מחייב בדיקה ייעודית של מעבדה מוסמכת שעובדת לפי תקן וכו' וכו'.

עינת וילף: ומי האחראי?

רותם זהבי: האחראי כמובן, מי שעושה את כל הבדיקות, לא רק את הבדיקה של מתקני ספורט, זה גם בבדיקות אחרות, וזו הרשות המקומית, אבל כאן הם היו מחויבים לבצע, וגם אנחנו מנחים לעשות את זה אבל זו בדיקה יקרה, לא כולם עושים את זה.

רותם זהבי: לאור האירוע הזה הוצאנו מסמך ממש אתמול לכל הרשויות, לכל מי שמתעסק מבחינתנו ומרכז את ניהול הבטיחות במוסדות החינוך לקראת פתיחת שנת הלימודים, כדי שיבצעו את הבדיקה הזאת ושדברים כאלה לא יישנו.

רותם זהבי: עד כאן.

עירית ליבנה: אני מפקחת על תחום הבריאות במשרד.

עירית ליבנה: ממש ענייני, לגבי הסייעות הרפואיות.

עירית ליבנה: ככלל למרות המצוקה אני רוצה להגיד, כל פנייה שנערכת למשרד, לוועדה בין משרדית, משרד הבריאות ומשרד החינוך, הנושא ניתן לילדים, הן לטיפולים והן לצורך השגחה, תלוי במצב הרפואי שלהם.

עירית ליבנה: אנחנו, נכון לשנת הלימודים האחרונה, אישרנו 785 סייעות רפואיות בחינוך הרגיל, שזה למעשה משחרר את ההורים גם מדאגה וגם לפעמים ואפילו לעיתים להיות פיזית במוסד החינוכי.

עירית ליבנה: הסוגיה של ההשגחה של הסייעות עולה פה בדיון עם האוצר, כנ"ל לגבי גילאי 4-3, אני מקווה שיימצא לזה פתרון.

עירית ליבנה: אנחנו בהחלט דואגים לתת מענה, גם הדרכה, גם העסקה על ידי הרשות, גם מעקב אחרי ניצול השעות שאכן מועברות.

עירית ליבנה: הנושא של שירותי עזרה ראשונה לתלמידים – אנחנו מקיימים אותם, יש לנו שירות שניתן על ידי מוקד ייעודי ובמקרה של היפגעות מגיע מטפל לבית הספר.

עירית ליבנה: אנחנו נערכים לקראת חידוש ורענון מכרז חדש, כי אנחנו מסיימים את ההתקשרות.

עירית ליבנה: השירות פועל בכל הארץ, גם בפריפריה, גם במרכז הארץ, מגיע חובש שמטפל, ניתן טיפול, זה לשחרר ולוותר על לצלצל להורים כדי להגיד להם 'הילד נפצע', שירות שאנחנו נותנים.

עירית ליבנה: הוא מאוד מובנה, מאוד מסודר.

עירית ליבנה: הנושא של הטלפונים הסלולריים שהוזכר פה.

עירית ליבנה: הנוהל שלנו מדבר באמת על עיקרון הזהירות המונעת.

עירית ליבנה: הנוהל שלנו מדבר על להמעיט, איך להעדיף, אנחנו רוצים להקנות לילדים התנהגות מושכלת.

עירית ליבנה: אנחנו לא אומרים לא לקדמה, אבל כשאתה כן רוצה את הקדמה הזאת, איזה שימוש מושכל תעשה.

עירית ליבנה: כנ"ל לגבי ה-Wi-Fi שהוזכר פה.

עירית ליבנה: אנחנו בשיתוף פעולה עם המשרד להגנת הסביבה, שהוא המנדט במדינה לנושא הזה- - -

רוני קלר: הוא נגד זה.

קריאה: - - - מהמשרד להגנת הסביבה אמר שאתם הכנסתם ארונות חשמל לכיתות בניגוד להמלצתו.

