ועדת הכספים, כנסת 18, פרוטוקול מספר 1178, 2012-08-01 10:00

משה גפני: בוקר טוב, אני פותח את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: על סדר-היום: ניתוח וסקירה על המצב הכלכלי במשק והצעות להתמודדות עמו, לרבות: העלאת מס הכנסה, הקדמת העלאת מס מעסיקים, אי עדכון מדרגות מס הכנסה, הטלת מס יסף על הכנסות מעל 800,000 ש"ח בשנה.

משה גפני: אני מקדם בברכה את יושב ראש הכנסת, את שר האוצר שהוא בן בית כאן בוועדה, את נגיד בנק ישראל, אנשי משרד האוצר, חברים.

עמיר פרץ: השאלה האם הוא מרגיש בבית?

משה גפני: הוא מרגיש בבית והכול בסדר.

משה גפני: אני מבקש להקדים ולומר: אני מנהל דיאלוג עם שר האוצר בימים האחרונים, כפי שאני עושה כל הזמן.

משה גפני: בין היתר קיימתי איתו שיחות לגבי הנושא של העלאת המע"מ.

משה גפני: בסופו של דבר, בדיונים שקיימנו במשותף, יחד עם יועצים משפטיים ויחד עם אנשי משרד האוצר והאנשים כאן בוועדה, שר האוצר החליט שאם אכן תאושר העלאת המע"מ היא תהיה מה-1 בספטמבר.

מירי רגב: אה, לקראת החגים.

מירי רגב: לפחות לעשות את זה אחרי החגים.

משה גפני: לא אהבתי את מה שהיה כתוב היום בעיתונים, זה פשוט לא נכון.

משה גפני: שר האוצר לא עשה את זה בגלל שאני לחצתי.

משה גפני: אנחנו עושים את זה בדיאלוג, זה לא הדבר הראשון ולא הדבר האחרון.

משה גפני: מאז שאני בתפקיד ושר האוצר בתפקיד, אנחנו מנהלים את הדברים יחד.

משה גפני: התפקיד שלו הוא התפקיד האחראי.

משה גפני: אנחנו צריכים לאשר או לא לאשר והדיאלוג הוא דיאלוג מבורך.

משה גפני: יש דברים שאנחנו משנים בהסכמה ויש דברים שאין הסכמה ואנחנו מאשרים.

משה גפני: לא אהבתי את מה שהיה היום.

משה גפני: על כל פנים, אני מודיע לכולם, לגבי הנושא של העלאת המע"מ, אם היא אכן תאושר - - -

שלמה מולה: מה אהבת ומה לא אהבת?

משה גפני: מה זה משנה מה אני אוהב ומה לא.

משה גפני: אם היא אכן תאושר, היא תהיה מה-1 בספטמבר בהוראה של שר האוצר, נקודה.

משה גפני: רבותיי, חברי הכנסת.

משה גפני: מדינת ישראל נקלעה למצב כזה שבו יש חסר בהכנסות.

משה גפני: המשק, מאז תחילת הקדנציה - - -

זהבה גלאון: מה זאת אומרת נקלעה?

זהבה גלאון: זה מהאוויר?

אורית זוארץ: ביום בהיר אחד.

משה גפני: המשק הוא חזק.

זהבה גלאון: זה קרה מהאוויר?

משה גפני: אני מבקש לא להפריע, תנו לי לדבר.

שלמה מולה: היו זמירות אחרות, שהכלכלה חזקה.

זהבה גלאון: שהכול טוב זה נתניהו ושטייניץ וכשהכול רע זה כולם.

זהבה גלאון: אדוני, מה זה נקלעה?

ציון פיניאן: המצב שבו השארתם את המדינה ב-2008 - - -

אורית זוארץ: 4 שנים עברו מאז.

שי חרמש: ציון, אפילו אתה לא מאמין במה שאתה אומר.

ציון פיניאן: חבר'ה, תגידו מה עשתה הממשלה הזאת.

ציון פיניאן: לא להיות עיוורים בפוליטיקה ולסגור את העיניים.

ציון פיניאן: תסתכלו מה הממשלה הזאת עשתה.

ציון פיניאן: לא הכול רע, יש דברים טובים מאוד.

משה גפני: רבותיי, למעלה מ-3 שנים אנחנו נמצאים בעולם – אני פשוט אוציא עכשיו גם כתבים.

מירי רגב: לא מתאים.

משה גפני: לי אין פריימריס, אני לא מפחד מהעיתונאים.

מירי רגב: זאת הבעיה, אין לך פריימריס.

מירי רגב: בלי פריימריס ואתה כל יום בעיתון.

משה גפני: מירי, אני מבקש שלא יפריעו לי.

משה גפני: אני פשוט אוציא אנשים.

משה גפני: גמרנו, הסיפור הזה כבר מתחיל לעלות על העצבים.

מגלי והבה: היא חושדת שאתה מצטרף לליכוד.

משה גפני: לא מצטרף לליכוד בשום מקרה, בשום צורה, בלי נדר, לא מצטרף לליכוד.

מירי רגב: סביב השולחן הזה יש אנשים שהתחננו להצטרף לליכוד.

שי חרמש: ליצמן פעם אמר שיש הסדר להתרת נדרים, גפני.

משה גפני: למעלה מ-3 שנים שהמשק הישראלי נמצא ב"מסביב יהום הסער".

משה גפני: גם באירופה, גם בארצות הברית ובכל המקומות, המצב הכלכלי נמצא בקריסה כולל גוש היורו.

משה גפני: המשק הישראלי הוא משק חזק, הכלכלה היא כלכלה חזקה.

משה גפני: יש לנו בעיה חברתית שאיתה אנחנו צריכים להתמודד.

משה גפני: הגיע ומלחך אצלנו את שולי המחנה מבחינת הכנסות המדינה.

משה גפני: היות ואנחנו מוטת ייצוא יש חסר בהכנסות המדינה.

משה גפני: יש לנו אפשרות לעמוד מהצד ולהגיד שאנחנו לא עושים כלום ואז אנחנו עלולים מהר מאוד להגיע למצב של מדינות באירופה.

משה גפני: זה יהיה אחראי לא לעשות.

משה גפני: השאלה: מה עושים?

משה גפני: החליטה הממשלה ותכף שר האוצר יאמר את הדברים שלו.

משה גפני: החליטה הממשלה לעשות היום צעדים, שעם הצעדים האלה אנחנו נצטרך להתמודד.

משה גפני: אנחנו נדון בהם.

משה גפני: נתחיל את הדיון היום.

משה גפני: אנחנו נדון היום גם בנושא של העלאת המע"מ.

משה גפני: אנחנו נדון בתזכיר החוק שהממשלה הכינה.

משה גפני: נצטרך לקבל החלטה האם אנחנו מאשרים?

משה גפני: איך מאשרים?

משה גפני: האם משנים?

משה גפני: אם נעשה שינויים, כמו שעשינו בעבר, הם ייעשו בהסכמה.

משה גפני: בכל מקרה, העמדה שלי היא, שצריך להתמודד עם הדבר הזה.

משה גפני: לכן גם העלינו את יעד הגירעון מ-1.5% ל-3%, אחרת כל מה שמגיע היום כגזירות היה מגיע כפול.

משה גפני: אני חושב שזאת הדרך הנכונה ואנחנו נדון.

משה גפני: אני נגד כל פעולה שהממשלה תעשה באופן חד-צדדי ותקבל החלטה, מבלי שיתקיים הדיון כאן בוועדת הכספים.

משה גפני: אני אשמור על כבודה של ועדת הכספים, אפילו שלפעמים יש חברים שמעצבנים חברים ולפעמים אני מעצבן חברים.

משה גפני: אבל, הדיון חייב להתקיים כאן.

משה גפני: זאת הדמוקרטיה, זה התהליך.

משה גפני: גם אם יש החלטות קשות, הן חייבות להתקיים כאן.

משה גפני: אדוני שר האוצר, אני רוצה לברך אותך על ההסכם שעשיתם אתמול בלילה עם הרשות הפלסטינית.

משה גפני: אני חושב שזה הסכם חשוב.

משה גפני: אני חושב שזה יעד נכון.

משה גפני: אני לא יודע אם צריך או לא צריך להאריך בעניין הזה.

משה גפני: לא שאלתי את חברי הוועדה, אני מעריך שחברי הוועדה מברכים אותך על ההסכם הזה.

משה גפני: בבקשה, אדוני שר האוצר.

יובל שטייניץ: תודה רבה, אדוני היושב ראש, חברי הוועדה הנכבדים.

יובל שטייניץ: מאחר שהזכרת את ההסכם, אני רק אומר בשני משפטים.

יובל שטייניץ: במשך שנה ניהלנו משא ומתן חשאי שהתחיל בשיחת טלפון ביני לבין ראש הממשלה הפלסטינים סלאם פיאד, שבו דיברנו שנינו על הכוונה המשותפת של שנינו והרצון המשותף של שנינו להילחם בהון השחור ובהברחות ולגבות מס אמת.

יובל שטייניץ: ניהלנו משא ומתן סודי, שלא דלף, במשך שנה שלמה, והגענו להבנות ולהסכמות שיסייעו מאוד גם לרשות הפלסטינית וגם למדינת ישראל.

יובל שטייניץ: להילחם בהון השחור, למנוע הברחות, למנוע ניצול לרעה של הממשק הכלכלי בינינו לבין הרשות הפלסטינית ואפילו לשפר אותו.

יובל שטייניץ: זה הסכם כלכלי – לא הסכם, הבנות כלכליות, שמשפרות את דרכי הפעולה המשותפות שלנו.

יובל שטייניץ: אמרנו שנינו, שאם הצלחנו במשא ומתן חשאי של שנה להגיע להסכמות כלכליות חשובות לטובת שני העמים ושני הצדדים, אולי זה גם נותן איזה עידוד ותקווה לכך שגם בעתיד זה יוכל להיות בתחום השלום וההסדר הכולל.

יובל שטייניץ: אם תרצו, נוכל בעתיד להציג בצורה יותר מפורטת.

טלב אלסאנע: העיקר שמצאת שותף בצד השני.

מירי רגב: שיש שותף בצד השני, מוצאים אותו.

מירי רגב: כשאין שותף, לא מוצאים.

מירי רגב: כבר מצאנו שותף, אז תברך.

שי חרמש: מברכים, מה את צועקת?

שי חרמש: זאת כנראה הברכה האחרונה שניתן היום לשר האוצר.

מירי רגב: לא בטוח, חלק כן וחלק לא.

ציון פיניאן: חלק מכם, זאת פעם אחרונה שהם נמצאים בכנסת.

שי חרמש: אל תתנבא.

ציון פיניאן: מתוך שבעה, אני לא יודע מי יישאר.

יובל שטייניץ: בישיבה הקודמת שי היה מאוד נסער, ציפיתי שהיום הוא כבר יהיה רגוע.

יובל שטייניץ: יש פה כנראה פרקטיקה, שגם כשמברכים, מברכים על-ידי צעקות.

יובל שטייניץ: אני חושב שזה מהלך חיובי וחשוב שיסייע לשני הצדדים.

יובל שטייניץ: בהחלט הוא נותן איזו תקווה ואופטימיות גם בנושאים אחרים.

יובל שטייניץ: אני רוצה לעבור לנושא שבפנינו, אדוני היושב ראש.

יובל שטייניץ: קודם כל אני רוצה להסביר ולחדד דברים, לפני שאני מגיע לפיתרונות.

יובל שטייניץ: אחר-כך אני מציע שהנגיד ידבר בנושא של ההשפעה הבינלאומיות עלינו ואז נגיע לצעדים.

יובל שטייניץ: (מוצגת מצגת) לפני 3.5-4 שנים, כשהתחיל המשבר הגלובאלי, המשק הישראלי נקלע לקשיים כמו רוב העולם המערבי, למרות שהיו הרבה פרמטרים שונים.

יובל שטייניץ: היינו בצמיחה כלכלית של מינוס 3.5% ורמת האבטלה התקרבה ל-10% ובעצם עברה את ה-9% לפי שיטת המדידה החדשה.

יובל שטייניץ: מאז, המשק הישראלי עבר להתאוששות יפה ועברנו ב-2010-2011 לצמיחה שמתקרבת ל-5% ולקצב ייצור מקומות עבודה, הכי גבוה פר קפיטה בכל העולם המערבי.

יובל שטייניץ: אנחנו ייצרנו בשלוש השנים האחרונות, במקום 160,000 מקומות עבודה, כי הנורמה היא בערך 53,000-54,000 לשנה, יצרנו 330,000 מקומות עבודה חדשים ובזאת הצלחנו למנוע אבטלה המונית, כמו שאנחנו רואים ברוב מדינות המערב.

יובל שטייניץ: הקצב של ייצור מקומות העבודה החדשים נמשך גם במחצית הראשונה של שנה זאת.

אורית זוארץ: אז איך אתה מסביר - - -

משה גפני: חברת הכנסת זוארץ, את לא מכירה את ההסדרים בוועדת הכספים.

משה גפני: לא שואלים שאלות באמצע.

משה גפני: גם לי יש שאלות, אני אשאל בסוף כשיגיע תורי.

יובל שטייניץ: אשמח לענות על כל שאלה שלך, אם תישארי עד הסוף.

יובל שטייניץ: קצב ייצור מקומות העבודה במשק הישראלי לתחילת השנה הוא בערך 200% מעל הנורמה בימים כתיקונם.

יובל שטייניץ: הוא עדיין הגבוה ביותר במערב פר קפיטה.

יובל שטייניץ: נתוני האבטלה מתערבבים לגמרי עם נתוני ההשתתפות.

יובל שטייניץ: לעיתים, כשיש גידול מאוד משמעותי בהשתתפות בכוח העבודה, אז אתה יכול לייצר הרבה יותר משרות חדשות ועדיין טכנית יהיה גם גידול מסוים באבטלה.

יובל שטייניץ: אם נוספים 60,000 משתתפים חדשים ו-50,000 מוצאים עבודה, זה חשוב מאוד אבל 10,000 נכללים בסטטיסטיקה של האבטלה.

יובל שטייניץ: מה השינוי שקרה מבחינת הגירעון בהכנסות המדינה?

יובל שטייניץ: אני מדבר כרגע על הכנסות מדינה וגירעון ולא על התקציב, שזה נושא אחר, לא על ההוצאה.

יובל שטייניץ: מה שקרה הוא, שכמו כל העולם, שגם צמח פחות מאיתנו אבל חזר לצמיחה חיובית ברורה – גם אירופה וגם אמריקה ב-2010 וב-2011, וכל העולם מסוף 2011.

יובל שטייניץ: אני זוכר שישבנו כאן באוקטובר 2011 ואמרתי שאנחנו רואים סימנים חמורים של האטה בעולם וזה עמור להשפיע עלינו.

יובל שטייניץ: מה שקרה הוא, שההאטה בעולם השפיעה עלינו.

יובל שטייניץ: אנחנו עדיין צומחים הכי מהר במערב אבל ירדנו מקצב של אזור ה-4.5% לקצב צמיחה של 3% פסיק משהו.

יובל שטייניץ: זה עדיין קצב הצמיחה הכי גבוה מהמדינות המפותחות.

יובל שטייניץ: עדיין המשק הישראלי מייצר יותר משרות חדשות פר קפיטה בחצי השנה האחרונה, מאשר כל משק מערבי אחר, אבל מבחינת הכנסות המדינה, גם אם צמיחה של 3 פסיק משהו אחוז נחשבת טובה מאוד היום בעולם, מבחינת הכנסות המדינה, כשאתה מצפה לצמיחה גבוהה יותר באזור ה-4.5%, ועובר לצמיחה של 3% פסיק משהו, בעקבות ההאטה החריפה באירופה ובשאר העולם, הכנסות המדינה נמוכות מהתחזיות.

יובל שטייניץ: לכן היה צורך לעשות כאן תיקון.

יובל שטייניץ: תיקנו גם את הגירעון.

יובל שטייניץ: כמו שהזכרתי, אנחנו הגדלנו אותו, אבל גם לתקן בהכנסות כדי לעמוד ביעד הגירעון החדש.

יובל שטייניץ: אני אבקש לראות את השקף הראשון.

יובל שטייניץ: זאת תמונת המצב באירופה מתחילת שנת 2012.

יובל שטייניץ: לפני שנתיים שלוש לא חזו את זה.

יובל שטייניץ: חזו שתהיה התאוששות, אולי התאוששות הדרגתית, אבל אירופה מסוף שנה שעברה, תחילת השנה הזאת, במקום להתאושש, לצערנו, המשבר באירופה לא רק שלא נפתר, אלא בפרמטרים מסוימים הוא מחמיר.

יובל שטייניץ: אתם רואים את הצמיחה.

יובל שטייניץ: הצמיחה הממוצעת במערב באירופה, גוש היורו ובריטניה, הצמיחה הממוצעת בגוש היורו עברה לצמיחה שלילית, אחרי שהיא כבר היתה חיובית ב-2010 ו-2011.

יובל שטייניץ: היא ירדה לצמיחה שלילית.

יובל שטייניץ: כמעט כל אירופה, דירוג האשראי שלה הורד.

יובל שטייניץ: אפילו גרמניה, שהיתה האחרונה שנשארה כסמל יציבות, קיבלה תחזית שלילית לאחרונה.

יובל שטייניץ: החיצים הכהים מתארים ירידה בדירוג האשראי, לפעמים ירידה של כמה דרגות.

יובל שטייניץ: החץ הבהיר יותר, הפחות אדום, מעיד על תחזית שלילית, שזה בעיקר לגבי גרמניה והולנד

עמיר פרץ: איך הסקנדינביות שומרות על עצמן?

יובל שטייניץ: הסקנדינביות בחלקן גם יש האטה ובחלקן פחות.

עמיר פרץ: אתה מסביר לנו את ההבדל אם אנחנו - - -

יובל שטייניץ: אני לא ביקשתי להראות את ההבדל אלא להסביר מה קורה ומה משפיע עלינו.

יובל שטייניץ: בנוסף לתמונה הזאת, גם בסין ובהודו אנחנו רואים האטה וירידה בקצב הגידול בצמיחה וגם בברזיל.

יובל שטייניץ: אנחנו רואים עולם, שבמקום להתאושש מצבו החמיר בשנה האחרונה וזה משפיע גם עלינו.

יובל שטייניץ: זה לא שאנחנו לא צומחים – אנחנו צומחים.

יובל שטייניץ: זה לא שאנחנו לא מייצרים מקומות עבודה – אנחנו מייצרים.

יובל שטייניץ: אנחנו צומחים בקצב מהיר פחות ממה שהיה בשנתיים הקודמות.

יובל שטייניץ: השקף הבא אלה נתונים על אירופה מתחילת השנה.

יובל שטייניץ: בבריטניה ירידה דרמטית של 0.7% בתוצר ברבעון השני.

יובל שטייניץ: ספרד במצב קשה מאוד ולא צריך להכביר במילים כי כולם מכירים את זה.

יובל שטייניץ: באיטליה יש תכנית קיצוצים מרחיבה וגם בספרד כמובן.