עירית ליבנה: אנחנו עובדים בוועדה משותפת שבה שותפים המשרד להגנת הסביבה, משרד הבריאות ומשרד החינוך, כשהעיקרון של המסמך שהוגש לדב חנין פה בוועדה הוא האורים והתומים.

עירית ליבנה: אנחנו נמצא את הפתרונות שאכן ייתנו מענה.

עירית ליבנה: מצד אחד לא להגיד לא לקדמה, כי זה מה שאנחנו רוצים, עם מקומות שבהם ניתן להשתמש באמצעים כמו חוטי ולא אלחוטי, למצוא את הפתרונות.

עירית ליבנה: אנחנו מודעים לנזק שעלול להיגרם, אנחנו נעשה את הכול שהוא לא ייגרם.

עירית ליבנה: הנושא של שירותי בריאות לתלמיד – היה פה דיון על זה.

עירית ליבנה: מחוז דרום חזר למשרד הבריאות, שאר המחוזות לספק.

עירית ליבנה: אנחנו כמשרד החינוך מרעננים את הנוהל, שמנהל יידע איזה שירות מגיע, איך הוא צריך להיערך מבחינת בית הספר, חדר אחות, העברת הצהרות בריאות וכו'.

עירית ליבנה: והדבר האחרון, עבר חקיקה הנושא של הפיקוח על המזנונים והקיוסקים.

עירית ליבנה: זה עבר בוועדת שרים, עבר קריאה ראשונה, אנחנו כבר מקווים ומבחינה טכנית אנחנו נערכים לעשות פעילות עם ההורים שדיברו פה על שותפויות כדי לפקח, אבל לראשונה אנחנו מקבלים את המנדט לפקח, כי זה חלק מהתכנית הלאומית וחלק ממניעת ההשמנה שאנחנו פועלים.

דלית שטאובר: הייתה כאן שאלה מאוד חשובה על נושא החינוך הבלתי פורמלי, אני אבקש מארז אשל לענות על זה.

דלית שטאובר: רק להגיד משהו במשפט על רכז נוער.

ארז אשל: אני משמש כמנהל מינהל, חברה ונוער החדש במשרד החינוך.

ארז אשל: לגבי המפקחים הרשותיים ולגבי המעורבות בתוך הרשויות.

ארז אשל: בסך הכול העבודה של המינהל היא בהסתכלות של חינוך מבוקר עד ערב, האחריות שאנחנו נוטלים מהצד של קידום נוער עד לחינוך בתוך בית הספר, דרך המדריכים, דרך מדריכי השל"ח ואחר הצהריים, נמצא בתהליך גם של הטמעה של המפקחים הרשותיים, של העבודה הכוללת ועבודה עם הרשויות.

ארז אשל: בתור חדש בתפקיד אני יכול להגיד דבר אחד, אני באתי בסך הכול מתוך העולם של המכינות הקדם צבאיות והמדרשות למנהיגות, העבודה שנעשית ומסירות הנפש שנעשית עם כלל הגורמים וכלל הארגונים, אותי בחמישה שבועות שאני בתפקיד מרשימה, ואני אומר לכל מי שנמצא כאן, יש על מי לסמוך ויש את אותה אוזן קשבת והעולם של יצירת התכנים הלא פורמליים מתנועות הנוער עד לשנות השירות, עד לארגוני הנוער, הוא תופעה שלא קיימת, בהבנתי, בשום מקום בעולם המערבי ואת התוצאות אנחנו כן רואים.

עינת וילף: רק אם תוכל פשוט להתייחס לשאלה הספציפית שנשאלה.

עינת וילף: את שאלת על קרית שמונה.

קרן קסטנבנד: אני כן יודעת שמינהל חברה ונוער זה מאוד חזק, אבל מה קורה באוכלוסייה שהיא מוחלשת, של עירייה שכל התקציב שלה הולך לכסות גירעונות, גם תקציבי חינוך שמגיעים, מתנ"סים נסגרו בשנים האחרונות, אין חינוך בלתי פורמלי, לא בקרית שמונה וברשויות האזוריות, ההורים משלמים כי הם יכולים, הפער הולך וגדל בין קרית שמונה לבין הרשויות מסביב כשיש המון המון רשויות בטווח מאוד מאוד קטן.