יובל שטייניץ: ביוון עוד יותר קשה.

יובל שטייניץ: כמובן, לא רק ארצות הברית אלא הסימן הכי מדאיג שקיבלנו בשבועיים האחרונים לסביבה המסוכנת שבה העולם נמצא וגם אנחנו כחלק ממנו, היה התחזית השלילית שניתנה למעצמה הכלכלית הכי חזקה במערב, לגרמניה.

יובל שטייניץ: זה שקף חשוב, למרות שלכאורה הוא טכני.

יובל שטייניץ: כאן אפשר לראות מה קורה למדינות שנקלעות למשבר לעומת מדינות שעד היום הצליחו לנהוג באחריות ולא להיקלע למשכר חובות וגירעון.

יובל שטייניץ: אתם רואים שאם הולכים אחורה ל-2009 תחילת 2010, כולם פחות או יותר היו באותו אזור של תשואות שזה בעצם ריביות.

יובל שטייניץ: מה שקרה מאמצע 2010, יוון התחילה לקפוץ למעלה, ספרד ואיטליה גם כן.

יובל שטייניץ: ישראל, צרפת, ארצות הברית וגרמניה נשארו במתווה סביר ולא נפגעו.

יובל שטייניץ: הפירוש הוא שיוון, ספרד ואיטליה משלמות כל שנה מיליארדים ועשרות מיליארדי דולרים יותר על הריבית מהתקציב.

יובל שטייניץ: אסור שזה יקרה לנו.

יובל שטייניץ: אני רוצה להדגיש עוד דבר אחד.

יובל שטייניץ: כשמדינה באירופה נופלת ומתחילים להוריד לה את דירוג האשראי יש לה רשת ביטחון.

יובל שטייניץ: היא חלק מגוש היורו ולא מאהבת היוונים נתנו להם כמה מאות מיליארדי דולרים והולכים לתת להם ואותו דבר לספרדים, אלא בגלל שבגרמניה וצרפת מודעים לכך שאם מדינה בגוש היורו מתרסקת ונופלת זה משפיע עליהם.

יובל שטייניץ: אנחנו במצב כלכלי הרבה יותר טוב.

יובל שטייניץ: אבל אם ניקלע חס וחלילה למדרון של התחלה של הורדת דירוג אשראי, כולם יודעים שלנו אין רשת ביטחון.

יובל שטייניץ: לנו, למדינת ישראל, אין מי שייתן כמה מאות מיליארדי דולרים כי אנחנו לא חלק של גוש הדולר או גוש היורו.

יובל שטייניץ: לכן, מצד אחד, אנחנו במצב יותר.

יובל שטייניץ: מצד שני, אם לא ננהג באחריות וננהג ונעשה כמו שקרה ביוון או בספרד, הנפילה שלנו יכולה להיות גם יותר חמורה משלהם.

יובל שטייניץ: בספרד, אגב, הם קבעו יעד גירעון חדש, לפני פחות או יותר שנה, ואז הממשלה והפרלמנט הספרדי פשוט לא אישרו חלק מהצעדים.

יובל שטייניץ: כשהסתבר לעולם שבפוליטיקה הספרדית, בממשלה ובפרלמנט, לא מצליחים לאשר צעדים ולעמוד ביעד הגירעון, ספרד עברה להתרסקות כלכלית שפוגעת קשה בכל הכלכלה ובאזרחים בספרד.

יובל שטייניץ: בשקף הבא אתם רואים את התמונה.

יובל שטייניץ: מספטמבר 2011, ארצות הברית ואירופה נסוגות ביחד מבחינה כלכלית, אחרי שהן כבר התחילו להתאושש יפה.

יובל שטייניץ: גם הם עברו להתאוששות ופתאום ההתאוששות נפסקה.

יובל שטייניץ: ארצות הברית עדיין חיובית, למרות שזה פחות מ-2.1.

יובל שטייניץ: אבל אירופה, אתם רואים מה קרה.

יובל שטייניץ: מתחילת השנה הזאת, אירופה אחרי צמיחה חיובית, גוש היורו עבר לצמיחה שלילית.

יובל שטייניץ: הכלכלה הישראלית יחסית במצב סביר, אבל זה משפיע עלינו ועל הכנסות המדינה ממיסים.

יובל שטייניץ: שיעורי האבטלה, שוב, רק מבט כללי.

יובל שטייניץ: התקשורת מסתירה קצת את תחתית השקפים.

יובל שטייניץ: העמודה השמאלית, אם אני לא טועה זאת ספרד ולידה יוון, גוש היורו, צרפת.

יובל שטייניץ: העמודה הימנית זאת ארצות הברית.

יובל שטייניץ: אתם רואים שבכל העולם המערבי, המשבר נמשך והאבטלה ממשיכה לעלות ולא נבלמת אפילו.

יובל שטייניץ: המדינה היחידה שבה האבטלה ירדה קצת זאת ארצות הברית.

יובל שטייניץ: גם שם יש טענות, שזה לא כל-כך שהאבטלה ירדה אלא שיותר ההשתתפות ירדה, מה שמוריד טכנית את האבטלה.

יובל שטייניץ: בקיצור, כששואלים מה קרה אני אומר כך ומסביר מה קרה: כשמדינה צומחת בקצב של קרוב ל-5% והעולם פתאום נקלע למשבר חוזר, לגל חוזר של המשבר, אירופה ולא רק אירופה.

יובל שטייניץ: הצמיחה שלך היא עדיין חיובית, אלא הגבוהה ביותר במערב, אבל אתה יורד לצמיחה של 4 פלוס לצמיחה של אזור ה-3 פלוס, יש ירידה בהכנסות המדינה מהתחזיות.

יובל שטייניץ: כשאתה צופה צמיחה של 4.5%, יש גידול מרשים בהכנסות ובצמיחה נמוכה יותר זה הרבה פחות.

יובל שטייניץ: לכן היינו צריכים לטפל בגירעון שנוצר.

יובל שטייניץ: טיפלנו בו בשני מהלכים שנפרט אחר-כך.

יובל שטייניץ: אחד היה הקטנת יעד הגירעון מ-1.5% ל-3%.

יובל שטייניץ: הגדלת יעד הגירעון חסכה 15 מיליארד שקלים בהטלת מיסים.

יובל שטייניץ: אם הגירעון היה נשאר 15% - -

שלי יחימוביץ': הלוואי וזאת היתה הטעות היחידה.

יובל שטייניץ: אז היה עוד 15 מיליארד מיסים.

שי חרמש: בינתיים יש עוד 15 מיליארד חובות, גם את זה צריך להחזיר פעם.

יובל שטייניץ: המהלך השני זה חבילת הצעדים שהבאנו של 14 מיליארד ונפרט בהמשך.

יובל שטייניץ: מחצית הסכום הורדנו על-ידי הגדלת הגירעון.

יובל שטייניץ: ביני לבין הנגיד היה ויכוח ידידותי ומכובד ולגיטימי.

יובל שטייניץ: אני מאוד מעריך את הנגיד על הדרך שבה הוא התנהל וזה לגיטימי וזה בסדר.

יובל שטייניץ: ברוב הדברים אנחנו רואים עין בעין.

יובל שטייניץ: לפעמים יש ניואנסים אבל סך-הכול האוצר ובנק ישראל עובדים יחד מאוד יפה בשלוש השנים האחרונות לטובת מדינת ישראל.

יובל שטייניץ: לאחר שהוחלט על 3% אז הכרזתי בכנס קיסריה, לפני חודש, שאחרי שהעלינו את הגירעון ב-3% שזה צעד לא פשוט, לקחנו גם סיכון מסוים, קבענו את זה לאחר דיונים ממושכים.

יובל שטייניץ: עכשיו חובתנו המיידית היא להראות לעצמנו ולעולם, למשקיעים ולחברות דירוג האשראי שאנחנו לא ספרד.

יובל שטייניץ: כשאנחנו קובעים יעד גירעון חדש רחב יותר, מקלים על עצמנו במובן הזה, אבל כשאנחנו קובעים יעד גירעון חדש, אנחנו שומרים על רצינות ואחריות ואנחנו פועלים באופן נמרץ לעמוד בו.

יובל שטייניץ: זה לא פשוט, זה לא קל, זה אפילו קשה, אבל זה לטובת אזרחי ישראל ומדינת ישראל.

יובל שטייניץ: בספרד, שבה בגלל התלהמות ופופוליזם לא עשו את זה בפרלמנט ובממשלה, ההתרסקות היתה קשה מאוד ופגעה קשה בכל אזרחי ספרד.

משה גפני: אתה שכנעת אותי.

משה גפני: למה היו שרים בממשלה שהצביעו נגד?

זהבה גלאון: זאת המצגת שהצגת בממשלה?

זהבה גלאון: כך הילכת עליהם אימים, עם המצגת הזאת?

משה גפני: אתה לא צריך להשיב.

זהבה גלאון: למה הוא לא צריך להשיב?

משה גפני: הוא לא צריך להשיב לי על השאלה.

זהבה גלאון: אבל לי כדאי שהוא ישיב.

זהבה גלאון: הוא אמר שחברי כנסת שלא יתמכו בזה, הם יהיו פופוליסטים כמו בספרד.

זהבה גלאון: זה מה שאמרת לנו, אדוני השר, כי אנחנו לא מתכוונים לתמוך בך.

משה גפני: אדוני השר, תשיב לכולם.

יובל שטייניץ: אני אענה לזהבה גלאון בהמשך.

יובל שטייניץ: אני רק רוצה לומר לך שכיושב ראש ועד לשעבר, אני מאוד מעריך את הליברליות שלך, כי זהבה תסכים שאתה הרבה יותר ליבראלי ממה שאני הייתי כיו"ר ועדת חוץ וביטחון.

יובל שטייניץ: היא תמיד היתה באה עם הצעות חדות וטובות בוועדת חוץ וביטחון אבל אני חייב לומר שאתה הרבה יותר ליבראלי ממני.

משה גפני: תודה רבה אדוני השר.

משה גפני: אדוני הנגיד, בבקשה.

זהבה גלאון: אדוני השר, תענה לגופו של עניין.

שלמה מולה: שר הביטחון נענש בזה שהוא לא תמך בתקציב.

שלמה מולה: אני רוצה לשאול את שר האוצר - - -

ציון פיניאן: תשאל מה דעתו של מופז.

ציון פיניאן: יש עוד בן אדם שהיה שר הביטחון, קוראים לו מופז.

משה גפני: חבר הכנסת מולה תאמר את דבריך בהמשך.

אורית זוארץ: העם נאנק תחת העול שלכם ואתם יושבים ומתלוצצים, כך זה נראה.

ציון פיניאן: לא, אנחנו עושים את המעשים הנכונים.

אורית זוארץ: אתם עוד אומרים שאין ארוחות חינם.

משה גפני: אורית, אתם נכנסתם לקואליציה.

משה גפני: אתם לא דרשתם שום דבר בנושא הכלכלי-החברתי, אז אל תדברו עכשיו.

משה גפני: אתם תדברו על המשתמטים, זה הנושא שלכם.

משה גפני: לא דיברתם מילה על הנושא הכלכלי-חברתי – כלום.

משה גפני: משנה לראש ממשלה שמתם.

משה גפני: אדוני הנגיד, בבקשה.

סטנלי פישר: אני מבין שהיושב ראש ביקש ממני לדבר אז אני מתכוון לדבר.

סטנלי פישר: חברי הכנסת המכובדים, אדוני יושב ראש ועדת הכספים, אדוני יו"ר הכנסת.

סטנלי פישר: אני הכנתי מצגת שהתוצאה היא מאוד דומה למה ששר האוצר אמר.

סטנלי פישר: זה גורם לי לכמה בעיות מכיוון שיש יתרונות בזה ששומעים אותו המסר פעמיים, כל עוד הוא נכון.

שלי יחימוביץ': אפשר לוותר.

משה גפני: שלי, שנייה.

משה גפני: את הכנסת בחוק בנק ישראל את זה שנגיד בנק ישראל גם יטפל בנושא החברתי.

משה גפני: את חייבת שעכשיו הוא יגיד את דברו.

משה גפני: אנחנו עשינו זאת על פי הצעתך.

שלי יחימוביץ': לא לילד הזה פיללנו.

משה גפני: לא משנה, אבל זה הילד.

מירי רגב: אפשר לשנות את החוק.

מירי רגב: בואו נשנה אותו.

שלי יחימוביץ': נשנה אותו - - -

משה גפני: לא, הוא לא פוגע.

יובל שטייניץ: פעם הבאה הנגיד ידבר בדיוק כמו שלי.

יובל שטייניץ: אולי.

סטנלי פישר: (מוצגת מצגת) אנחנו מתחילים עם המצב במשק העולמי.

סטנלי פישר: במילה אחת, המצב לא טוב.

סטנלי פישר: רואים את התחזיות לצמיחה של ארצות הברית שזה פחות מ-2% השנה וזה לא יעלה הרבה בשנה הבאה.

סטנלי פישר: אירופה כבר נמצאת במיתון עם צמיחה שלילית ובשנה הבאה ההתאוששות תהיה מאוד חלשה.

סטנלי פישר: השווקים המתעוררים והמתפתחים הם במצב יותר טוב.

סטנלי פישר: הסחר העולמי צומח אבל בקצב נמוך מהממוצע של השנים הקודמות, שזה בערך 7%.

סטנלי פישר: אז הייצוא שלנו לשווקים יהיה חלש בשנה הבאה ולכמה שנים אחר-כך.

סטנלי פישר: הנה התחזיות לאירופה.

סטנלי פישר: איטליה נמצאת במינוס של כמעט 2% השנה.

סטנלי פישר: בשנה הבאה היא תהיה במינוס.

סטנלי פישר: ספרד נמצאת במינוס מינוס.

סטנלי פישר: גוש היורו בסך הכול במינוס השנה וחלש בשנה הבאה.

סטנלי פישר: בריטניה מאוד חלשה ואותו דבר עם צרפת.

סטנלי פישר: גרמניה, שנחשבת כמדינה חזקה בגוש היורו, הצמיחה לא תעלה על ממוצע של 1.2% בשנה הזאת ובשנה הבאה.

סטנלי פישר: אז המצב באירופה מאוד חמור ורואים את זה בשיעורי האבטלה במדינות אירופה.

סטנלי פישר: ספרד 25% אבטלה, דבר שלא רואים לעיתים קרובות.

סטנלי פישר: ראינו את זה בארצות הברית ב-1933 אבל לא לעיתים קרובות.

סטנלי פישר: יוון קרובה לשם ואפילו אירלנד, איטליה וגוש היורו וצרפת, הם מעל 10%.

סטנלי פישר: המדינה הכי חזקה זאת גרמניה.

סטנלי פישר: ישראל נמצאת בשיעור אבטלה של 7.2%.

סטנלי פישר: אתמול יצאו נתונים חדשים וזה קצת פחות מזה.

סטנלי פישר: זה לפי ההגדרות החדשות של האבטלה.

סטנלי פישר: הנה איור שמפחיד וזאת הסיבה העיקרית שאנחנו צריכים לשנות את דרכנו עכשיו.

סטנלי פישר: אלה שיעורי הריבית של הממשלות ל-10 שנים.

סטנלי פישר: למטה יש שתי מדינות שהן במצב יותר טוב, גרמניה עם הריבית הכי נמוכה ל-10 שנים, 1.2% שזה מאוד נמוך.

סטנלי פישר: אפילו צרפת שנמצאת בבעיות מסוימות זה 2%.

סטנלי פישר: אבל תסתכלו על ספרד ואיטליה.

סטנלי פישר: איטליה מעל 6% וספרד מעל 7%.

סטנלי פישר: בריבית כזאת הם לא יכולים לממן את ההוצאות של הממשלה.

סטנלי פישר: הם לא יכולים לגייס כסף בסכומים גדולים בריביות כאלה.

סטנלי פישר: זה עקב האכילס שלהם שזאת הריבית.

סטנלי פישר: אנחנו מוסיפים לכאן את יוון.

סטנלי פישר: כאן רואים מה קורה כאשר מדינה מפסידה שליטה בהוצאות שלה.

סטנלי פישר: הריבית ביוון עלתה ל-36%, אחרי שהם קיבלו עזרה מאירופה.

סטנלי פישר: אז היתה את החבילה השנייה וזה ירד לרמה נמוכה יותר נמוך, 50% מהרמה הקודמת שזה 15%.

סטנלי פישר: גם שם אתה לא יכול לנהל את המדינה.

סטנלי פישר: ביוון אנחנו רואים שזאת מדינה שהפסידה את השליטה שלה בגורלה.

סטנלי פישר: יוון פשוט תלויה במה שהאירופאים יתנו להם.

סטנלי פישר: זה לא ברור שהאירופאים ימשיכו לתת להם יותר ויותר כסף.

סטנלי פישר: לגבי המשק הישראלי.

סטנלי פישר: הסיפור של המשק הישראלי הוא סיפור של הצלחה בשנים האחרונות.

סטנלי פישר: מה שמסומן בכחול זה הצמיחה הרבעונית במשק הישראלי.

סטנלי פישר: הסימון בכתום זה שיעור הצמיחה של המדינות המפותחות.

סטנלי פישר: בכל רבעון מאז התחלת 2008, המשק הישראלי צמח בקצב יותר גבוה מהמדינות המפותחות בכל רבעון, כולל במיתון.

סטנלי פישר: אנחנו ירדנו בשני רבעונים בערך ל-2% בזמן שהעולם ירד בקצב של 7.5% - 7.9% .

סטנלי פישר: מאז אנחנו המשכנו לצמוח בקצב מכובד, אבל בקצב שהתחיל לרדת מאז סוף 2010 תחילת 2011.

משה גפני: ב-2008 ו-2009 הצמיחה היתה שלילית.

סטנלי פישר: היתה שלילית, זה היה המשבר העולמי.

משה גפני: ב-2008 ו-2009 הצמיחה אצלנו היתה שלילית.

משה גפני: זה בגלל שיהדות התורה היתה באופוזיציה.

יובל שטייניץ: זה היה בסוף 2008 ובתחילת 2009.

משה גפני: אחרי שנכנסנו לקואליציה זה התחיל לעלות.

סטנלי פישר: שכחתי להגיד שהמדינות האחרות צמחו בקצב יותר כי לא הייתם בממשלה שלהם.

יובל שטייניץ: האמת היא, אדוני היושב ראש, מהרגע שמונית ליו"ר ועדת הכספים תוך חודש חודשיים המצב השתפר והכלכלה התחילה לצמוח.

סטנלי פישר: אנחנו ממשיכים.

סטנלי פישר: היה שינוי בהגדרה או במדידה של שיעור האבטלה בתחילת 2012.

סטנלי פישר: מה שאנחנו רואים כאן זה שיעור האבטלה לפי המדידה החדשה.

סטנלי פישר: לא חשבנו ב-2004 שהאבטלה היתה ב-13% וזה מה שגילינו בדיעבד.

סטנלי פישר: אנחנו רואים שהאבטלה התחילה לרדת מאוד מהר אחרי המיתון.

סטנלי פישר: לפי ההגדרה החדשה היא הגיעה לרמה של בערך 7%.

סטנלי פישר: זה מסתובב סביב 7% - - -

מירי רגב: אתה יכול להגיד כמה זה במספרים?

שי חרמש: 230,000 מובטלים.

מירי רגב: לפי מה שפורסם זה 280,000 מובטלים.

מירי רגב: אתה יכול להגיד לנו כמה זה פחות או יותר ובכמה זה ירד?

סטנלי פישר: אני אגע בזה.

מירי רגב: בסוף אנחנו צריכים סקירות עם מספרים.

מירי רגב: 7% זה לא אומר שום דבר.

יובל שטייניץ: אני אראה טבלה עם המספרים והנתונים.

סטנלי פישר: חכי רגע ואני אתן לך את הנתונים.

מירי רגב: דורון מנכ"ל רציני ואני סומכת עליו.

מירי רגב: זאת המחמאה האחרונה שתקבל היום.

סטנלי פישר: חברת הכנסת רגב, 7% זה גם מספר.

מירי רגב: אתם מדברים באחוזים והציבור עסוק בהישרדות.

מירי רגב: זאת בדיוק הבעיה.

סטנלי פישר: למעלה אנחנו רואים את אחת הסיבות לכך שהצמיחה במשק הישראלי התחילה לרדת.

סטנלי פישר: העקומה הכחולה היא היצוא.

סטנלי פישר: מה שאתם רואים בחודשים האחרונים, וזה התחיל בתחילת השנה, זאת ירידה חדה ביצוא.

סטנלי פישר: זה משפיע על המשק באופן רציני וזאת תוצאה של החולשה במשק העולמי ובמיוחד החולשה באירופה, שזה בעצם השוק הכי גדול שלנו בעולם.

כרמל שאמה-הכהן: עליית שער הדולר לא תשנה את המגמה?

סטנלי פישר: אני מקווה שזה יעזור.

סטנלי פישר: זה אמור לעזור.

סטנלי פישר: רואים שלמרות הבעיות שהיו למשק, היינו מאז 2003 בעודף בחשבון השוטף של מאזן התשלומים.

סטנלי פישר: בסך-ה כול זה טוב למשק.

סטנלי פישר: יכול להיות שיש ירידה מתחת לקו האפס השנה.

סטנלי פישר: אנחנו נראה בסוף השנה מה זה היה.

סטנלי פישר: משק כמו המשק הישראלי יכול גם לנהל את עצמו עם גירעון קטן בחשבון השוטף.

סטנלי פישר: רואים כאן שהאינפלציה ירדה ביחס ל-12 החודשים האחרונים ב-1%.

סטנלי פישר: זה צפוי לעלות, כולל כתוצאה מעליית המע"מ וגם כתוצאה מעליית במחירי הדלק, מחירי הסחורות.

סטנלי פישר: הציפייה היא שנצליח לשמור על אינפלציה נמוכה בתוך היעד, קרקוב לאמצע היעד.

סטנלי פישר: לאחרונה, כמו שאמר חבר הכנסת שאמה, יש פיחות ואנחנו קרוב לשער חליפין של 4 שזה יותר טוב ליצוא וזה יעזור בתיקון הבעיה שיש לנו ביצוא כעת.

סטנלי פישר: דבר אחד שמאוד מעניין ומאוד מטריד.

סטנלי פישר: אנחנו מנהלים את עצמנו באופן לא רע.

סטנלי פישר: אני לא רוצה להגזים אבל אני מדבר כמו אנגלי, זה לא רע.

סטנלי פישר: רואים כאן שבממוצע במדינות ה-OECD, למרות שהחוב שלהם גדול מהחוב אצלנו, הם משלמים פחות מ-2% בריבית.

סטנלי פישר: הממשלה משלמת פחות מ-2%.

סטנלי פישר: אנחנו משלמים 4%.

סטנלי פישר: למה?

סטנלי פישר: משום שהריבית לטווח הארוך אצלנו היא יחסית גבוהה.

סטנלי פישר: על מה זה מדבר?

סטנלי פישר: זה מדבר על רמת האמון ביכולת של המדינה להמשיך לשמור על אינפלציה נמוכה ועל ריבית נמוכה.

סטנלי פישר: אני מדבר על ריבית נמוכה לטווח הקצר.

שי חרמש: הגדלת הגירעון לא תורמת לזה.

סטנלי פישר: הגירעון, אם זה גדול, יתרום יותר לזה.

סטנלי פישר: אז אנחנו משלמים 4% של התמ"ג בריבית.

סטנלי פישר: 4% של התמ"ג אצלנו זה בערך 40 מיליארד שקל.

סטנלי פישר: עם 40 מיליארד שקלים אפשר לעשות דברים.

סטנלי פישר: זאת בעיה גדולה אז אסור לנו לתת לריבית לעלות.

סטנלי פישר: שוב פעם, זאת אחת הסיבות מדוע אנחנו צריכים לטפל בגירעון.

סטנלי פישר: עכשיו אני רוצה לדבר על ההשפעה של העולם על המשק הישראלי.

סטנלי פישר: יש סך הכול שני תרחישים.

סטנלי פישר: אחד, בצד ימין: אירופה מתמודדות.

סטנלי פישר: התחזית לצמיחה בגוש היורו בשנה הבאה של 0.7 מבוסס על החץ הימני.

סטנלי פישר: אירופה תתמודד.

סטנלי פישר: זאת הנחה, זה לא דבר שבטוח.

סטנלי פישר: בצד שמאל יש את הבעיה שאירופה יכולה להתמוטט.

סטנלי פישר: הבעיה שם זה, שיכול להיות שמדינות יתחילו לצאת מגוש היורו.

סטנלי פישר: זה דבר שאי-אפשר לפסול.

סטנלי פישר: אם זה יקרה אנחנו פשוט לא יודעים מה יקרה במשק הישראלי.

סטנלי פישר: למה?

סטנלי פישר: משום שזה יגרום למשבר פיננסי ואנחנו לא יודעים איך זה יחלחל ולכל אירופה ולכל העולם.

סטנלי פישר: אנשים מדברים על "האחים ליהמן".

סטנלי פישר: אני לא יודע אם זה יהיה "האחים ליהמן" אבל אני יודע שאני לא יודע מה יקרה ואין אף אחד שיודע מה יקרה אם גוש היורו יתחיל להתפרק.

סטנלי פישר: אז אנחנו צריכים להיות מוכנים לשני התרחישים ולכל התרחישים.

סטנלי פישר: זאת אומרת, אנחנו צריכים לטפל במשק לפני שניכנס למצב של החץ השמאלי.

סטנלי פישר: איך אנחנו צריכים לשמור על היציבות של המערכת הפיננסית?

סטנלי פישר: בלי זה אנחנו לא נשלוט על המצב.

סטנלי פישר: אנחנו צריכים לשמור על מצב התקציב של המשק.

סטנלי פישר: הנה הסיפור של התקציב.

סטנלי פישר: אני מבקש שתשימו לב למה שיש כאן.

סטנלי פישר: בצד ימין יש את יעד הגירעון המקורי, זה היה 1.5% של התמ"ג, בערך 15 מיליארד שקלים.

סטנלי פישר: החלטת הממשלה בתחילת יולי להעלות את זה ל-3%.

סטנלי פישר: להעלות את הגירעון ב-15 מיליארד, זאת אומרת, לקבל את החובה לגייס חובות של 15 מיליארד מהשווקים ובכך להוריד את נטל המיסים ב-15 מיליארד שהיינו צריכים להטיל כדי להגיע ל-1.5%.

שי חרמש: לציין שזה לחמש שנים וזה לא חד שנתי.

שי חרמש: כל הגרף זז.

סטנלי פישר: אני רוצה להמשיך, נגיע לזה אחר-כך.

משה גפני: לא מגיעים לזה, תמשיך.

סטנלי פישר: יושב הראש יחליט.

סטנלי פישר: אנשים באים וטוענים: אנחנו צריכים לעשות כמו באירופה, להגדיל את הגירעון.

סטנלי פישר: חברי הכנסת, הגדלנו את הגירעון ב-1.5%.

סטנלי פישר: זה צעד שמוריד את הנטל על הציבור הנוכחי ומגדיל את הנטל על הדורות הבאים.

סטנלי פישר: אבל ככה זה, זאת החלטה של הממשלה.

סטנלי פישר: אני חשבתי שזה היה צריך להיות קצת יותר חזק, 2.5%.

סטנלי פישר: לא ניכנס לויכוח הזה.

סטנלי פישר: מה שחיוני עכשיו זה שנעמוד ב-3% ולא נתחיל להתהדר משום שאין לנו מיסים ואין לנו זה ואין את זה.

סטנלי פישר: עכשיו אני ממשיך.

סטנלי פישר: זה יעד הגירעון – 3%.

סטנלי פישר: 4.5% של התמ"ג, כלומר, 45 מיליארד שקל, זה מה שיהיה בתקציב, זה מה שיהיה הגירעון אם נשמור על כלל ההוצאות שמאפשרות לממשלה להגדיל את ההוצאות ב-15 מיליארד.

סטנלי פישר: זה מה שיקרה אם נעמוד בעלייה בהוצאות של 15 מיליארד.

סטנלי פישר: בטור השמאלי, 6% של התמ"ג, זה לאן שנגיע אם לא נטפל בהוצאות שהן יותר גדולות ממה שיעד ההוצאות מאפשר ואם לא נטפל גם במיסים – נגיע ל-6%.

סטנלי פישר: תבינו שזה 6% גירעון במצב של צמיחה מעל 3%.

סטנלי פישר: במצב טוב של המשק נגיע ל-6% אם שר האוצר והממשלה לא היו מטפלים במצב של גירעון מבני במשק הישראלי.

סטנלי פישר: חבל שהגענו לשם אבל הגענו לשם.

סטנלי פישר: אפשר להתווכח עד אין סוף אבל זה לא שווה.

סטנלי פישר: אנחנו נמצאים איפה שאנחנו נמצאים וצריכים לטפל בבעיה.

סטנלי פישר: זה מה שהממשלה מנסה לעשות.

סטנלי פישר: איך?

סטנלי פישר: זה מה שאמרתי לכם עכשיו.

סטנלי פישר: מי שרוצה יכול לקרוא את זה אחר-כך.

סטנלי פישר: מה לעשות?

סטנלי פישר: יש גישה אחת שאנחנו כולנו מכירים: יהיה בסדר, נגיע לשם נטפל בזה.

סטנלי פישר: אם נגיע לשם נהיה באמצע משבר ונצטרך להעלות מיסים.

סטנלי פישר: אז בצדק נשמע על מה אמרו קרוגמן ואחרים.

סטנלי פישר: באמצע מיתון אתה מנסה לא להעלות מיסים.

סטנלי פישר: אנחנו לא במיתון, אנחנו במצב יחסית טוב.

סטנלי פישר: הזמן לתת לעצמנו את היכולת בתוך מיתון להגיב באופן מרחיב זה עכשיו.

סטנלי פישר: אנחנו צריכים לעשות סדר עכשיו כדי שנהיה במצב טוב בשנה הבאה כדי שנוכל להתמודד עם מה עלול לקרות.

סטנלי פישר: לכן, יהיה בסדר זה לא נכון – יהיה לא בסדר.

סטנלי פישר: הגישה השנייה היא להכיר בעובדות.

סטנלי פישר: העובדות הן שהמצב במשק העולמי מאוד חלש, שההסתברות למיתון חמור באירופה היא לא קטנה ואם זה יקרה, זה ישפיע עלינו לרעה.

סטנלי פישר: מה הציעה הממשלה?

סטנלי פישר: אני מניח, אדוני שר האוצר, אתה תסביר.

משה גפני: אתה אדוני הנגיד ממליץ לאשר את הצעות הממשלה או שאתה מציע שיהיה בסדר?

מירי רגב: תשאל אותו את השאלה הנכונה: למרות שהצמיחה טובה, למרות שלכאורה המדינה במצב טוב, האזרחים הם במצב רע.

מירי רגב: למרות שהמדינה במצב טוב ויש צמיחה, נמשיך עם הגזרות.

מירי רגב: בוא נחדד את השאלה.

מירי רגב: בגלל ש-7% זה מספר, בוא נדבר על אנשים ולא על מספרים.

משה גפני: אדוני הנגיד, השאלה שלי בלי פרשנות: האם אתה מציע לוועדת הכספים לאשר את הצעות הממשלה?

משה גפני: אל תיכנס לפרטים, אנחנו נקיים על זה דיון.

סטנלי פישר: אדוני היושב ראש, אני מציע לאשר את ההמלצות של הממשלה אבל אני רוצה עוד שני משפטים.

סטנלי פישר: המספר שחברת הכנסת רגב ביקשה זה 253,000 איש.

סטנלי פישר: יש לי משהו להגיד לגבי ההמלצות כאן.

סטנלי פישר: אם כל הכסף יגיע זה בסדר, זה יטפל בזה.

סטנלי פישר: יש שני דברים כאן שפחות בטוחים וזה הרווחים הכלואים והעמקת הגבייה.

סטנלי פישר: יכול להיות שנגלה בעוד כמה חודשים ש-14 ומשהו לא בעצם יגיעו לזה.

סטנלי פישר: אם כך, יכול להיות שנצטרך לנקוט בצעדים אחרים נוספים.

סטנלי פישר: אבל זה לפחות דבר רציני מאוד.

סטנלי פישר: כאן אני רוצה להסביר משהו.

סטנלי פישר: אני לא מחלק מחמאות בקלות אבל קל מאוד להגיד שיהיה בסדר.

סטנלי פישר: קל מאוד לפני בחירות להגיד יהיה בסדר, אפילו יותר קל לפני בחירות להגיד שיהיה בסדר.

סטנלי פישר: זה מאוד אחראי לנסות לטפל בבעיה עכשיו.

סטנלי פישר: לטפל בבעיה המבנית שיש לנו בתקציב וזה מה שהממשלה עשתה.

משה גפני: תודה רבה אדוני הנגיד.

משה גפני: אדוני יו"ר הכנסת, בבקשה.

ראובן ריבלין: ביקשתי להשתתף בישיבה על-מנת להזכיר לחברי הכנסת - אני שמח לראות פה כמעט 25 חברי כנסת שמשתתפים בישיבה חשובה זאת.

ראובן ריבלין: בשנה הקודמת, כאשר הארץ רגשה וסערה ואנחנו יצאנו לחופשת הקיץ, הפכנו במידה רבה, והביקורות היו צודקות, לבלתי רלוונטיים בתפקידנו כאנשים אשר גם מחוקקים וגם מפקחים על פעולות הממשלה.

ראובן ריבלין: למדנו מניסיון העבר.

ראובן ריבלין: בהתייעצות עם יו"ר ועדת הכספים אנחנו נקיים את ישיבות ועדת הכספים באופן חופשי וללא מגבלה בכל פעם שיהיה צורך.

ראובן ריבלין: כמובן, תוך התייעצות עם הסיעות השונות ולא מתוך רצון לעשות מחטפים.

ראובן ריבלין: מדינת ישראל נמצאת במשבר כלכלי במשך 8 החודשים האחרונים.

ראובן ריבלין: שמעתי בעיון את המלצותיו של נגיד בנק ישראל.

ראובן ריבלין: נגיד בנק ישראל הוא לא נבחר, הוא נבחר על ידנו, על ידי הכנסת, כאשר היא חוקקה את חוק בנק ישראל.

ראובן ריבלין: הוא נבחר על ידנו להיות אותו יועץ כלכלי ומאיר הארות לגבי נושאים כלכליים מקצועיים לחלוטין.

ראובן ריבלין: כמובן שיש גישות שונות בתוך המערכת הפוליטית.

ראובן ריבלין: יש גישות סוציאל דמוקרטיות, יש גישות קפיטליסטיות של שוק חופשי.

ראובן ריבלין: הדברים האלה הם היו ויהיו במסגרת של ויכוחים.

ראובן ריבלין: אנחנו רק יודעים שהיום המדינה נמצאת במצב שבו אנחנו עלולים למצוא את עצמנו בפני מים אדירים אשר יכולים להעלות קשיים רבים גם למדינה.

ראובן ריבלין: מהצד האחר, תיקונים של אותם דברים יכול להקשות רבות על אזרחי מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: לכן אנחנו נבחרנו כדי להכריע.

ראובן ריבלין: ההכרעה מחויבת והויכוח כמובן יתקיים.

ראובן ריבלין: אני שמח, אדוני היושב ראש, שאתה מבקש לזמן את כל אותם גורמים אשר הם מבקשים להשמיע את דברם לכאן או לכאן, כיצד צריך וכיצד ניתן להתמודד עם הבעיה שכן אנחנו מחויבים להתמודד עם הבעיה.

ראובן ריבלין: אני גם רוצה לומר שאני גם ער לכך שאנחנו נמצאים בתוך מערכת בחירות כבר כמעט שנה שלמה והמערכת הזאת עלולה עוד להתגלגל שנה נוספת.

ראובן ריבלין: אני חשבתי שטוב היה אם הכנסת היתה מסיימת את הבחירות והציבור היה אומר את דברו ואז היה ניתן בצורה הרבה יותר שקולה לבוא ולקבוע, תוך אחריות ציבורית.

ראובן ריבלין: היום העם מסתכל והעם ישפוט כמובן.

ראובן ריבלין: הוא לא ישפוט לפי הערכות כלכליות, הוא ישפוט על-פי אמות המידה המכוונות אותו וזאת חובתנו.

ראובן ריבלין: לכן אנחנו נעשה כל שביכולתנו לקיים את הדיון הציבורי אבל לאפשר למדינת ישראל, על-ידי ממשלת ישראל - ממשלה זאת לא זכות.

ראובן ריבלין: זאת חובתה של הממשלה לקבל החלטות והכרעות, כפי שאמר זאת נגיד בנק ישראל.

ראובן ריבלין: לכן אנחנו נקיים את הדיונים ככל שיידרש ונביא להכרעה בזמן שלאחר גמר הדיון.

ראובן ריבלין: הוא יתקיים וימוצה, אם יהיה צורך מיום ליום ומשעה לשעה.

ראובן ריבלין: לשם כך נבחרנו וזה תפקידנו.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

משה גפני: תודה רבה אדוני יושב ראש הכנסת.

יובל שטייניץ: לא סיימתי להציג את המצגת.

יובל שטייניץ: אני צריך עוד 10 דקות.

משה גפני: בבקשה.

יובל שטייניץ: תודה.

יובל שטייניץ: אני רוצה להגיד תודה ליושב ראש הכנסת.

יובל שטייניץ: אדוני היושב ראש, אני חושב שהדברים שאמרת מאוד מכבדים את הכנסת.

יובל שטייניץ: הוזכרה פה המילה בחירות.

יובל שטייניץ: הצעדים שאנחנו מציעים פה הם לא קלים, הם לא כלכלת בחירות, הם כלכלה.

יובל שטייניץ: הם לא כלכלת בחירות, הם כלכלה.

מירי רגב: - - -

יצחק וקנין: מירי, מעניין מה היית אומרת אם היית יושבת בכסא שלו.