ארז אשל: אני אתן על זה תשובה פשוטה.

ארז אשל: אחת, בכל מקום שיש בעיה ספציפית, נגיע אליו, כמו ברשויות הדרוזיות שאנחנו מטפלים בהן היום.

ארז אשל: כל מקום שמתנ"סים נסגרים אנחנו מגיעים, ונדע לתת את הפתרון.

ארז אשל: בסופו של דבר גם בקרית שמונה וגם בכל הפריפריות יש גם את האנשים, מתוך המערך הבית ספרי למערך הרשותי, התהליך של יישום החקיקה הוא בקצב כזה שהשנה אנחנו מכפילים את המפקחים הרשותיים, ואני אגיד לך אישית, אני אגיע בשבועיים הקרובים לקרית שמונה ונלמד את הדברים.

דלית שטאובר: עוד כמה שאלות שנשאלו, אז אני רוצה לתת גם להן תשובה.

דלית שטאובר: קודם כל זיוה שאלה בנושא שהוא מאוד מאוד משמעותי בחברה הישראלית והוא נוגע למערכת החינוך וזה היחס של החברה הישראלית ליוצאי אתיופיה.

דלית שטאובר: מאוד חשוב לי להבהיר כאן, סגירת בתי ספר היא חלק מביצוע המדיניות, היא לא כל הצעדים.

דלית שטאובר: צעדים ברוח הדברים שאת הצבעת עליהם, זיוה, מתרחשים כבר היום בנתניה, בראשון ובמקומות שונים ברחבי הארץ, כאשר אנחנו מצמיחים מכיתה א' ושומרים על אחוז של אינטגרציה, לא מזיזים את הילדים, כפי שאמרת, יוצאי אתיופיה, אלא מצמיחים מלמטה אינטגרציה על ידי פתיחת אזורי רישום, על ידי הפיכת בית הספר לייחודי ואטרקטיבי לאוכלוסיות חדשות שיבואו בשל הייחוד של בית הספר ובכך תהיה אינטגרציה טבעית.

דלית שטאובר: אנחנו פועלים בדרכים שונות, את יודעת שהדבר הזה הוא מאוד מאוד קרוב ללבנו, אנחנו משקיעים בזה הרבה מאוד מחשבה, ואכן זה מאוד חשוב שבכל מקום יינתן הפתרון ההולם לטובת הילדים ולטובת המטרה של חברה אחת ושילוב הילדים האתיופים בהצלחה כמובילים בהמשך בעמדות מפתח ובעמדות מנהיגות.

דלית שטאובר: לגבי השאלה שלך, יובל, יושב ראש מועצת התלמידים.

דלית שטאובר: דיברת על סוגיה כל כך חשובה, אני מאוד מודה לך, על העניין של יצירת חברה ערכית ומתן 10 נקודות ל-, אני רוצה לציין כאן שיש לנו תכנית שנקראת בגרות חברתית, תעודת בגרות חברתית שבה ילדים באופן מובנה, ואנחנו ניתן לזה נראוּת, זה בדיוק מוביל את המהלך הזה, שילדים פעילים למען הקהילה, למען החברה, לא שנה אחת, לא שנתיים, אלא באופן מובנה והדבר הזה מקבל הכרה במצוינות שלהם.

דלית שטאובר: לא שהם הלכו לזה כאיזה שהיא אופציה של בררת מחדל כזו או אחרת, אלא זו הכרה בהם כקבוצת עילית וקבוצת מצוינות, זה מאוד בהלימה שלנו.

דלית שטאובר: סיגלית ציוני, את שאלת לגבי ועדות התאמה.

דלית שטאובר: אני רוצה לסבר את האוזן כאן לנוכחים.

דלית שטאובר: יש כ-300,000 ילדים בחינוך העל יסודי.

דלית שטאובר: יש כאן מישהו שרוצה לזרוק מספר כמה ילדים הגישו בקשה לוועדות התאמה מה-300,000?

דלית שטאובר: 200,000 ילדים.

דלית שטאובר: אני רוצה לומר לכם, רבותיי, שאין 200,000 ילדים לקויי למידה במדינת ישראל.

דלית שטאובר: אני רוצה לומר לכם שכל ילד שוועדת ההתאמה לא אישרה לו התאמות הגיש ערר, כלומר הנושא הזה הוא בין היתר שב ומדגיש את החשיבות של יעד ההכלה, יעד שהוא רב שנתי, שהוא מחייב את מה שנאמר, ותיכף אני אגיע אליך, לסוגיה שאתה העלית, למה מורה שלא עבר הכשרה בהכשרה הבסיסית שלו להוראה למתן מענה לצרכים מיוחדים לילדים שהם היום בכיתה רגילה, כל כיתה רגילה, כל כיתה רגילה היום מורכבת מילדים עם צרכים שונים וילדים עם קשיי למידה ולקויות למידה, ובואו נעשה את ההבחנה, לכל אדם נורמלי ורגיל יש קושי מסוים, זה דבר טבעי ומורה צריך לדעת להתמודד עם זה בתוך בית הספר.

דלית שטאובר: יעד ההכלה יוביל את זה לאט לאט, אנחנו גם פועלים בוועדות ההתאמה, אבל בסופו של דבר, רבותיי, נוצרה כאן תופעה שיש אחריות משותפת לכולנו לא לעשות בה שימוש לרעה.

דלית שטאובר: בנושא ההדרכה – אנחנו מאוד מאוד מאמינים שאנשים שמגיעים להדריך הם צריכים להיות אנשים מיומנים ומומחים, אלא מה?

דלית שטאובר: תמונת המצב שאתה הצגת הוצגה בצורה שאינה משקפת את המציאות.

דלית שטאובר: מדריך הוא מורה קבוע במערכת, במשרה מלאה רוב הפעמים, מורה שבשל המצוינות שלו ובשל המומחיות שלו מקודם לתפקיד הדרכה.

דלית שטאובר: הוא קבוע במשרד החינוך, הוא קבוע במשרה מלאה, ועל זה הוא הופך להיות מדריך.

דלית שטאובר: תפיסת העולם היא שכדי לשמר את המומחיות שלו ואת האותנטיות שלו חייבת להיות לו רגל נטועה בכיתה עם ילדים, ולכן הוא שומר על אחוז מסוים מהיקף המשרה שלו בהוראה וזו לא משרה קבועה כמו מורה, משום שהמערכת צריכה גמישות במשאב הזה כדי להכניס חדשים מצוינים שנולדים ומתפתחים ולשחרר את אלה שמתעייפים.

דלית שטאובר: אין משרה מתוקננת כזו וזו בוודאי לא העסקת קבלן או מה שנאמר פה, אין שום קשר למציאות, מדובר במורה קבוע שעובד במשרה מלאה.

דלית שטאובר: רק שנבין את זה.

דלית שטאובר: לגבי שלומית ביסמנובסקי, מארגון הגננות, שהעלתה את הסכנות של חוק חינוך חובה חינם.

דלית שטאובר: אנחנו כרגע לא מדברים על חינוך חובה, אנחנו מדברים על החלטה של חינוך חינם שהיא נתונה לבחירה להורים.

דלית שטאובר: אני מבקשת שלא נזלזל באינטליגנציה של ההורים.

דלית שטאובר: ההורים הם הורים שאוהבים את הילדים, דואגים לטובת הילדים והם בוחרים היום אם הילד יישב בבית, אם הוא יילך לחינוך פרטי שהוא לגיטימי ויש לנו את כל הכבוד אליו, או האם הוא יילך לחינוך ממלכתי, חינוך חינם.

דלית שטאובר: ממשלת ישראל קיבלה החלטה ויש לי את כל הכבוד והעונג להיות שותפה במימוש שלה, שהמדינה נותנת את השירות של חינוך חינם לשנתון שההורים רוצים לשלוח למדינה, אין בזה חובה.