יובל שטייניץ: מדינות באירופה, שבמצבים דומים ניהלו כלכלת בחירות או התנהלו ככלכלת בחירות, וזה מה שקרה בספרד ויוון, הגיעו הם ואזרחיהם לעברי פי פחת.

יובל שטייניץ: מאחר שגם נשאל וחשוב להבהיר, הכנו פה רק שקף אחד או שניים להבהיר מה קורה מבחינת אבטלה.

עמיר פרץ: אדוני שר האוצר, ספרד ויוון זה לא הדבר היחיד בעולם, יש גם דברים אחרים בעולם.

שלי יחימוביץ': כי הרבה יותר נוח להסיט את זה לכיוון הזה.

עמיר פרץ: כל הזמן ספרד ויוון.

מירי רגב: יש גם פריפריה.

זהבה גלאון: עמיר, זה עבד על שרי ממשלה אז למה שלא יחשבו שזה יעבוד גם עלינו?

עמיר פרץ: אנחנו קולטים מהר, אפשר להגיד לנו פעם אחת.

אבישי ברוורמן: ברד ירד בדרום ספרד הערב.

יובל שטייניץ: ההערה שספרד ויוון זה לא כל העולם היא נכונה.

יובל שטייניץ: יש מדינות אחרות שנפגעו פחות, ביניהן ישראל, כי הן נהגו יותר באחריות.

יובל שטייניץ: ספרד, יוון ואיטליה נהגו פחות באחריות ונפגעו הרבה יותר קשה.

יובל שטייניץ: מדינות אחרות נהגו יותר באחריות, נפגעו אבל הרבה פחות ואזרחיהן נפגעו פחות.

יובל שטייניץ: רק כדי להבהיר את השינויים באבטלה ובהשתתפות.

יובל שטייניץ: אתם רואים פה את השינויים מתחילת השנה.

יובל שטייניץ: יש לנו גידול של 0.8% בשיעור ההשתתפות מינואר עד יוני וגידול של 0.4% באבטלה לפי שיטת המדידה החדשה.

יובל שטייניץ: מה זה אומר?

יובל שטייניץ: אלה נתוני הלמ"ס ומבחינה מספרית נוספו כ-68,000 איש למעגל ההשתתפות.

יובל שטייניץ: כלומר, אנשים שקודם בכלל לא עבדו או החליטו לעבוד או לחפש עבודה.

יובל שטייניץ: 19,000 מתוכם עדיין לא מצאו עבודה.

יובל שטייניץ: התמונה הכללית, אבל, וזה צריך להבין, שהשתתפות עולה ב-0.8%, שזה מכלל כל המבוגרים, שזה מעל 5 מיליון והאבטלה זה מכלל כוח העבודה שהוא 3 פסיק משהו מיליון.

יובל שטייניץ: כשיש גידול מאוד גדול בהשתתפות, שזה הדבר הכי חשוב, כי שיעורי ההשתתפות בישראל היו קטנים, אז בדרך-כלל יהיה גם גידול מתון באבטלה.

יובל שטייניץ: נניח שנוספים 100,000 איש בבת אחת למעגל של אלה שמוכנים ורוצים ויכולים לעבוד, אז אם מתוכם רק 70,000 או 80,000 מצאו עבודה, אז יש גידול של 20,000 באבטלה.

יובל שטייניץ: בשקף הזה אתם רואים את הסיכום בצורה ברורה.

יובל שטייניץ: מתחילת השנה היה גידול מרשים של כמעט 68,000 בהשתתפות זה כמעט גידול של אחוז שלם.

יובל שטייניץ: במספר המועסקים במשק היה גידול של כמעט 50,000.

יובל שטייניץ: במספר המשרות הפנויות גידול של כמעט 10,000.

יובל שטייניץ: סך הכול נוספו למשק מתחילת השנה כמעט 60,000 מקומות עבודה בחצי שנה.

יובל שטייניץ: בחצי שנה נורמאלית, כדי לשמור על קצב תעסוקה רגיל, צריכים בערך 28,000-27,000.

יובל שטייניץ: כלומר, נוספו למשק פי שניים, 200% משרות, מה שנקראה בארצות הברית "Job Creation".

יובל שטייניץ: ב"Job Creation", הקצב מתחילת מחצית השנה הראשונה הוא 200% מעבר לממוצע.

מירי רגב: זה חצי משרה ולא משרה מלאה.

יובל שטייניץ: לא.

יובל שטייניץ: היה גם מעבר מחצאי משרות למשרות מלאות, אבל כאן זה רק משרות מלאות.

יובל שטייניץ: דורון, בבקשה.

משה גפני: דורון, מה אתה עומד להציג לנו עכשיו?

יובל שטייניץ: אנחנו נציג כמה נתונים ואחר-כך את הצעדים.

דורון כהן: אנחנו רואים פה את היציאה המהירה מהמשבר אבל מאמצע ב-2011, כתוצאה מההאטה באירופה וממשבר החובות באירופה יש האטה בכלכלה של כל העולם וגם אצלנו.

דורון כהן: אנחנו עדיין יותר טובים גם מסקנדינביה, אבל שיעור הצמיחה שלנו ירד ב-2.7% ברבעון הראשון.

משה גפני: העיקרון הוסבר, הובן.

רחל אדטו: נכון.

רחל אדטו: מזל שיש את כל העולם כי אז אנחנו יכולים להצדיק את הבעיות אצלנו.

רחל אדטו: הבנו.

דורון כהן: השקף הקודם בא להסביר שכתוצאה מההאטה בכלכלה העולמית, היתה האטה גם אצלנו וירידה בקצב.

דורון כהן: גביית המיסים שלנו לא עולה כפי שנחזה מלכתחילה.

דורון כהן: לכן הגירעון - - -

אורית זוארץ: למה צריך להשית את זה על האזרחים אם אתם לא מצליחים לגבות את המיסים כפי שתכננתם?

אורית זוארץ: עכשיו צריך לפגוע באזרחים?

דורון כהן: הסברנו למה ולא נחזור על זה כי ליושב ראש אין זמן.

משה גפני: הבנו את העיקרון.

משה גפני: השר הסביר, הנגיד הסביר.

משה גפני: עכשיו מה הולכים לעשות?

דורון כהן: בשנת 2012 תכננו גירעון של 2%.

דורון כהן: בתחילת השנה באנו אליכם ואמרנו לכם שזה לא יהיה 2% אלא 3.4%.

דורון כהן: כרגע חסרים לנו, עד סוף יוני, עוד 2.8 מיליארד שקלים וזה מקרב אותנו לגירעון של 4%.

דורון כהן: הצעדים שננקטים עוד בשנת 2012, יובילו אותנו חזרה לכיוון ה-3.5% ויביאו אותנו ליעד המקווה של 3% ב-2013 שזה יעד אתגרי.

מירי רגב: אם זה לא יעמוד בתכנון?

מירי רגב: מי מתכנן, הרי זה ידי אדם מתכננים, זה אנשים באוצר.

מירי רגב: זה הפקידים החכמים באוצר.

משה גפני: מירי, מה את רוצה שיעשו?

משה גפני: שישאלו את מועצת גדולי התורה.

משה גפני: מה יעשו?

מירי רגב: בכם לא נוגעים.

אורית זוארץ: אתם מתפללים יופי על חשבוננו.

אורית זוארץ: אתם מתפללים יופי.

מירי רגב: מי מתכנן?

מירי רגב: מי רואה את הביצוע?

מירי רגב: מה קורה בתכנון מול ביצוע?

מירי רגב: רמטכ"ל שלא עומד במלחמה מתפטר.

משה גפני: מי את רוצה שיתפטר עכשיו?

דורון כהן: הממונה על התקציבים יסביר את צעדי המדיניות.

דורון כהן: הוא ומנהל רשות המיסים יציגו את ההצעות שאנחנו רוצים להוביל.

שלמה מולה: אני רוצה לדעת אם את תצביעי בעד או לא?

מירי רגב: אתה יכול להבין מה שאתה רוצה להבין.

מירי רגב: אני בוודאות לא אצביע.

מירי רגב: מה שאני אצביע זאת בעיה שלי ולא שלך.

משה גפני: כל אחד יצביע על פי מצפונו.

משה גפני: מה הצעדים?

דורון כהן: גל יציג את הטבלה של המיסים ואחר-כך מנהל רשות המיסים יסביר איך בעזרת

דורון כהן: כם אנחנו נצליח לגבות את זה.

דניאל הרשקוביץ: המשק הישראלי לא נמצא במיתון.

דניאל הרשקוביץ: אנחנו נמצאים בסביבת צמיחה של 2.7% והצמיחה לנפש היא חיובית.

דניאל הרשקוביץ: אנחנו לא נמצאים במיתון.

דניאל הרשקוביץ: לפני כחודש החליטה הממשלה, החליטו שר האוצר וראש הממשלה על קביעת יעד הגירעון לשנת 2013 ל-3%.

משה גפני: אני כבר מפסיק להאמין לכם כי 10 אנשים אמרו שיעד הגירעון הוא 3%.

משה גפני: אנחנו יודעים שיעד הגירעון הוא 3%.

משה גפני: מה אתם הולכים לעשות?

דניאל הרשקוביץ: חשבתי אז ואני חושב גם היום שיעד הגירעון היה צריך להיות נמוך יותר, סביב ה-2.5%.

דניאל הרשקוביץ: מדוע?

דניאל הרשקוביץ: כיוון שאנחנו לא במשבר.

דניאל הרשקוביץ: במשבר ניתן להרחיב את הגירעון.

דניאל הרשקוביץ: ב-2009 היינו בסביבת גירעון של 5%-6% אבל ניתן להרחיבה את הגירעון.

דניאל הרשקוביץ: לעומת זאת, בשנים של גאות וצמיחה מעבר לתחזיות, יורדים יותר מהר בגירעון.

דניאל הרשקוביץ: זאת המדיניות: שמירה על ההוצאות, הרחבה בזמן של משבר והקטנה יותר מהירה של הגירעון והחוב בזמן של אי משבר.

דניאל הרשקוביץ: זאת ההחלטה שהתקבלה, והיא התקבלה על 3%.

דניאל הרשקוביץ: עכשיו, כשאנחנו כבר קיבלנו את ההחלטה של 3% וזאת ההחלטה, אז ב-3% כשאנחנו לא במשבר קל וחומר אנחנו צריכים לעמוד ביעד הגירעון הזה.

דניאל הרשקוביץ: גם חברה יכולה לבוא לבנק – אני זוכר את עצמי לבנק ומציג תכניות: ההכנסות יהיו כך, וההוצאות יהיו כך ואנחנו נרוויח ונפסיד וכדומה.

דניאל הרשקוביץ: בסוף שואלים אותך שאלה פשוטה: בוא תראה את הצעדים שאתה הולך לנקוט בשביל לעמוד במספרים.

דניאל הרשקוביץ: יותר טוב, פחות טוב, מה שחשוב זה הצעדים.

דניאל הרשקוביץ: אמרנו אז בצורה ברורה, שכרגע לאחר ההחלטה – אני אומר גם שההחלטה היא במתחם הסבירות.

דניאל הרשקוביץ: אמרתי את זה גם אז.

דניאל הרשקוביץ: מה שחיוני כרגע זה לבוא עם רשימה של צעדים שתעמוד בהלימה עם ההחלטה.

דניאל הרשקוביץ: זה הדבר החשוב ביותר.

דניאל הרשקוביץ: קיימתי סדרה ארוכה של פגישות, באמת עד למיקרו, עם סוכנויות הדירוג, זה הדבר המרכזי שהם הציגו.

דניאל הרשקוביץ: אני אמרתי להם בצורה ברורה – מספרים כולם יודעים לקרוא, הם מבינים במספרים.

דניאל הרשקוביץ: כולם מבינים את המספרים שהראה הנגיד עם אותה עמודה שלפני הטיפול בהוצאות של 4.5, 4.7 או 4.3, זה בכלל לא משנה.

דניאל הרשקוביץ: ברור שאנחנו בכלל לא בכיוון.

דניאל הרשקוביץ: מה שהיה חשוב להם ואני הבטחתי להם – אמרתי שהממשלה תבוא עם תכנית כך שיהיה ניתן לראות את ההלימה בין התכנית לבין היעד.

דניאל הרשקוביץ: אמינות זה הנכס הכי חשוב שיש.

דניאל הרשקוביץ: צריך להגיד את האמת, צריך להביט במציאות ולנקוט בצעדים גם אם זה לא נעים.

שי חרמש: תוואי גירעון הוא ל-5 שנים.

דניאל הרשקוביץ: תן לי לסיים.

שי חרמש: תוואי הגירעון ל-5 שנים זאת אמינות?

שי חרמש: תסביר לי.

שי חרמש: הכפלת את תוואי הגירעון ל-5 שנים, תגיד את זה כרגע.

שי חרמש: זאת אמינות.

דניאל הרשקוביץ: מה שחשוב כרגע זה באמת לאשר את הצעדים.

דניאל הרשקוביץ: אפשר להתווכח על צעד כזה או צעד כזה.

שי חרמש: תענה לי, האם זאת אמינות?

דניאל הרשקוביץ: אל תפריע לי.

משה גפני: גל, יש לי בקשה אליך.

משה גפני: יושבים פה 25 חברי כנסת.

משה גפני: אנחנו רוצים כולנו להתבטא.

דניאל הרשקוביץ: אפשר להתווכח האם צעד כזה הוא יותר טוב, הוא פחות טוב?

דניאל הרשקוביץ: אפשר להתווכח, זאת לא תורה מסיני.

דניאל הרשקוביץ: מה שחשוב הוא זה לראות שיש חבילה שלמה של צעדים שעומדת בהלימה למטרה שנקבעה.

דניאל הרשקוביץ: עכשיו לגבי 2012.

דניאל הרשקוביץ: מה קרה לגבי 2012?

דניאל הרשקוביץ: היינו ביעד של 2%.

דניאל הרשקוביץ: כבר בינואר 2012 אמרנו שאנחנו משנים את תחזית ההכנסות.

דניאל הרשקוביץ: שומרים את ההוצאות, לא מעלים וגם לא מקצצים.

דניאל הרשקוביץ: שומרים על מסגרת ההוצאות שנקבעה ואנחנו רואים שיש לנו שינוי כבר בתחזית המיסים.

דניאל הרשקוביץ: באנו ואמרנו את זה בצורה ברורה.

דניאל הרשקוביץ: הגדלת הגירעון או הרחבת הגירעון – זאת אפילו לא החלטה, זאת הרחבה מ-2% ל-3.4% נאמרה בצורה ברורה.

דניאל הרשקוביץ: שוב אני חוזר לסוכנות הדירוג.

דניאל הרשקוביץ: בדוח שנכתב על-ידי קרן המטבע כתוב במפורש: מדינת ישראל בצעד של הרחבה שיעמוד על 3.4% והדירוג לא ירד.

דניאל הרשקוביץ: מדוע?

דניאל הרשקוביץ: כיוון שהם הבינו את המדיניות שאומרת שלא נפרוץ את מסגרת ההוצאה כי בזה אי-אפשר לספר סיפורים לאף אחד: המשבר, הגלובאלי וכדומה.

דניאל הרשקוביץ: זה בידינו, דהיינו, שמירה על המסגרת.

דניאל הרשקוביץ: לא קיצוץ ולא - כאשר מדובר בהרחבת הגירעון כתוצאה מההאטה אמרנו שעל זה נשמור.

דניאל הרשקוביץ: תחזית לא משנים כל חודש.

שי חרמש: ואז הורדת ב-700 מיליון נכסים.

רחל אדטו: לא, הם קיבלו החלטה לבלבל אותנו בכל המספרים.

רחל אדטו: לא נגיע לעניין כי כולם חוזרים ואומרים את אותם דברים.

רחל אדטו: הפכנו אקדמיה כדי לבלבל אותנו ולא לתת זמן.

דניאל הרשקוביץ: אין קיצוץ במסגרת תקציב.

דניאל הרשקוביץ: אפשר הרבה לספר הרבה סיפורים, אני אומר את העובדות.

רחל אדטו: די, שמענו.

רחל אדטו: כולם נשמעו.

רחל אדטו: כולם מחכים שתגידו תאכלס מה מציעים.

ראובן ריבלין: גל, אני רוצה רק להעיר לך שאנחנו מקפידים מאוד על כבודם של פקידי הציבור.

ראובן ריבלין: אני מבקש שפקידי הציבור ישמרו על כבודם של מספרי הסיפורים.

ראובן ריבלין: אתה לא יכול להשתלח ולומר לחברי כנסת כאלה או אחרים שהם מספרים.

ראובן ריבלין: הם מקבלים את ההכרעה.

ראובן ריבלין: אתה לא רוצה אותם, אל תבחר בהם בפעם הבאה.

ראובן ריבלין: אל תדבר איתם בלשון מתנשאת כי אני מבקש להגן עליכם בכל הגנה אפשרית.

דניאל הרשקוביץ: תחזיות לא משנים כל חודש ולא כל חודשיים.

דניאל הרשקוביץ: אנחנו מבצעים בדיקה חודשית ועל בסיס מגמה ועל בסיס תקופה יותר ארוכה, אם צריך משנים את התחזית.

דניאל הרשקוביץ: שינוי התחזית הוא על בסיס ששת החודשים הראשונים של השנה.

דניאל הרשקוביץ: על-פי שינוי התחזית הזאת או על-פי המגמה הזאת, אנחנו מזהים סטייה מייעד הגירעון המוגדל של אותם 3.4%.

אורית זוארץ: ומה עם המגמות בסוף השנה שעברה?

אורית זוארץ: ישב כאן שר האוצר לפני שנה בדיוק ודיבר על המגמות האלה ולא עשיתם כלום.

משה גפני: חברת הכנסת זוארץ, שמענו.

אורית זוארץ: הם לא עושים שום דבר.

משה גפני: תודה.

משה גפני: הממשלה הקודמת עשתה, הכול בסדר.

משה גפני: גל, יש לי בקשה אליך.

משה גפני: האנשים מאבדים את הסבלנות.

משה גפני: תגיד מה אתם באגף התקציבים ובמשרד האוצר מתכוונים לעשות.

משה גפני: על זה אנחנו צריכים לדון.

משה גפני: תגיד לנו את זה.

משה גפני: על יעד הגירעון ועל כל הדברים יש פה ויכוח והוא לא יסתיים.

משה גפני: הנושא של מה שאתם מתכוונים לעשות יסתיים בהצבעה לכן חשוב לדעת מה אתה הולך לעשות.

משה גפני: מה אתה מציע לנו?

משה גפני: האם אתה מציע לנו להעלות את המע"מ?

משה גפני: אתה מציע לנו להעלות את מס הכנסה?

משה גפני: אחרת לא נגיע לשום מקום וגם לא נצביע.

יובל שטייניץ: בסדר, הוא עכשיו מגיע לטבלה.

משה גפני: אני יכול להצביע אחרי ראש השנה.

מירי רגב: אחרי החגים זה רעיון טוב.

דניאל הרשקוביץ: הסעיף הראשון הוא העלאת המע"מ מ-16% ל-17%.

דניאל הרשקוביץ: זה נחזה בסכום של 4.4 מיליארד שקלים.

דניאל הרשקוביץ: ברשותך, אדוני היושב ראש וחברי הכנסת, אני רוצה להתייחס למספר נקודות מבחינת השיקולים גם לאותו אחוז כי חשוב להבין מה שאנחנו עושים.

דניאל הרשקוביץ: הטענה המרכזית אל מול הצעד הזה היא שמדובר בצעד רגרסיבי שיפגע בשוויון.

דניאל הרשקוביץ: ראשית, צריך לומר: נכון, המע"מ הוא סוג של מס עקיף רגרסיבי.

דניאל הרשקוביץ: אבל, אני רוצה כן לחדד מספר נקודות שחשוב לומר.

דניאל הרשקוביץ: ראשית, צריך לזכור שבמדינת ישראל, בניגוד גמור למדינות אחרות בעולם, מערכת המס הישיר היא אחת מהמערכות הפרוגרסיביות ביותר שיש ביחס למדינות מפותחות.

דניאל הרשקוביץ: הזכרתם כאן את המדינות הסקנדינביות ומדינות אחרות.

דניאל הרשקוביץ: מדינת ישראל פרוגרסיבית יותר במערכת המס.

דניאל הרשקוביץ: מכאן שחמשת העשירונים הראשונים לא משלמים מיסים.

דניאל הרשקוביץ: זה אומר שבמדרגת המס הראשונה של עד 5.200 שקלים, ש-44% מהעובדים נמצאים שם וגם המדרגה השנייה עד 8,800 של עוד 23%, זה 70% שלא משלמים מס.

דניאל הרשקוביץ: צריך להסתכל על זה - - -

אורית זוארץ: אז עכשיו אתם משיתים מס.

אורית זוארץ: אז יש לכם דרך עקיפה למסות אותם.

מירי רגב: מתוך זה צריך לשלם דלק, מים, חשמל.

מירי רגב: מה נשאר לו בסוף?

משה גפני: חברת הכנסת מירי רגב, אם אני אוציא אותך, זה יעזור לך בפריימריס?

משה גפני: אני רוצה לדעת.

מירי רגב: לא, רק אם אני אשאל את השאלות הנכונות.

משה גפני: עם כל הכבוד, אין לך פריבילגיה לשאול שאלות נכונות כשאחרים שותקים ומתנהגים אחרת.

מגלי והבה: היא צודקת.

משה גפני: אז מה אם היא צודקת?

שלמה מולה: אני רוצה לשאול על הטבלה.

משה גפני: גל, בבקשה.

דניאל הרשקוביץ: חשוב מאוד להבין בכמה ייפגעו מתוך ה-4.4 מיליארד שקלים אותם ארבעת העשירונים התחתונים ועשינו איזה אמדן.

דניאל הרשקוביץ: ארבעת העשירונים הראשונים צורכים כ-24% מסך כל הצריכה.

דניאל הרשקוביץ: זה אומר שבהינתן שמתוך 4.4 מיליארד שקלים, אם ניקח הנחה סבירה על בסיס אומדני במחירים של פחות או יותר 50% משורשר על כיוון הייצור ו-50% כיוון המחירים, שזה פחות או יותר על מה שמקבלים, אז 25% מתוך מחצית מ-4.4% זה למעשה פחות או יותר הנטל שיהיה על אותם ארבעת העשירונים, כאשר מדובר על סדר גודל של 400 או 500 מיליון, מתוך 14.4 מיליארד.

דניאל הרשקוביץ: מדובר בכ-3%-4%.

דניאל הרשקוביץ: אני לא טוען שאין פגיעה, אבל אני כן אומר שצריכים לקחת את הדברים בסך-הכול בפרופורציות הנכונות.

מירי רגב: באיזה פרופורציות?

מגלי והבה: להרוג את האזרחים.

משה גפני: מגלי, אני לא מסכים.

משה גפני: גל, אני רוצה להגיד לך את הסדר.

משה גפני: אני לא הולך לסיים את הדיון בעניין הזה.

משה גפני: בשעה 12:30 רוצה להצביע על המע"מ.

משה גפני: אני ממשיך את הדיון אחרי 12:30 על הנושאים הנוספים.

משה גפני: אני כנראה עושה ישיבת ועדה נוספת ביום ראשון על כל הנושאים הנוספים.

משה גפני: אני רוצה שתאמר עכשיו לוועדה דבר אחד.

משה גפני: אנחנו ממשיכים את הדיון ואני מבקש שתמשיך להיות כאן.

שלמה מולה: אדוני היושב ראש.

שלמה מולה: סליחה, אתה לא נותן לנו לשאול שאלות ואתה אומר שאתה רוצה להצביע בשעה 12:00.

שלמה מולה: יש לי שאלות בנושא המע"מ ואני רוצה לשאול.

משה גפני: מאה אחוז.

משה גפני: חבר הכנסת מולה, תכף תשמע מה שאני אומר.

משה גפני: אני האחרון שלא אתן לוועדה לשאול שאלות.

משה גפני: אני רב עם כל העולם בשביל זה.

משה גפני: אני לא בטוח שאם הקואליציה היתה בראשות קדימה, היית נלחם כמוני נגד הקואליציה.

משה גפני: אני נלחם על זה שכולם ישאלו שאלות.

משה גפני: אני מבקש למקד את העניין.

משה גפני: היעד שלי זה שעכשיו חברי הכנסת יוכלו להביע עמדה בנושא של המע"מ, בנושא של שאלות כדי לקבל תשובות.

משה גפני: אם לא נספיק עד 12:30 זה יידחה.

משה גפני: היעד הוא 12:30.

משה גפני: התחלנו את הישיבה ב-10:00 ועוד חבר כנסת אחד לא דיבר.

מירי רגב: עברנו על כל המדינות בעולם.

משה גפני: אני מבקש שתגיד לוועדה בדקה וחצי למה החלטתם להעלות את המע"מ באחוז ולא משהו אחר.

משה גפני: אחרי זה אני מבקש שחברי הכנסת יתייחסו.

דניאל הרשקוביץ: החלטנו על הרבה דברים אחרים.

משה גפני: אני ממשיך את הדיון בדברים האחרים.

דניאל הרשקוביץ: זה חלק.

משה גפני: ברור, אבל אני רוצה למקד בגלל שאנחנו רוצים להגיע למשהו.

דניאל הרשקוביץ: אני חושב שבסך-הכול צריך להגיע לדברים סבירים ומאוזנים ולא קיצוניים לכל צד.

דניאל הרשקוביץ: לכן אני חושב שאם תתבוננו ברשימה, תיראו חבילה מאוזנת.

דניאל הרשקוביץ: מצד אחד, העלאת מיסים ישירים תוך אי העלאה של שתי המדרגות הראשונות עד 9,000 שקלים, מתוך מחשבה לא להעלות את נטל המס על אותם עשירונים יחסית חלשים שמשלמים מעט מיסים וימשיכו לשלם מעט מיסים ישירים.

דניאל הרשקוביץ: המע"מ זה מס רוחבי שכולם משלמים אותו.

דניאל הרשקוביץ: גם הבינוניים וגם הגבוהים משלמים אותו.

מירי רגב: היא הנותנת.

דניאל הרשקוביץ: הסקטור העסקי, שגם הוא נושא בנטל במישור של העלאת מס המעסיקים והן בהיבט שגם הוא - - -

אורית זוארץ: זה מרמה מסוימת של מעסיק או שזה כל - - -

דניאל הרשקוביץ: לכן, בסופו של יום צריך לזכור שמס הוא מס, הוא פוגע בצמיחה, הוא פוגע בתעסוקה.

דניאל הרשקוביץ: בסופו של יום, האלטרנטיבה היא גירעון בלתי נשלט עם מחירים הרבה יותר גבוהים על הצמיחה ועל התעסוקה.

דניאל הרשקוביץ: לכן, בסופו של תהליך, אני חושב שהחבילה יוצרת את האיזונים בין כל הגורמים.

יובל שטייניץ: אני רוצה להשלים את התמונה שגל תיאר במשפט אחד.

יובל שטייניץ: החוסר בהכנסות המדינה עמד על בערך 29 מיליארד.

יובל שטייניץ: העלאת הגירעון מ-1.5% ל-3% הורידה מזה מחצית, 15 מיליארד.

יובל שטייניץ: נשארו 14 מיליארד.

יובל שטייניץ: ה-14 מיליארד הללו, שאיתם צריך להתמודד אחרי שכבר העלינו את הגירעון והוצאנו החוצה 15 מיליארד, נשאר מחצית.

יובל שטייניץ: ה-14 מיליארד האלה מחולקים, פחות או יותר, לשניים.

יובל שטייניץ: 7 מיליארד או 6.5 זה נטל באמת על הציבור וכ-7 מיליארד או 7.5 זה מס יסף על העשירים ביותר.

יובל שטייניץ: דרך אגב, החרפנו את ההמלצות של ועדת טרכטנברג, אנחנו לוקחים מס יסף לא מ-80,000 אלא מ-67,000.

יובל שטייניץ: זה מס שולי של 50%, מהגבוהים במערב על העשירים.

יובל שטייניץ: זה מס מעסיקים על החברות, זה דיבידנדים כלואים, שזה מיליארדים מהחברות וזה מאבק חורמה בהון השחור בצעדים שמעולם - - -

שי חרמש: את זה צריך לעשות בכל מקרה.

מירי רגב: על זה אנחנו לא מתווכחים, זה צעד מצוין.

שלמה מולה: למה רק 3 מיליארד שקלים על הכספים הכלואים?

יובל שטייניץ: אני מקווה שיהיה יותר.

יובל שטייניץ: אני רק רוצה לתאר את החלוקה.

יובל שטייניץ: המלחמה בהון השחור היא בצעדים שמעולם לא נעשו כמותם בישראל.

יובל שטייניץ: הבאנו מצגת ונשמח לתאר את זה אחר-כך.

יובל שטייניץ: כבר בשנה הראשונה אנחנו מעריכים שזה ייתן לפחות 2 מיליארד.

יובל שטייניץ: כשרוצים לראות את התמונה הכללית, מתוך 29 מיליארד, 15 יצאו החוצה עם הגדלת הגירעון.

יובל שטייניץ: 7 מיליארד זה על חברות והון שחור ו-6-7 מיליארד צעדים מדודים, לא קלים, אבל צעדים מדודים על הציבור.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חברת הכנסת שלי יחימוביץ ואחריה חברת הכנסת מירי רגב.

שלי יחימוביץ': אדוני הנגיד, אני חולקת עליך שהבחירה היא בין יהיה בסדר לבין הכרה בעובדות.

שלי יחימוביץ': כולנו מכירים בעובדות.

שלי יחימוביץ': אנחנו מכירים בכך שהמצב עגום.

שלי יחימוביץ': אנחנו יודעים מה קורה בגוש היורו, אנחנו יודעים במדינת ישראל.

שלי יחימוביץ': השאלה איך נגרם הבור הזה בהכנסות המדינה ובמה נמלא אותו?

שלי יחימוביץ': הוא נגרם, בין היתר, ואתה אדוני הנגיד יודע את זה כי אתה רצית שזה ייפסק.

שלי יחימוביץ': הוא נגרם, בין היתר, בגלל המתווה ברפורמה במס, שאתה כאן בוועדת הכספים ביקשת שהוא ייעצר והוא לא נעצר.

שלי יחימוביץ': האמירה שהוא נגרם בגלל ההיענות לדרישות הציבור אחרי המחאה, אין לה שום יסוד.

שלי יחימוביץ': הרי על כל דבר שהציבור קיבל היה מייד קיצוץ רוחבי בתקציב, מייד באופן אוטומטי.

שלי יחימוביץ': קיצוץ רוחבי אפילו יותר מהצרכים.

שלי יחימוביץ': שאלת השאלות היא במה נמלא את הבור?

שלי יחימוביץ': האם נמלא אותו מחגורת השומן, הצרה אבל המאוד שבעה, שתוגמלה כל הזמן בחברה הישראלית בעת צמיחה?

שלי יחימוביץ': או, האם נמלא אותו שוב בכספם של העניים ושל מעמד הביניים?

שלי יחימוביץ': זה מה שעולה כחוט השני מכל החלטות הממשלה.

שלי יחימוביץ': מע"מ זה המס הכי לא צודק בעולם, הכי רגרסיבי.

שלי יחימוביץ': ככל שאתה עני יותר, אתה משלם אותו יותר.

שלי יחימוביץ': זה אבסורד.

שלי יחימוביץ': ככל שההכנסות שלך קטנות, כך אתה צורך יותר ולכן אתה תשלם יותר מע"מ.

שלי יחימוביץ': אין מס פחות צודק מזה.

שלי יחימוביץ': אבל ראש הממשלה נתניהו, בגאונותו, הצליח להפוך גם את מס ההכנסה למס רגרסיבי.

שלי יחימוביץ': כי כאן מה אנחנו רואים?

שלי יחימוביץ': אנחנו רואים הטלת אחוז נוסף של מס הכנסה על מי שמשתכר עד 42,000 שקלים.

שלי יחימוביץ': מ-9,000 שקלים עד 42,000 שקלים זה מעמד ביניים, זה חוט השדרה של החברה הישראלית.

שלי יחימוביץ': הם בתלוש הקרוב כבר יראו את ההעלאה במס הכנסה.

שלי יחימוביץ': אבל מי שמרוויח 42,000 שקלים ומעלה לא ישלם שקל.

שלי יחימוביץ': גם לא מי שמרוויח 67,000 שקלים ויותר.

יובל שטייניץ: אנחנו נענה אחר-כך.

יובל שטייניץ: גם אם זה נכון או לא נכון, אני מבקש לשמור על שקט.

שלי יחימוביץ': ברור שתענו.

שלי יחימוביץ': מה זאת ההערה הזאת?

יובל שטייניץ: אני הערתי לאנשים שלי.

שלי יחימוביץ': האנשים שלך ממש עומדים פה - - -

משה גפני: שלי, ההצעה של מס הכנסה היא לא מהחודש הקרוב, היא מה-1 בינואר 2013.

שלי יחימוביץ': גפני, להטיל מס כולל על הכנסות של מי שמרוויח 67,000 שקלים ויותר, זה מנגנון מיסוי מאוד מסובך.

שלי יחימוביץ': הוא מוחל על כל ההכנסות.

שלי יחימוביץ': אם הם היו רוצים, הם היו מטילים אותו מייד כשוועדת טרכטנברג המליצה עליו ואז כבר היום היינו במצב של גבייה שלו.

שלי יחימוביץ': אבל מדובר במנגנון מאוד מורכב.

שלי יחימוביץ': עד שנראה אותו פועל ובאמת גובה את המס, נתניהו כבר לא יהיה ראש ממשלה, אני מקווה והוא לא ייושם.

מירי רגב: גם את לא.

ציון פיניאן: הוא יהיה עוד 4 שנים ומפלגות אחרות לא יהיו.

מירי רגב: תאמיני לי שאנחנו נהיה בשלטון.

ציון פיניאן: אם אני ארצה להעניש אותך אני אבקש שתהיי שרת האוצר כדי לראות איך את עושה את הדברים שאת מדברת עליהם.

שלי יחימוביץ': אנחנו רואים הורדת גרזן מיידית לעניים ולמעמד הביניים וחוסר נגיעה מוחלט במי שמשתכר 42,000 ומעלה.

שלי יחימוביץ': דבר נוסף, הרווחים של החברות הבינלאומיות.

שלי יחימוביץ': 3 מיליארד שקלים כשהחברות האלה חבות עשרות מיליארדים?

שלי יחימוביץ': הרי כבר עכשיו אפשר להוציא שומת מס הכנסה על הכספים שהם כבר הוציאו.

שלי יחימוביץ': למה להחיל חקיקה מיוחדת ופטור מיוחד על חברות שפשוט חייבות כסף על פי חוק למס הכנסה?

שלי יחימוביץ': למה החברות האלה צריכות לקבל את המתנה הזאת?

שלי יחימוביץ': איזה היגיון יש בזה?

שלי יחימוביץ': במה נמלא את הבור?

שלי יחימוביץ': בכספה של חגורת השומן, או בכספו של רוב הציבור בישראל שכבר כורע תחת הנטל?

שלי יחימוביץ': אני אקצר.

שלי יחימוביץ': לסיים, אני חייבת להתייחס לספרד ויוון.

שלי יחימוביץ': תשמעו, או שאתם לא אומרים אמת.

שלי יחימוביץ': אתה, אדוני השר שטייניץ וראש הממשלה נתניהו, או שאתם לא יודעים.

שלי יחימוביץ': אתמול במהלך הראיונות שהעניק ראש הממשלה נתניהו, שאל אותו אודי סגל על ההצעות שלי למס ירושה על עשירים מאוד ועל העלאה מידתית של מס חברות.

שלי יחימוביץ': אמר ראש הממשלה נתניהו שמדובר בפיתרונות של יוון.

שלי יחימוביץ': קודם כל, מס הירושה בארצות הברית הוא הרבה יותר גבוה מאשר ביוון.

שלי יחימוביץ': מה הקשר ליוון?

שלי יחימוביץ': בארצות הברית מס ירושה הוא 18% וביוון הוא 10%.

שלי יחימוביץ': כל דבר זה יוון?

שלי יחימוביץ': הורדת מס חברות היא אחד הדברים המרכזיים, והנגיד יודע את זה, שגרמו לקריסתה של יוון.

שלי יחימוביץ': הורדת מס חברות למינימום שבמינימום כדי למשוך משקיעים עד שהכנסות המדינה נפגעו כל-כך ויוון קרסה - זאת יוון.

שלי יחימוביץ': תפסיקו עם ההפחדות האלה של יוון וספרד.

שלי יחימוביץ': אין קשר בינן לבין המציאות.

שלי יחימוביץ': בספרד היתה בועת נדל"ן שהתפוצצה, אצלנו שוק הנדל"ן הוא שמרני.

שלי יחימוביץ': אין דמיון ולו במעט.

שלי יחימוביץ': התקציב נמוך מלכתחילה.

שלי יחימוביץ': אז למה?

שלי יחימוביץ': למה לרמות את הציבור?

שלי יחימוביץ': יש פה ויכוח שהוא ויכוח לגיטימי, בין קפיטליזם מאוד מאוד קיצוני ובין סוציאל דמוקרטיה שגורסת שוק חופשי מצד אחד ומצד שני, מדינה שאחראית לאזרחיה ואיזו חלוקת משאבים הוגנת.

שלי יחימוביץ': כדי לקיים את הויכוח הזה לא צריך להטעות ולסלף, אפשר גם לומר אמת.

משה גפני: מירי רגב ואחריה אבישי ברוורמן.

מירי רגב: אני רוצה לפתוח ולהביע צער ולהשתתף בצערה של משפחתו של נכה צה"ל שנפטר היום כתוצאה מזה שהצית את עצמו.

מירי רגב: עקיבא מפעי, זכרו לברכה.

מירי רגב: אני מקווה שמקרים כאלה לא יחזרו על עצמם.