דלית שטאובר: אני חושבת שזה מהלך עצום, בואו לא נמעיט מחשיבותו ובוודאי לא נמעיט מחשיבותן של הגננות הפרטיות שעשו עבודה מעולה במשך הרבה מאוד שנים ועוד ימשיכו לעשות, כי תמיד יהיו כאלה שירצו את השירות.

דלית שטאובר: לגבי הסוגיה שעלתה כאן על קשיים בירוקרטים שנשאלנו בהקשר הזה.

דלית שטאובר: אני רוצה לומר שזאת הייתה מטרה ראשונה, לפשט הליכים בירוקרטים.

דלית שטאובר: הדבר הזה קרה גם בנושא הבינוי, שמאוד פישטנו הליכים בירוקרטים, אחרת לא היו כל כך הרבה יחידות גן מוכנות, וגם בתהליכי הרישוי של הגנים הפרטיים.

דלית שטאובר: כדי לסבר את האוזן, הוגשו למעלה מ-1,000 בקשות של גנים פרטיים לחבור למהלך של חינוך חינם, כ-500 נפסלו בשל אי עמידה בסטנדרטים, כל ה-500 האחרים, גם אם היה להם איזה שהוא קושי ביורוקרטי, למרות פישוט ההליכים, אנחנו סייענו להם ואכן 500 גנים חוברים למהלך של חינוך חינם.

דורית חזן: אם אפשר התייחסות לחינוך הציבורי בגנים, ביקשנו כמה וכמה פעמים.

דלית שטאובר: אני אתייחס לזה.

דלית שטאובר: אני אגיד במפורש, אתן הוזמנתן לפגישה במשרד החינוך, חבל שהדברים לא מוצגים בצורה מדויקת, אם הייתם נענים- - -

דורית חזן: מתי?

דלית שטאובר: לא את מתכתבת איתי, אלא דובר ואיש יחסי הציבור שלך כותב לי.

דלית שטאובר: ואיש יחסי הציבור שלך כותב לי ורוצה לכפות עליי עם מי ייפגשו, כאשר אני מפנה לו את אנשי המקצוע, שאחראים על הגיל הרך, מבקשת מהם לפגוש אתכם מידית ואתם מסרבים, משום שאתם רוצים לפגוש- - -

דורית חזן: 11 בספטמבר, אנחנו כבר חצי שנה מבקשים.

דלית שטאובר: אני ברשות הדיבור שלי, אני הקשבתי קשב רב- - -

עינת וילף: דורית, אני אוציא ואני מאוד מבקשת, אדוני שם מאחורה, אני מבקשת לצאת.

עינת וילף: אנחנו לא מנהלים כאן דיונים על כן או לא פגישות.

דורית חזן: אני אשמח לקבל את התשובות כאן.

דלית שטאובר: שמעתי את התאריך שנקבת, אני אומרת שאני אבקש להקדים אותו, אבל גם צריך לדעת שצריך לכבד כאשר פונים ואנשים מוזמנים לפגישות ברמת סמנכ"ל, זה בעל תפקיד גבוה מאוד, מכובד מאוד, ואי אפשר לעבוד בכוחנות תמיד ולהכתיב בדיוק את מי יפגשו.

דלית שטאובר: אם בעיות לא נפתרות ברמה הזאת, עולים לרמה הבאה, אבל קודם כל באים לשיח ולפגישה שמשרד החינוך מזמן ופותח את הדלת.

דורית חזן: אני לא רוצה להתווכח על זה, דנו בזה ולא משנה.

דלית שטאובר: גם אני לא.

דלית שטאובר: הנושא השנתי הוא נושא לכלל המערכת, גם אתה לא דייקת בעניין של החינוך הממלכתי דתי.

דלית שטאובר: החינוך הממלכתי הדתי, בנוסף לנושא השנתי, יש לו דמות נוספת שהוא דן בה, גם בחינוך הערבי תהיינה התאמות כדי שבאמת המורה ירגיש בנוח על מנת ללמד, זה לא יהיה בדיוק אותן פעילויות של החינוך העברי, באותו נושא ודאי שנדרשות התאמות לכל אחד מהמגזרים כדי שירגיש בנוח, אבל כפי שהשר אמר יש נושאים שהם רלוונטיים לכלל המדינה.