מירי רגב: אני רוצה להודות לך שר האוצר על הסקירה ועל זה שבאת לכאן.

מירי רגב: אתה מגיע כל הזמן לוועדת כספים כדי לתת תשובות לשאלות.

מירי רגב: תודה לנגיד בנק ישראל וגם לך יו"ר ועדת כספים שמביא את הנושא הזה לדיון.

מירי רגב: ברור לי לחלוטין, שר האוצר,

מירי רגב: שאנחנו צריכים בוגר אחראי ואנחנו צריכים מדיניות אחרית.

מירי רגב: ברור לי לחלוטין שראש הממשלה נתניהו יכול להוביל ומוביל מדיניות אחראית יחד איתך.

מירי רגב: עם זאת, אנחנו מדברים כאן על רגישות חברתית.

מירי רגב: עם כל הכבוד לחברים מהשמאל, הרגישות החברתית נמצאת גם בתוך הליכוד.

מירי רגב: גם בתוך הליכוד ישנם חברי כנסת ושרים חברתיים.

מירי רגב: אני שמחה שהשר כחלון הצביע נגד המדיניות, כי הוא הבין כשר רווחה שהוא לא יכול ללכת עם הנושא הזה.

מירי רגב: הדלק מתייקר הלילה.

מירי רגב: אתה מבין מה זה אומר בקיץ שהדלק מתייקר?

מירי רגב: אתה מבין מה זה אומר שהדלק מתייקר?

מירי רגב: שאנשים שרוצים לנסוע לספארי ורוצים לבלות, דווקא בחופש הדלק מתייקר.

מירי רגב: הדלק מתייקר שוב כל יוקר המחיה עולה בלי שום קשר לעליית המע"מ.

מירי רגב: אז שוב אנחנו מדברים על יוקר מחייה שעולה.

מירי רגב: דבר נוסף.

מירי רגב: גפני, אני לא מקבלת את מה שאתה אומר.

מירי רגב: אנחנו לא פה כדי לדחות את ההצבעה ל-1 בספטמבר, אנחנו פה כדי לבטל את העלאת המע"מ ולראות איך אפשר ללכת למע"מ דיפרנציאלי, לאותו מע"מ שהעשירים ישלמו יותר.

מירי רגב: אותו מע"מ דיפרנציאלי שעל אותם מוצרי יסוד לא ישלמו מע"מ כל-כך גבוה.

מירי רגב: אפשר לעשות את זה על מע"מ דיפרנציאלי.

מירי רגב: אנחנו פה לא על-מנת להעלות שום מיסוי לפני החגים.

מירי רגב: לפני יומיים הייתי בספארי.

מירי רגב: חברי אלכס מילר היה שם גם וחילקנו - - -

שי חרמש: מירי, שם את צריכה להיות.

מירי רגב: תודה רבה לך.

מירי רגב: חשבתי שהח"כים יותר מכבדים אחד את השני אבל אני אבחר לי דמות.

זהבה גלאון: אתה צריך להתנצל, הגזמת.

מירי רגב: מה עשינו בספארי?

מירי רגב: חילקנו תיקים לילדים לפני בית ספר.

מירי רגב: חילקנו 3,000 תיקים לילדים עניים, גם חרדים.

מירי רגב: עמותות פרטיות שילמו לתיקים ולצבעים.

מירי רגב: חבל שלא הגעת גם אתה, יכולת להיות דמות לא רעה בספארי, חברי שר החקלאות שחולה על זה.

שי חרמש: לפעמים חלומות מתגשמים, מירי, תיזהרי.

מירי רגב: אני יודעת, ראיתי איך הם מתממשים.

מירי רגב: אני אומרת דבר מאוד פשוט.

מירי רגב: חלוקת התיקים וחלוקת התווים לקראת החגים מרמזת על-כך ובוודאי מחדדת את זה שלפני החגים אנחנו לא נעלה את המע"מ.

מירי רגב: זאת לא המתנה שאנחנו צריכים לתת לאזרחי המדינה.

מירי רגב: את כל הדיון הזה נעשה כשנחזור למושב באוקטובר.

מירי רגב: לא נאשר עליית מע"מ.

מירי רגב: לא נאשר עליית מס הכנסה על אנשים שמשתכרים 9,000 שקלים ו-10,000 שקלים.

מירי רגב: נאשר 10% מס הכנסה על אנשים שמשתכרים 40,000 שקלים ו-20% מס הכנסה על מי שמשתכר 80,000 שקלים.

מירי רגב: מה זה 4,000 שקלים בשנה בשבילם?

מירי רגב: זה פחות עוגה.

מירי רגב: מה זה 8,000 שקלים בשנה למי שמשתכר 80,000 שקלים?

מירי רגב: אבל עליית מס הכנסה למי שמשתכר 9,000 שקלים ועוד משלם את המע"מ, זה קשה מאוד.

מירי רגב: האטימות הזאת וחוסר הרגישות למה שקורה בציבור הישראלי היא לא נכונה.

מירי רגב: אסור לנו להיות במקום הזה.

מירי רגב: אנחנו חייבים לעשות את הכול ולבטל את מס ההכנסה למשכורות של עד 10,000 שקלים.

מירי רגב: נטיל מס על משכורות מ-20,000 ומעלה ונבטל את המע"מ.

מירי רגב: לא יכול להיות שוועדת הכספים תאשר כל דבר באופן אוטומטי.

משה גפני: בסדר, אפשר להצביע נגד.

מירי רגב: אפשר גם להצביע נגד.

מירי רגב: טוב עשה השר כחלון שהצביע נגד.

מירי רגב: לפחות הוא הציל את כבוד הליכוד.

מירי רגב: אני אומרת שוב ואני אומרת דבר מאוד ברור.

מירי רגב: אנחנו צריכים לראות איך המע"מ הופך להיות או מע"מ דיפרנציאלי או אנחנו מבטלים כרגע את העלאת המע"מ.

מירי רגב: אמרו שאנחנו לא באים עם רעיונות, אז הנה אנחנו נותנים לפקידי האוצר החכמים, הנבונים, המבינים את כל מה שצריך להבין, המקורבים לציבור הישראלי – אנחנו נותנים לו רעיונות.

מירי רגב: להעלות את מס ההכנסה לבעלי הכנסה של 40,000 שקלים ל-10%, זה יביא לכם הרבה מאוד כסף.

מירי רגב: לתת סוכרייה לציבור.

מירי רגב: כשהיה יוקר מחיה גבוה מודעי נתן סוכרייה לציבור.

מירי רגב: אז הוא חילק להם מוצרי חשמל.

מירי רגב: אנחנו צריכים לעשות כדי שיהיה יותר דיור ציבורי ויותר דיור לזוגות צעירים.

מירי רגב: דרך אגב, אדוני שר האוצר, זה מכניס כסף לקופת המדינה.

משה גפני: אבישי ברוורמן ואחריו כרמל שאמה.

אבישי ברוורמן: אני רוצה להגיב על דבריו של הנגיד אך קודם פעם אחרונה אני אבקש אדוני השר לדבר על ספרד ויוון.

אבישי ברוורמן: היחס של חוב תוצר של ספרד היה נמוך מישראל.

אבישי ברוורמן: ספרד זאת דוגמה של התפקרות שלך כל המערכת הבנקאית והנד"לניסטית, שיצרה משבר של השוק הפרטי שבסופו של דבר ממשלת ספרד לא יכולה לעזור וכנראה גם גרמניה לא תעזור.

אבישי ברוורמן: אז מספיק כבר עם ספרד.

אבישי ברוורמן: עכשיו אני מגיע לסיפור כאן.

אבישי ברוורמן: זה ברור לכולנו שאנחנו לא במיתון אבל הבעיה שהיתה בישראל על פני זמן והכשל של רוב ממשלות ישראל בתקופה האחרונה, שהצמיחה בישראל לא חלחלה לרוב התושבים בישראל.

אבישי ברוורמן: ישראל היא המדינה האי שוויונית ביותר במערב, להוציא את ארצות הברית.

אבישי ברוורמן: כשלוקחים את יוקר המחיה, אנחנו המדינה היקרה ביותר במערב.

אבישי ברוורמן: לכן, המחאה החברתית זאת היתה תגובה אינטואיטיבית של הרבה מאוד אנשים שלא הבינו למה אומרים שכלכלה זה רק צמיחה וזה רק חוב תוצר.

אבישי ברוורמן: כלכלה זה לא רק צמיחה וחוב תוצר, זה לא רק גירעון.

אבישי ברוורמן: הבעיה היא שישראל מתפרקת בצורה שהצמיחה מגיעה לקבוצה קטנה.

אבישי ברוורמן: לכן בעולם יש משבר עמוק.

אבישי ברוורמן: לישראל אסור לה שיהיו לה גירעונות.

אבישי ברוורמן: אני כבר אמרתי את הערכתי ופה אני בא לניהול.

אבישי ברוורמן: הבעיה, אדוני שר האוצר, היא של הניהול.

אבישי ברוורמן: כשאתה יושב כאן ובחיים לא ראיתי מספרים וגם גפני לא יודע.

אבישי ברוורמן: אני לא יודע מה הגירעון, יש תמיד מצגות כלליות ואף אחד לא יודע מה קרה.

אבישי ברוורמן: אבל, כאן לפני שנה גם אני וגם אחרים אמרנו שיהיה באירופה לא רק מיתון כבד, אירופה עלולה להתמוטט.

אבישי ברוורמן: לכן אין שום בסיס לתחזיות שאתה עשית לגבי הצמיחה ב-2012 וב-2013.

אבישי ברוורמן: כבר אז התחזיות האלה היו על קרן הצבי.

אבישי ברוורמן: דברי שני, ופה זה הנושא המרכזי שלא דובר היום.

אבישי ברוורמן: שר הביטחון ושר האוצר אלו שני התפקידים החשובים ביותר בממשלת ישראל.

אבישי ברוורמן: אני לא אכנס למחמאות ולסגנון הדיבור שהרעיפו אחד על משנהו.

אבישי ברוורמן: בקרב ביניהם שר הביטחון כבר מזמן ניצח.

אבישי ברוורמן: המאה מיליון שקלים זה הצגה לתקשורת.

זהבה גלאון: רק לפני שבוע העביר כאן חצי מיליארד.

אבישי ברוורמן: תני לי לסיים, אני לא הפרעתי לך.

אבישי ברוורמן: כשאנחנו התרענו כאן שתקציב הביטחון ברח ושגם רבין ובן-גוריון נתנו גבול לתקציב הביטחון, כי עם כל החשש לאביב הערבי ולאיראן, יש ביטחון אזרחי וחברתי.

אבישי ברוורמן: כאן, שר האוצר, כאשר היתה אותה ועדה מפורסמת שאתה מצטט אותה כל יום, ועדת טרכטנברג, מייד דרשתי שאני רוצה לראות ממשרד האוצר מאיפה הכסף.

אבישי ברוורמן: מה אמרו אז?

אבישי ברוורמן: אמרו ממשרד הביטחון.

אבישי ברוורמן: התקציב במשרד הביטחון כבר ברח לשנים הקרובות ולכן שר האוצר, אין ניהול.

אבישי ברוורמן: לכן אני גם אומר לך, מה שקורה כרגע זאת רק התחלה.

אבישי ברוורמן: אנחנו נמצא את עצמנו בעוד כמה חודשים בגירעון יותר גדול.

אבישי ברוורמן: אין ניהול באוצר.

אבישי ברוורמן: לשמוע כל הזמן על ספרד ויוון, אנחנו יודעים את זה.

אבישי ברוורמן: מה עושים בישראל?

אבישי ברוורמן: אני באמת מכיר פה את רוב האנשים.

אבישי ברוורמן: את פרופסור פישר אני מכיר עשרות שנים.

אבישי ברוורמן: אני מעריך אותו והוא נגיד הנגידים.

אבישי ברוורמן: אבל יש לי רק הערה אחת לפרופסור פישר.

אבישי ברוורמן: ההערה היא כזאת: אני מסכים איתך לחלוטין שאסור שיהיה גירעון.

אבישי ברוורמן: ה-3% זה מספיק, ולצערי זה יהיה 4%-5%.

אבישי ברוורמן: השאלה שבה אני חולק עליך היא כשאתה נותן גיבוי טוטאלי למדיניות הממשלה.

אבישי ברוורמן: נניח כרגע שמפלגת העבודה בשלטון.

אבישי ברוורמן: באותה צורה אנחנו היינו מציעים לסתום את הגירעון של 3%, כמו שאמרה חברת הכנסת רגב, מס ערך מוסף דיפרנציאלי.

אבישי ברוורמן: שנים אנחנו מדברים על זה ואומרים לנו שזה לא ישים.

אבישי ברוורמן: כמו שאמרו לנו שמס בורסה זה לא ישים.

אבישי ברוורמן: אני חושב שברגע שהוא שם את משקלו לגבי הגירעון בהחלט, אבל לגבי המכלול, לגבי המיסוי ולגבי תקציב הביטחון יש אלטרנטיבה אחרת.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חבר הכנסת כרמל שאמה ואחריו חברת הכנסת רחל אדטו.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה אדוני היושב ראש.

כרמל שאמה-הכהן: אדוני שר האוצר, אני לא מאלה שחולקים על הצורך המיידי בטיפול.

כרמל שאמה-הכהן: וכל טיפול שתעשה לא יקבל מחיאות כפיים מהעם.

כרמל שאמה-הכהן: אבל, יש שאלות שנשארות באוויר ועדיין לא שמענו תשובות טובות מהאוצר.

כרמל שאמה-הכהן: אני שמח היום שבכל דבריך הארוכים לא השתמשת במילה שאתה מרבה להשתמש בה לאחרונה והיא "פופוליזם" אלא משתמש בתשובות ענייניות.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מקשיבים, אנחנו מבינים ואתם לרוב מצליחים לשכנע אותנו שאתם נותנים תשובות ענייניות.

כרמל שאמה-הכהן: אני אציע כמה הצעות וארצה לשמוע את התגובה שלך ושל אנשי משרדך.

כרמל שאמה-הכהן: הזכירו פה מע"מ דיפרנציאלי.

כרמל שאמה-הכהן: כמובן שזה רעיון שובה לב לקיים כמה רמות מופחתות של מע"מ על מוצרים שהם מוצרים חברתיים ושנצרכים על-ידי השכבות היותר חלשות.

כרמל שאמה-הכהן: בדרך-כלל הם מוצרים שהם עתירי עבודה ומעודדים תעסוקה.

כרמל שאמה-הכהן: הבנתי וקיבלתי את העמדה שלך ושל הדרג המקצועי שלך שמע"מ דיפרנציאלי בישראל קשה לאכיפה ולגבייה בצורה קיצונית.

כרמל שאמה-הכהן: אני יוצא מנקודת ההנחה הזאת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה זה קשה?

כרמל שאמה-הכהן: אני קיבלתי תשובה על זה.

כרמל שאמה-הכהן: אבל, מע"מ על חשמל ומים, שני מוצרים הכי יסודיים.

כרמל שאמה-הכהן: האם אתה חושב שחברת חשמל תנפיק חשבוניות פיקטיביות או מישהו יערבב בסל מוצרים מע"מ מופחת מחברת חשמל?

כרמל שאמה-הכהן: יש מוצרים יותר יסודיים?

כרמל שאמה-הכהן: יש החלטות, ואני לא קורה להן גזירות כי גזירות על עם ישראל זה דבר אחר.

כרמל שאמה-הכהן: יש החלטות מקשות ומכבידות על העם.

כרמל שאמה-הכהן: המינימום היה שלא לייקר את המע"מ על החשמל והמים.

כרמל שאמה-הכהן: זה לא הרבה כסף, אני מדבר רק על משקי בית כי החברות הן אדישות למע"מ.

כרמל שאמה-הכהן: משקי בית צורכים 8 מיליארד שקלים חשמל בשנה.

כרמל שאמה-הכהן: כלומר, כל אחוז זה בסך הכול 80 מיליון שקלים.

כרמל שאמה-הכהן: רק בדחייה של החודש כבר הצלחת להסתדר עם פחות 300 מיליון.

כרמל שאמה-הכהן: המים למשקי בית במגזר העירוני, לא כולל מלונאות, מסחר, עסקים זעירים ובריכות שחיה.

כרמל שאמה-הכהן: כל אחוז זה 50 מיליון.

כרמל שאמה-הכהן: כלומר, סך הכול בהכבדה הזאת אתה זוכה ל-130 מיליון בשנה ואפשר גם ללכת להפחתה.

כרמל שאמה-הכהן: הייתי רוצה לקבל תשובה לשאלה איזו סכנת מיסוי יש במע"מ דיפרנציאלי בחשמל ומים שמסופק על-ידי חברת חשמל ועל-ידי תאגידי מים?

כרמל שאמה-הכהן: אלה שני גופים שאם עליהם אנחנו לא סומכים, אפשר לסגור את המדינה.

כרמל שאמה-הכהן: הדבר השני.

כרמל שאמה-הכהן: אתה הולך ומעלה מדרגה מהמדרגה של 8,880 מהשכר הממוצע, את המיסוי על עבודה.

כרמל שאמה-הכהן: לתפיסתי, המיסוי על עבודה בפרופורציה במיסוי על ההון גם כך הוא גבוה בישראל.

כרמל שאמה-הכהן: גם כך הוא מגדיל את הפער בין מי שנולד עם הון לבין מי שנולד עם יוזמה, עם כישרון ורוצה בעבודה קשה, אחרי שרכש השכלה, להתקדם ולסגור פערים בחיים.

כרמל שאמה-הכהן: פעם היה מס רכוש.

כרמל שאמה-הכהן: מס רכוש זה מי שיש לו קרקע שהיא זמינה לבנייה.

כרמל שאמה-הכהן: לא פרדס, לא משהו של תכנון עתידי אלא זמינה לבנייה ומרצונו הוא אינו בונה אותו.

כרמל שאמה-הכהן: אתה נאבק עם הפטישים ועם הכול להוריד את מחירי הדיור בישראל.

כרמל שאמה-הכהן: מחירי הדיור גבוהים בעיקר מחוסר היצע.

כרמל שאמה-הכהן: אתמול פגשתי אדם.

כרמל שאמה-הכהן: הוא אמר לי: אתם אנשים רשעים.

כרמל שאמה-הכהן: שאלתי אותו: למה?

כרמל שאמה-הכהן: לי יש קרקעות ואני מוכן לשלם את המס.

כרמל שאמה-הכהן: אתם הולכים לפגוע במסכנים?

כרמל שאמה-הכהן: אני מוכן, יש לי חברות ואני מגלגל מאות מיליונים בשנה, תעלו לי מס חברות ויש לי קרקעות.

כרמל שאמה-הכהן: למה אתם לא ממסים?

כרמל שאמה-הכהן: אבל ברגע שאתה מס רכוש, על מי אתה מטיל אותו?

כרמל שאמה-הכהן: על מי שמחזיק קרקע.

כרמל שאמה-הכהן: היום כל קרקע בישראל היא זהב.

כרמל שאמה-הכהן: קרקע שיש לה כבר זכויות בנייה, שישלמו מיסים.