רג'א זעאתרה: איך זה שלחינוך הערבי אין אלטרנטיבה?

דלית שטאובר: אמרתי, תהיינה התאמות.

דלית שטאובר: אתה הצגת תמונת מצב שאינה נכונה, כאילו הנושא השנתי בחינוך הממלכתי דתי הוא נושא אחר ולא היא, החינוך הממלכתי דתי לוקח על עצמו דמות נוספת, בנוסף לנושא השנתי, וזה ההסבר.

דלית שטאובר: אני חושבת שבגדול התייחסתי למרב הדברים, השאר בוודאי בוועדה- - -

רויטל לן כהן: לא התייחסתם לשילוב.

דלית שטאובר: השילוב, כן.

דלית שטאובר: השר התייחס לזה.

דלית שטאובר: אז אני אומר.

דלית שטאובר: הזמן הוא קובע גם, יש גם יושבת ראש ועדה.

דלית שטאובר: השר התייחס לזה, לא נוותר על נושא השילוב.

דלית שטאובר: הוא אמר, אנחנו נמצאים במשא ומתן עם האוצר, יושב פה נציג האוצר, הוא יכול לאשר את זה.

רויטל לן כהן: את מדברת על 160, אנחנו מדברים על כל השאר.

דלית שטאובר: על כל השאר אני מדברת.

דלית שטאובר: יש שלושה נושאים שנמצאים בהילוך גבוה של משא ומתן עם האוצר, אחד זה הסייעות הרפואיות שדיברת עליהן.

דלית שטאובר: לא על זה אני מדברת, אני מדברת על מתן מענה לשנתון הנוסף שמשתלב כרגע, 4-3, בהיבט של הילדים עם הצרכים המיוחדים, כדי לאפשר להם שוויון הזדמנויות.

דלית שטאובר: על זה דיברנו וזה הנושא שאת העלית.

רויטל לן כהן: אני לא העליתי את הנושא הזה.

רויטל לן כהן: אני דיברתי על משהו אחר ולא קיבלתי מענה, לא היום ולא ב-2 באוגוסט.

קריאה: אנחנו לא קיבלנו בכלל תשובות.

עינת וילף: אני מסיימת כאן את הדיון המאוד ארוך שהיה, כולם קיבלו את זכות הדיבור, נעשה מאמץ- - -

רויטל לן כהן: גברתי, במשך חמש שנים לא עונים לנו בכל אוגוסט על השאלות האלה.

עינת וילף: אנחנו נמשיך לעקוב אחרי הנושאים האלה, אני רק מסכמת את הדיון בכמה דברים.

עינת וילף: קודם כל אנחנו נמשיך לעקוב אחרי כמה שאלות שהעלו כאן, גם בנושא השילוב וגם בנושא גני הילדים, 4-3 אבל גם 5, בנושא של הגדלת התקנים לאורך זמן, הנושא של כניסת ילדים בלתי גמולים שאני חושבת שזה דבר שנצטרך להתייחס אליו.

עינת וילף: אמרתי בצורה ברורה בישיבות קודמות שנוהל הורה מחליף לסייעת זה דבר שאנחנו מבקשים להוציא אותו ואנחנו נמשיך לעקוב אחרי הנושאים שנמצאים על סדר היום.

עינת וילף: אני מסכמת את הדיון כך: ראשית, אנחנו צריכים בכל זאת לשים לב שזו שנת לימודים רביעית שנפתחת כסדרה.

עינת וילף: אני חושבת ששר החינוך לא היה מאמין שהוא יהיה כאן לפתוח שנת לימודים רביעית, גם מבחינת הכנסת וגם מבחינת שנת הלימודים.