כרמל שאמה-הכהן: הרבה לפני אלה שיוצאים לעבוד וקמים בבוקר.

כרמל שאמה-הכהן: בפחות מובהקות אבל בהחלט מצריך תשובה זה פטור ממס שבח למשקיעים זרים על דירות, פטור ממס שבח על דירות נוספות, לא על דירת מגורים.

כרמל שאמה-הכהן: פטור ממס שבח ממי שקנה דירה ב-50 מיליון ומוכר אותה ב-100 מיליון.

כרמל שאמה-הכהן: איזה פטור צודק זה?

כרמל שאמה-הכהן: הנקודה השלישית והאחרונה שלי היא בעניין הרווחים הכלואים.

כרמל שאמה-הכהן: אני יודע שאף אחד לא הצליח להתמודד עם הסוגיה הזאת יותר טוב ממה שאתה התמודדת ומההצעה שאתה הצעת.

משה גפני: אני רוצה להגיד לכולם.

משה גפני: לגבי הרווחים הכלואים, הממשלה צריכה להביא הצעת חוק.

משה גפני: הממשלה נעתרה לבקשה הזאת.

משה גפני: זה בא בנפרד וזה יידון בנפרד.

זהבה גלאון: אנחנו רוצים תשובות על זה.

ראובן ריבלין: מביאים את זה ביום שני.

משה גפני: לא, זה לא מגיע אלינו.

כרמל שאמה-הכהן: אדוני היושב ראש.

כרמל שאמה-הכהן: יש סעיף בפקודת מס ההכנסה, סעיף 77, שעוסק בסיטואציה של הרווחים הכלואים בחברות מעטים.

כרמל שאמה-הכהן: כלומר, אם אתה חברה קטנה, חברה ציבורית, חברה משפחתית או חברה רגילה, ויש אצלך רווחים כלואים, לפקיד המס יש סמכות, אם לא השקעת אותם, לראות בהם כאילו חילקת דיבידנד.

כרמל שאמה-הכהן: עלתה ההצעה למחוק את המילה "מעטים".

כרמל שאמה-הכהן: אני יודע שאין פיתרונות פשוטים לסוגיות מורכבות.

כרמל שאמה-הכהן: אני רוצה לשמוע.

כרמל שאמה-הכהן: אם מחקנו את המילה "מעטים" והרחבנו את הסעיף גם לחברות הענק וגם לחברות הציבוריות, אז תעלה הטענה של רטרואקטיביות.

כרמל שאמה-הכהן: אבל, כשאנחנו מעלים מס חברות או שהעלינו מס דיבידנד, אנחנו גם משנים לאנשים את התוואי.

כרמל שאמה-הכהן: פה יש לחברות אופציה, הן לא חייבות בכלל לשלם מס.

כרמל שאמה-הכהן: שישקיעו את הכסף בארץ והן פטורות מכל מס וזאת על-פי ההסכם המקורי איתן.

כרמל שאמה-הכהן: אבל מי שמתחכם איתנו ומתחכם לאורך שנים, לא צריך להתבייש להתחכם גם איתו.

כרמל שאמה-הכהן: אלה הם הדברים.

כרמל שאמה-הכהן: הכי חשוב לי בנושא של הרווחים הכלואים, לראות חוות דעת משפטית של אינסטנציה משפטית מקובלת של היועץ המשפטי או של אחד המשנים שלו, שאומר שהדבר הזה הוא בלתי אפשרי.

כרמל שאמה-הכהן: אם אין חוות דעת שאומרת שהדבר הזה בלתי אפשרי מבחינה חוקתית ומשפטית, למה לא ללכת על זה?

כרמל שאמה-הכהן: למה להסתפק רק ב-3 מיליארד שקלים?

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חברת הכנסת רחל אדטו ואחריה חברת הכנסת זהבה גלאון.

רחל אדטו: אני אקצר.

רחל אדטו: אני רוצה להודות על הדיון האקדמי הארוך.

רחל אדטו: היתה תחושה שמנסים להסיט את תשומת הלב מהדברים העניינים.

רחל אדטו: כשמדברים על אקדמיה, זה העלה לי את השאלה של חוסר השקיפות או את התחושה המאוד לא נוחה שבאותו שבוע שבו לא כבו האורות במשרד האוצר בעת שהכינו את הגזירות, באותו שבוע בדיוק בקלות בלתי נסבלת הועברו 50 מיליון שקלים למכללה באריאל.

רחל אדטו: אני לא מדברת אם זה נכון להפוך אותה לאוניברסיטה, כן או לא כי זה לא הדיון.

רחל אדטו: אפשר היה לעשות את זה בעוד שנה או בעוד שנתיים.

רחל אדטו: אבל אי-אפשר באותה יד שכותבים גזירות כל-כך קשות, באותה קלות להעביר 50 מיליון בלי סיבה אמיתית ונכונה.

רחל אדטו: זה לא היה דבר שהיה חייב להיעשות באותו שבוע.

רחל אדטו: לא היתה שם מגבלה של זמן.

רחל אדטו: לכן, התחושה של הצרכים, סדרי העדיפויות והחשיבות היא מאוד לא נוחה.

רחל אדטו: לי יש נקודה אחת שאני רוצה להעיר ואני לא מסוגלת להבין וזה הנושא של המס על הבירה והסיגריות.

רחל אדטו: אני כמובן מברכת גם על הבירה וגם על הסיגריות וככל שתוסיפו תמיד צריך יותר.

רחל אדטו: לעומת זאת, אני לא מסוגלת להבין איך לא מעלים את המס על הוודקה או על המשקאות האלכוהוליים.

רחל אדטו: כל-הזמן אנחנו עוסקים בחקיקה נגד שתייה - - -

יובל שטייניץ: אולי פשוט העלו את זה לפני שנה?

רחל אדטו: תעלו עוד יותר.

רחל אדטו: אני אומרת שאנחנו יושבים כאן ובכל הוועדות מדברים על אלימות ועל אלימות בני נוער ואלימות מילולית, תאונות דרכים ונהיגה בשכרות.

רחל אדטו: אנחנו מחוקקים כל מיני חוקים על מכירת משקאות אלכוהוליים.

רחל אדטו: עכשיו הבירה תהיה יקרה לבני הנוער הם יתחילו לשתות וודקה.

משה גפני: כשיהיה דיון על הבירה תעלי את הנושא של הוודקה ואז נגיד לך שהעלינו את זה כבר וגם את הוויסקי והעראק.

רחל אדטו: שלא לדבר על ההשלכות הרפואיות בטווח הקצר ובטווח הארוך של שתייה של משקאות אלכוהוליים.

משה גפני: אני חשבתי שתברכי את סגן השר ליצמן על זה שהוא הביא מיגון לבית החולים ברזילי באשקלון.

משה גפני: היה ראוי שתברכי על זה.

שי חרמש: הוא לא הביא שום דבר.

שי חרמש: למה לקחו את זה?

משה גפני: תירגע, שמענו אותך.

שי חרמש: למה היה צריך לקחת את זה?

שי חרמש: זה היה.

משה גפני: שמענו.

שי חרמש: מה שמעת?

משה גפני: בתקופה שלכם היה מיגון לבית חולים ברזילי.

שי חרמש: היה 230 מיליון ונשאר 230 מיליון.

משה גפני: לא אמרתי כלום, אני חוזר בי.

משה גפני: אל תברכי את ליצמן, אני אברך.

משה גפני: זהבה גלאון, בבקשה, ואחריה גאלב מג'אדלה.

גאלב מג'אדלה: אני מוותר.

משה גפני: אז עמיר פרץ.

זהבה גלאון: אדוני היושב ראש.

זהבה גלאון: אנחנו שמענו את הסקירה של שר האוצר והנגיד ואני מניחה שאת השקפים שהראו לנו כאן בוועדה, הראו בישיבת הממשלה.

זהבה גלאון: הילכו אימים על שרי הממשלה כאילו שאנחנו נמצאים על סיפה של איזו מלחמת עולם כלכלית.

זהבה גלאון: צודק הנגיד, דרישת ה"יהיה בסדר" וה"סמוך" היא לא לעניין.

זהבה גלאון: אנחנו צריכים להתנהל, כמו שאמרו גם שר האוצר וגם ראש הממשלה, עם מדיניות מדודה, מאוזנת, אחראית.

זהבה גלאון: אבל כל שורת החבילות האלה שאתם מביאים לכאן, אדוני היושב ראש, עליה אנחנו חולקים.

זהבה גלאון: אנחנו חולקים על הגישה שאתם מציעים.

זהבה גלאון: דיבר כאן השר שטייניץ, שלא תהיה לנו חגורת ביטחון.

זהבה גלאון: יצרת כאן חגורת ביטחון?

זהבה גלאון: לקחת מהעניים ונתת לעשירים.

זהבה גלאון: לקחת ממעמד הביניים ואתה נותן לעשירים, גם באחוז המע"מ הזה.

זהבה גלאון: בסוף העניים ישלמו 2.5% מע"מ והעשירים ישלמו רק חצי אחוז מע"מ.

זהבה גלאון: זאת תהיה התוצאה.

זהבה גלאון: זה לא 1% מע"מ שמושת עכשיו על כולם.

זהבה גלאון: העניים ישלמו 2.5% ואני מציעה שתזכרו את זה.

זהבה גלאון: אדוני היושב ראש, אני רוצה ברשותך, כיוון שיש הרבה דוברים, לגעת רק בנקודה אחת.

זהבה גלאון: אני מבקשת תשובות.

זהבה גלאון: אני מבקשת לדבר על חבילת הצעדים הזאת ואני רוצה להתייחס רק לסוגיית הרווחים הכלואים ואני רוצה לשאול שאלות את שר האוצר ולומר שאני לא חושבת שאתה מנהל כאן מדיניות כלכלית.

זהבה גלאון: אתה מאפשר שוד לאור היום של הקופה הציבורית.

זהבה גלאון: אתה מאפשר גזל.

זהבה גלאון: כל המצג שווא הזה, זריית החול בעיניים, שאתם עושים גבייה.

זהבה גלאון: לא, אתם לא עושים גבייה, אדוני השר.

זהבה גלאון: אתם נותנים פטור, זה מה שאתם עושים.

זהבה גלאון: יש לכם אפשרות לגבות בין 10 ל-27 מיליארד שקלים.

זהבה גלאון: דורון, אל תהנהן לי בראש כי היה לנו כבר את הויכוח הזה.

זהבה גלאון: מה שאתם עושים, אתם נותנים הטבות מופקרות במיליארדים, גם רטרואקטיבית, שלא לדבר על זה שזה לא מוסרי.

זהבה גלאון: כל ההתפלפלות החשבונאית הזאת, אני בכלל לא רוצה להיכנס לזה.

זהבה גלאון: אני רוצה לדבר על שוויון בפני החוק, על צדק.

זהבה גלאון: מה שאתם עושים זה שמי שיש לו יכולת, יש לו רואה חשבון, יש לו עורכי דין מפולפלים ויש לו פרוטקציה אז הוא יכול להגיע לאותם פקידים במס הכנסה, שעד היום לא השיתו שומות עליהם ולא גבו מהם מיסים.

זהבה גלאון: עכשיו הם יכולים, עם כל עורכי הדין שלהם, להביא למצב שאתם הולכים איתם לגבייה של 3 מיליארד במקום 20 מיליארד?

זהבה גלאון: אתה יודע איך זה היה סוגר לך כאן את כל החורים?

זהבה גלאון: הציבור צריך לשלם מהכיס שלו על זה שאתם מנהלים מדיניות מופקרת?

יובל שטייניץ: כמה גבו בעשור האחרון, זהבה?

יובל שטייניץ: אפס.

יובל שטייניץ: אנחנו הולכים לגבות מהם מיליארדים אחרי שלא הצליחו להוציא פרוטה.

זהבה גלאון: אתה ממשיך לזרות חול בעיניים.

זהבה גלאון: זה לא בין 0 ל-3 מיליארד, זה בין 0 ל-20 או 30 מיליארד ואת זה אתם לא עושים.

זהבה גלאון: אנחנו מכירים את השיטות שלכם.

זהבה גלאון: אתם פשוט מוותרים להם, בעיקר לחברות ענק ולתאגידים בינלאומיים.

זהבה גלאון: אתם פשוט מוותרים להם.

זהבה גלאון: אנחנו יודעים שאנחנו מדברים על 4 חברות, להם אתם עושים את ההסדר הזה.

זהבה גלאון: אתם עושים קיצוץ רוחב בכל משרדי הממשלה ואתם מאפשרים גביית מע"מ ואתם פוגעים, עושים חגורת ביטחון על חשבון העניים האלה.

זהבה גלאון: אני רוצה לומר עוד משהו.

זהבה גלאון: דובר כאן למי נותנים.

זהבה גלאון: חברת הכנסת אדטו אמרה שהעבירו כסף לאריאל.

זהבה גלאון: אתם דואגים לאינטרסים של 3 קבוצות, אדוני, וצריך לומר את זה גם כאן.

זהבה גלאון: אלה האינטרסים: שתי קבוצות הם השותפים הקואליציוניים.

זהבה גלאון: סלח לי, חבר הכנסת גפני, אתם דואגים לחרדים, לא פוגעים בחינוך הדתי, דואגים לחרדים.

משה גפני: רק תגידי את זה לחרדים.

קריאה: אדוני, הם יודעים את זה.

משה גפני: בטח שהם יודעים.

משה גפני: אתמול הייתי צריך לטפל בילדים בחינוך מיוחד במגזר החרדי כי להם לא נותנים כסף.

משה גפני: אני אגיד להם שזהבה אמרה שיש להם, דואגים להם.

זהבה גלאון: חבר הכנסת גפני, הממשלה הזאת – אני יודעת שאתה לא כל-כך אוהב את זה.

משה גפני: אני אוהב את זה, הלוואי וזה היה נכון.

זהבה גלאון: אני מאוד מעריכה אותך.

זהבה גלאון: גם לחינוך הדתי וגם לחינוך החרדי, זה החינוך היחיד שלא קיצצו.

זהבה גלאון: רק בשנה שעברה השקיעו בשטחים 38% שההשקעה גדלה.

זהבה גלאון: אני רוצה להסב את תשומת לבכם, אדוני.

זהבה גלאון: על-פי הפרסום ב"כלכליסט" מהשבוע שעבר, בדרום הר חברון משקיעים פי 4, יותר משדרות, יותר מערד, יותר מדימונה.

זהבה גלאון: השתגענו.

זהבה גלאון: שני גורמים קואליציוניים והגורם השלישי אלה אותם בעלי ההון שעושים להם פרוטקציות, נותנים להם הטבות, מאפשרים להם את הדבר – אני אומרת לך, אדוני, אל תאפשר.

זהבה גלאון: אתה רוצה לדחות את המע"מ באחוז, על תדחה את הדיון בסוגיית הרווחים הכלואים.

משה גפני: לזה צריך להגיע חוק נפרד.

זהבה גלאון: נכון, אבל יש פה לא רק את עניין החוק הנפרד.

זהבה גלאון: כל השנים האלה מס הכנסה לא הטיל עליהם שומות.

זהבה גלאון: כל השנים האלה מס הכנסה מאפשר להם להתנהל באופן שהוא מתנהל והגופים האלה לא משלמים את המס ואנחנו משלמים את המחיר.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: עמיר פרץ ואחריו מגלי והבה.

עמיר פרץ: אדוני היושב ראש - - -

גאלב מג'אדלה: - - תשאל את המנהל שלך, אל תסתכל עלי.

גאלב מג'אדלה: יש לך מנהל, תשאל אותו.

גאלב מג'אדלה: יש גבול לתעלול.

גאלב מג'אדלה: גם בזה יש גזענות?

משה גפני: גאלב, אל - - -

גאלב מג'אדלה: אתה רוצה שאני אגיד את זה לפרוטוקול?

גאלב מג'אדלה: יש גבול לגזענות.

משה גפני: עמיר, בבקשה.

עמיר פרץ: מכיוון שאנחנו בהחלט חוזרים על עצמנו ואני מבין שסך הכול יש פה ויכוח מאוד עקרוני בשתי שאלות מרכזיות.

עמיר פרץ: זה גם מופנה לנגיד כי תפקידו של הנגיד להתריע.

עמיר פרץ: בשאלה איך הגענו לכך, אני חושב שצריך לשאול שאלות נוקבות גם את שר האוצר וגם את נגיד בנק ישראל.

עמיר פרץ: בוא נאמר, די בכך שהיינו לוקחים רעיונות של ראש ממשלה ושר אוצר לפני חודשיים שלושה.

עמיר פרץ: הרי אף אחד לא הצביע על קטסטרופה שממשמשת ובאה.

עמיר פרץ: דיברו ברמזים, אמרו שיש סימנים של אי ודאות.

עמיר פרץ: אני שואל את שר האוצר: האם העניין הזה של התקציב הדו-שנתי, זה לא דבר שאתה מצטער עליו?

עמיר פרץ: תאר לך שהיינו מקיימים דיון רציני, אמיתי ומעמיק בתקציב של 2012.

עמיר פרץ: יכול להיות שהיינו מזהים נושאים שהיום אנחנו כאילו נחשפים אליהם.

עמיר פרץ: מה מסתבר?

עמיר פרץ: הרי בתקציב הדו-שנתי הזה עשית כבר איזה 5-6 שינויים דרמטיים תוך כדי התקציב.

עמיר פרץ: באמת, בשאלות מאוד מרכזיות.

עמיר פרץ: בהתחלה בענייני ביטחון, אחר-כך בעקבות המחאה החברתית.

עמיר פרץ: הרבה מאוד דברים שנפרמו כאילו לא היו.

עמיר פרץ: לכן אני שואל שאלה עקרונית בעניין הזה.

עמיר פרץ: אדוני, יו"ר הוועדה.

עמיר פרץ: יש דבר אחד מקומם.

עמיר פרץ: אני מאוד מסכים עם ראש הממשלה.

עמיר פרץ: אני נגד ארוחות חינם.

עמיר פרץ: מי שאוכל צריך לשלם, זה דבר ברור, נכון?

עמיר פרץ: אני רק רוצה לשאול מי השתתף בארוחה הזאת?

עמיר פרץ: נו באמת, אני רוצה לדעת.

עמיר פרץ: הארוחה הזאת שהיתה בשנתיים-שלוש האחרונות, האם דיירי השיכון הציבורי השתתפו בארוחה?

עמיר פרץ: האם כל אותן קבוצות שמחכות לאיזה סיוע בתחומים של חינוך?

עמיר פרץ: האם מערכת הבריאות השתתפה בארוחה?

עמיר פרץ: דיברתי היום עם מנהל בית החולים בנהריה.

עמיר פרץ: הוא אמר לי: שמע, אתם חושבים שהקיצוץ הזה של מספר מיליונים בודד והקיצוץ הרוחבי הוא דבר של מה בכך?

עמיר פרץ: בית חולים במרכז הארץ יש לו תורמים.

עמיר פרץ: אני חי רק מהפרוטות האלה שנותנים לי.