עינת וילף: אנחנו נמשיך לעקוב בימים הקרובים אחרי פתרון מול האוצר, גם של הסייעות הרפואיות, הנושא של הגננות, אותם עיצומים שקטים, להביא אותם לידי סיום, להוציא את נוהל ההורה המחליף ושאלות האבטחה שעוד נותרו פתוחות.

עינת וילף: אני מבקשת עדיין להוציא המלצה ברורה להקדיש את היום הראשון ללימודים ואת תחילת השנה להבהרה ברורה של כללי ההתנהגות.

דלית שטאובר: בבתי הספר השיעורים הראשונים מוקדשים לקריאת התקנון.

דלית שטאובר: זה נוהל קבוע.

עינת וילף: טוב מאוד.

עינת וילף: גם בביקור שיהיה ב-27 באוגוסט, בפתיחה, אני אבקר בבית שמש, ביקשתי במיוחד לבקר אך ורק בבתי ספר שממלאים את ההנחיה הזאת, כדי לראות כיצד הם עושים את זה, כדי לראות שהדבר נעשה.

עינת וילף: אני מזכירה שביקשתי לבוא להכשרת מורים בחינוך הרגיל, כיצד לשלב, לראות איך זה נעשה.

עינת וילף: המושב הבא של הכנסת ייפתח ב-14 באוקטובר.

עינת וילף: בוועדת החינוך אנחנו לוקחים על עצמנו לקדם כמה נושאים מרכזיים.

עינת וילף: בראש ובראשונה הוועדה תמשיך להיות בית לעובדי ההוראה באשר הם, למורים ולמורות, לגננות ולסייעות ולתת להם במה ופתחון פה.

עינת וילף: אנחנו ניקח בצורה ברורה את הנושא של מנגנוני ההפרטה ונשים עליהם זרקור, מנגנוני ההפרטה הגלויים והסמויים במערכת, ואת הדרך שבה החינוך החרדי ומה שאנחנו מאפשרים לחינוך החרדי גורם לזליגה לתוך החינוך הציבורי.

עינת וילף: נמשיך בהחלט בכל הנושא של המאבק באלימות, הדגש על הכללים, על הגיבוי.

עינת וילף: יחד איתכם ועם שתי הוועדות אנחנו נוסיף שני דברים, אחד זה ההתייחסות להכשרת מורים, עם אמירה ברורה שהמערכת צריכה להתכוונן לתפיסה של מורים אמנים ומורים שמכשירים מורים ושמתוגמלים על העברת הידע ועל הכשרת המורים, וגם נפנה זרקור לנושא של הבגרויות, של הערכה, ועד כמה הדבר משרת את הלמידה.

עינת וילף: אני אתחיל גם לעסוק בנושא האהוב עליי, של הזכויות וחובות התלמידים, ויובל, אני מקווה שנמצא בך שותף לא רק לזכויות אלא גם לחובות.

יובל כחלון: בעיקר לזכויות.

עינת וילף: אני מקווה שאולי סוף סוף יהיה מנהיג שגם מבין שצריכות להיות חובות.

עינת וילף: לגבי האינפלציה בלקויי למידה.

עינת וילף: כאן את תמצאי גיבוי מוחלט לכך שיש כאן אינפלציה.

עינת וילף: אגב, אם 200,000 ביקשו התאמות, במקרה הזה מבקשים הקלות, אז כבר תיתני אותם ב-300,000, תקבעי אותם כסטנדרט החדש ובסוף יסתיים הסיפור הזה.

עינת וילף: יש לכך פתרונות, תקבלי כאן גיבוי כי ברור שאלה שזקוקים לזה באמת לא מקבלים את מה שהם זקוקים לו בגלל הרוב המכריע שמנצל את זה לרעה, וזה קשור גם לכל שאלת הבגרויות, המגנים ומה שזה גורם למערכת החינוך.

עינת וילף: אני רוצה להודות לכל המשתתפים על הדיון.

עינת וילף: אני רוצה להודות לכם על העמידה האיתנה במשך ארבע שעות של דיון ארוך ואנחנו נמשיך בתחילת המושב הבא.

עינת וילף: תודה רבה.