עמיר פרץ: אני הולך להיכנס למשבר בגלל כל מיליון או שני מיליון שיגזרו עלי.

עמיר פרץ: אני אומר שמי שהשתתף בארוחה שישלם, תגישו לו את החשבון.

עמיר פרץ: למה, מצד אחד, אתם מזמינים לארוחה הזאת את בעלי ההון, את כל אותן קבוצות חזקות בישראל שקיבלו מלוא חופניים.

עמיר פרץ: דרך אגב, גם טיפ הם לא נותנים.

עמיר פרץ: למה?

עמיר פרץ: כי אמרתם להם: תעשו תספורת.

עמיר פרץ: כשביקשנו מהם לשלם טיפ אמרו: לא, לא, נסדר לכם פטור.

עמיר פרץ: נתתם להם אפשרות לעשות תספורת.

עמיר פרץ: עכשיו אתם באים ומגישים לנו את כל החשבון?

עמיר פרץ: אני חושב שיש פה במידה מסוימת מלח על פצעים פתוחים.

עמיר פרץ: שמע, הציבור הישראלי יודע להשתתף בנטל.

עמיר פרץ: כשבאים לציבור הישראלי ואומרים לו: גם אתה, אחרון האנשים החלשים תוותר על חלק מהלחם שלך בבית כי המדינה בצרה, אז אנשים באים.

עמיר פרץ: אבל אנשים מתקוממים כשהם מבינים שכשיש פירות, יש רק קבוצה אחת שנמצאת מתחת לעץ ואוכלת וכשפתאום כשיש בצורת באים אליהם ומפנים אליהם את הדרישה.

עמיר פרץ: לכן יש פה בעיה.

עמיר פרץ: אתה, אדוני שר האוצר, עושה את מלאכתך.

עמיר פרץ: לחזור על העניין הזה של ספרד ויוון, ספרד ויוון, זה בסדר, זה לגיטימי, אבל למה אנחנו אומרים לך על סקנדינביה?

עמיר פרץ: כי שם מתנהלת מדיניות אחרת בין ההכנסות וההוצאות.

עמיר פרץ: שם יש מדיניות שונה של חלוקת הפירות ולא רק של חלוקת הנטל.

עמיר פרץ: לכן אנחנו אומרים לך שתיתן לנו גם השוואות אחרות, תן לנו דוגמאות נוספות ולא תתמקד רק בדוגמה הזאת.

עמיר פרץ: אדוני הנגיד, אתה מדבר על העניין של האיומים בשאלה של צמצום היצוא הישראלי.

עמיר פרץ: אני לא רוצה להיכנס לויכוח עם שר האוצר כי מייד יגידו שזה פוליטי, אבל אני רוצה שנגיד בנק ישראל יביא לנו גם מדד אובייקטיבי להשפעה של המצב המדיני על היצוא.

עמיר פרץ: האם אין איזה חשש שבעקבות העובדה שאנחנו "תקועים" בעניין של איזה מסר מדיני – אני שמח על המהלך שעשית עם הרשות הפלסטינית, אבל אני בטוח שאם ייכנסו לבדיקת עומק, יימצא שבמדדים האלה שמשפיעים על יכולת היצוא הישראלי ואני חושש מהרגע שפתאום זאת תהפוך של אווירה של ממש.

עמיר פרץ: אז אנחנו נמצא את עצמנו במצב מאוד לא פשוט.

עמיר פרץ: אני לא רוצה להפנות את השאלה אליך כי מייד יתרגמו את זה לשאלה פוליטית, אבל לנגיד בנק ישראל אני בהחלט חושב שאפשר להפנות את השאלה.

עמיר פרץ: אתה לא היועץ של הממשלה, אתה היועץ הלאומי של כולנו ולכן אנחנו מחויבים להפנות אליך את השאלה.

עמיר פרץ: שני דברים נוספים.

עמיר פרץ: אחד: למה לא תחדש את ביטול תקרת הביטוח הלאומי?

עמיר פרץ: בימים האלה יש ימים של חירום.

עמיר פרץ: אל תגיד לי שיקימו חברות וכל אחד יקים לעצמו חברה.

עמיר פרץ: מי שרוצה לגנוב שיגנוב.

עמיר פרץ: תתפוס אותו על-כך שהוא מרמה.

עמיר פרץ: אי-אפשר כל פעם להסביר – אתם כל הזמן מסבירים למה אתם מתפשרים כי אתם אומרים שיש דרך לאחרים לעקוף את מה שאנחנו מבקשים.

עמיר פרץ: לכן, אדוני היושב ראש, בעניין של תקרת הביטוח הלאומי, הרי החזירו את התקרה רק בגלל שהסבירו שהחבר'ה האלה כל-כך מתוחכמים שהם עוקפים את ההחלטה.

עמיר פרץ: אותו דבר לגבי החובות הכלואים.

עמיר פרץ: אם אתה צריך לחוקק – תחוקק.

עמיר פרץ: תאמין לי, זאת חקיקה שתעבור מהר מאוד.

עמיר פרץ: אני לא חושב שיהיה בזה אסון.

עמיר פרץ: קודם כל תגיש להם מקדמה.

עמיר פרץ: מה, אין סמכות להגיש תביעה למקדמה על רווחים ידועים מראש?

עמיר פרץ: שיהיו לך אופציות כלשהן.

עמיר פרץ: אני אומר לך שבשתי השאלות האלה של החובות הכלואים ושל המלחמה בהון השחור, אתה תמצא פה שותפים מלאים.

עמיר פרץ: אבל תפסיקו לתרץ את זה.

עמיר פרץ: למה אף אחד לא בא ומנהל משא ומתן עם נישום קטן שאין לו איך להחזיר?

עמיר פרץ: לוקחים לו את הבית, לוקחים לו את העתיד.

עמיר פרץ: אני רואה אנשים שבגלל חוב של 20,000 – 30,000 שקלים, שמוטטו להם את המשפחות לחלוטין.

עמיר פרץ: למה פה אתם כל-כך סלחניים?

עמיר פרץ: סליחה, יש רווחים?

עמיר פרץ: אנשים הרוויחו?

עמיר פרץ: שלא יבהילו אותנו בזה שיבריחו את זה לחוץ לארץ.

עמיר פרץ: אם היה להם כדי להשקיע בחוץ לארץ הם כבר היו משקיעים.

עמיר פרץ: הם כבר היו משקיעים ועושים לעצמם את החשבון הפנימי שלהם.

עמיר פרץ: לכן בעניין הזה, אדוני, אני מצפה ממך, אל תהיה כזה סלחן כי אנחנו לא נוכל לסלוח לך, בעניין הזה בוודאי שלא.

משה גפני: מגלי והבה ואחריו ציון פיניאן.

מגלי והבה: אדוני היושב ראש.

מגלי והבה: נדמה לי שהממשלה הזאת לא התחלפה 3.5 שנים.

מגלי והבה: למה הם לחוצים הקואליציה, אתה יכול להסביר לי?

ציון פיניאן: אני רגוע.

מגלי והבה: אדוני היושב ראש.

מגלי והבה: נדמה לי שהממשלה לא התחלפה 3.5 שנים.

מגלי והבה: אני רק רוצה לקרוא ציטטה של ראש הממשלה מה-1 ביולי, מה שביבי אומר: "ממשלת ישראל בראשותי עשתה רפורמות שסייעו לצמיחת המשק ועזרו לישראל לצלוח את המשבר הכלכלי הגלובאלי הקשה ואת ההאטה הכלכלית בצורה טובה יותר ממרבית מדינות העולם המפותח".

מגלי והבה: זה היה ב-1 ביולי, אדוני.

מגלי והבה: אנחנו היום ב-1 לאוגוסט.

מגלי והבה: את זה ראש הממשלה אומר.

מגלי והבה: לא צריך להביא את הציטטות של שר האוצר.

מגלי והבה: הרי הוא הרגיל אותנו כל הזמן – באמת, דוקטור שטייניץ, שר האוצר, כל הזמן הרגלת אותנו על ההישגים ההיסטוריים, על התקציבים הדו-שנתיים.

מגלי והבה: זאת אומרת, כשאני רואה את הממשלה הזאת ואני רואה את ההצהרות שלהם, שזה חלק קטן ואני רואה את הגזירות שהם מפילים.

מגלי והבה: על מי?

מגלי והבה: על השכבות החלשות, על שכבות הביניים.

מגלי והבה: הם ממשיכים ממש בגזירות הקשות ביותר.

מגלי והבה: לצערי, חלק מאלה שמדברים לטובת שכבות הביניים, שותפים לאותן גזירות.

מגלי והבה: שלא לדבר על הגזירות במשרדים השונים.

מגלי והבה: אמרו: פתרנו את בעיית השיכון.

מגלי והבה: חברים, 3.5 שנים אותה מנגינה.

מגלי והבה: אין לנו בעיה בדיור, מי אומר שיש בעיה?

מגלי והבה: שאנחנו רואים מה אומרים שר השיכון.

מגלי והבה: 38 מיליון שקלים, בדיוק כפי שתכנון, לפתור את הבעיות שכאן אנחנו דנו עליהן כמעט שנה.

מגלי והבה: עכשיו הוא אומר שהזוגות הצעירים לא יוכלו לקנות דירה בישראל.

מגלי והבה: שלא לדבר על המשבר במשרד הבריאות, שלא לדבר על משרד המסחר והתעשייה.

מגלי והבה: יש כאלה ששוכחים את המספרים: 730,000 משפחות משתכרות מתחת לקו העוני.

מגלי והבה: אלה מספרים שלא אני נמצאתי.

מגלי והבה: אנחנו הולכים להטיל עליהם מע"מ והולכים להטיל עליהם גזירות.

מגלי והבה: יש מאיפה לקחת, זאת בדיוק ההערה שלי לנגיד בנק ישראל.

מגלי והבה: אני מסכים שצריך לעשות את הקיצוצים, אדוני הנגיד.

מגלי והבה: על זה אף אחד לא חולק.

מגלי והבה: אבל זה שאתה נותן גושפנקה למדיניות שתקשה על השכבות החלשות, על העניים בישראל, אני לא יודע מה תפקידך.

מגלי והבה: אתה אחד האנשים הגדולים בכלכלה בעולם ואתה נותן יד ממש לפגוע בחלשים ובשכבות הביניים.

מגלי והבה: אתה לא צריך להסכים למדיניות הזאת של הממשלה הזאת.

מגלי והבה: זה עיוות והעיוות הזה – אנחנו יכולים להגיד לך שאתה שותף לאותה ממשלה שצריכה לעבור מהעולם.

מגלי והבה: אני מבקש שהנגיד ימליץ על הקיצוצים.

עמיר פרץ: חשבתי שימליץ להחליף את הממשלה.

מגלי והבה: עמיר, לא הפרעתי לך.

מגלי והבה: אני רוצה להגיד לך שני דברים.

מגלי והבה: קודם כל, אין לי אף נציג בבנק ישראל.

מגלי והבה: שנית, אין לי אף אחד מבנק ישראל שתמך בי בבחירות.

מגלי והבה: אני באתי לפה בזכות אלה ששלחו אותי.

מגלי והבה: אלה ששלחו אותי בוכים מהנטל.

מגלי והבה: משפחות ששני האנשים עובדים ולא מסיימים את החודש.

מגלי והבה: משפחה שלא יכולה לגמור את החודש.

מגלי והבה: אני מדבר על שני אנשים שמשתכרים פחות ממשכורת העוני.

מגלי והבה: לאן אתם רוצים להוביל אותנו?

מגלי והבה: דרך אגב, אני שם לב שיש גם קצת שיתוף פעולה מהתקשורת הנחמדה שנמצאת פה.

מגלי והבה: פתאום העלימו את קדימה.

מגלי והבה: לא, יש אנשים בקדימה שנלחמים.

כרמל שאמה-הכהן: קדימה העלימה את קדימה.

מגלי והבה: מי שהעלים את קדימה, שיהיה בריא.

אורית זוארץ: נתניהו מנסה להעלים את קדימה כבר 4 שנים, אבל לא כל-כך הולך לו.

מגלי והבה: מי שהעלים את קדימה שיהיה בריא.

מגלי והבה: אני מדבר על-כך שיש לנו את הזכות – עכשיו נגעתי בחוליה החלשה.

מגלי והבה: יש מאיפה לקצץ ויש מאיפה לקחת.

מגלי והבה: לא מהעניים, לא משכבות הביניים ולא מאלה שמשתכרים פחות משכר מינימום.

מגלי והבה: דרך אגב, כל הזמן אני לא מסכים עם מירי רגב, אבל כל מה שאמרת היום אני מסכים איתך.

מגלי והבה: לא רק לבוא להצהרות פה אלא להצביע נגד.

מירי רגב: אתה לא בקואליציה אז קל לך להגיד.

מגלי והבה: אדוני היושב ראש, אני יודע שאתם מסודרים.

מגלי והבה: אתם וש"ס מסודרים.

משה גפני: איך אני מסודר?

משה גפני: ש"ס סידרה את משרד הפנים.

משה גפני: מה זה קשור לחרדים, משרד הפנים או משרד השיכון?

אורית זוארץ: אתכם לא מגייסים, הכול בסדר.

מגלי והבה: אתם מסודרים.

מגלי והבה: אני רוצה לחזור ולהגיד שכל מי שפוגע בשכבות הביניים - - -

משה גפני: במה אני מסודר?

מגלי והבה: אני לא רוצה לפרט.

משה גפני: אני מציע שתפרט.

משה גפני: כמו הדרוזים, אותו דבר.

משה גפני: אותו מספר עובדים שהתקבלו בדרוזים ככה התקבלו בחרדים, אותו דבר.

משה גפני: סתם סיסמאות לזרוק באוויר.

מגלי והבה: אני שמח ששנינו באותו מצב, רק ההבדל שאני לא מקבל אפילו שקל אחד.

מגלי והבה: אדוני שר האוצר, תמצאו את המקורות מאיפה לקצץ.

מגלי והבה: תפסיקו להטיל גזירות על העם.

מגלי והבה: העם הזה ממש מתפרק.

מגלי והבה: אתם מנותקים מהעם, זאת הבעיה שלכם.

משה גפני: תודה.

משה גפני: ציון פיניאן ואחריו אורית זוארץ.

משה גפני: הרשימה היא: אורית זוארץ, שי חרמש, טלב אלסאנע, שלמה מולה, שכיב שנאן, רוברט אילטוב, שנלר, אזולאי ויוליה שמאלוב.

משה גפני: בכל עת שגאלב מג'אדלה יגיד שהוא רוצה לדבר, הוא ידבר.

ציון פיניאן: אדוני היושב ראש, אדוני שר האוצר.

ציון פיניאן: אני רוצה לומר פה מספר מילים.

ציון פיניאן: חלק מהח"כים ראייתם הפוליטית עיוורה את ראייתם הטבעית.

ציון פיניאן: המדינה הזאת עשתה משהו, הממשלה הזאת עשתה משהו, שר האוצר עשה משהו.

ציון פיניאן: על-כך אין עוררין אבל לרגע הכול נעלם כי הרבה מאוד מתחילים את הבחירות.

ציון פיניאן: יושב פה פרופסור ברוורמן שאני מעריך אותו והוא עקב י בנושא של העלאת הגירעון.

שלי יחימוביץ': אני עקבית.

אבישי ברוורמן: אני מתנגד לגירעון.

ציון פיניאן: אבל אתה בעד העלאת אחוז הגירעון, אני שמעתי אותך.

אבישי ברוורמן: לא.

שלי יחימוביץ': אתה מתבלבל בינו לביני.

ציון פיניאן: אז יש לכם קיזוז, זה בסדר.

אבישי ברוורמן: אני תמכתי בהעלאת אחוז ההוצאות.

ציון פיניאן: המבדיל בין קודש לחול.

ציון פיניאן: אני מבדיל בינך לבין פרופסור אחר שישב פה בתנועות המחאה.

ציון פיניאן: ואז הוא התנגד.

ציון פיניאן: אמרתי לו: תגיד לי, כמה זה עולה כל הנושא של תנועות המחאה?

ציון פיניאן: הוא אמר לי: בין 20 ל-25 מיליארד שקל.

ציון פיניאן: שאלתי: תגיד, איך עושים את זה?

ציון פיניאן: פותחים את התקציב ומגדילים את הגירעון.

ציון פיניאן: היום, כשמעלים מ-1.5% ל-3%, הוא פתאום נגד העלאת הגירעון.

ציון פיניאן: אז תראה, עם פרופסורים כאלה יש בעיה.

ציון פיניאן: אני אומר שוב, אני מבדיל בינך לבינו.

ציון פיניאן: אני רואה פה הרבה מאוד אנשים שפתאום מתנגדים להעלאת הגירעון.

ציון פיניאן: לפני שנה כולם רצו.

ציון פיניאן: לכן, אני רוצה לומר - - -

יצחק וקנין: על כל דבר שאנחנו אוכלים אנחנו מברכים: על המחיה ועל הכלכלה.

ציון פיניאן: נכון.

ציון פיניאן: לכן, גם הנושא של המע"מ עשו ספין שזה פוגע בחלשים.

ציון פיניאן: סליחה, לפני שהתקלקלתי הייתי מורה למתמטיקה ועשיתי את כל החישובים.

ציון פיניאן: איך זה פוגע בחלשים?

ציון פיניאן: אני לא מבין.

ציון פיניאן: עד היום אף אחד לא נתן לי תשובה איך אחוז אחד במע"מ פוגע בחלשים.

מירי רגב: איך היית מורה למתמטיקה?

מירי רגב: איפה התלמידים שלך?

מירי רגב: לחרדים הם הגיעו, הם לא יודעים חשבון.

ציון פיניאן: אם היית תלמידה שלי למתמטיקה היית חושבת אחרת.

מירי רגב: אז תסביר לנו.

מירי רגב: אם הוא אומר שזה לא פוגע בחלשים אני מצביעה בעד.

כרמל שאמה-הכהן: הוא לא התכוון לזה, אני לא מאמין.

שי חרמש: הוא מתכוון לכאלה שעובדים בלי חשבוניות.

ציון פיניאן: לכן אני רוצה לומר: צריך ממשלה חזקה, ממשלה רצינית.

ציון פיניאן: רק ממשלה חזקה עם מנהיגות רצינית יכולה בתקופת בחירות לומר שאלה לא גזירות אלא פעולות מנע.

ציון פיניאן: רק ממשלה חזקה ושיש לה מנהיגות יכולה להחליט לפני בחירות בנושאים האלה.

ציון פיניאן: לכן אני רוצה לברך את הממשלה.

ציון פיניאן: המזל השני של המדינה הזאת היא שבמשמרת הזאת הממשלה הזאת קיימת.

ציון פיניאן: אם היתה ממשלה אחרת לא היו פעולות מנע, היו אסונות מנע.

ציון פיניאן: לכן בואו נברך ובואו ניתן יד אחת ובעזרת השם נגיע למנוחה ולנחלה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חברת הכנסת זוארץ ואחריה שי חרמש.

אורית זוארץ: כבוד היושב ראש, כבוד השר.

אורית זוארץ: אני רוצה לדבר בשם ההורים העובדים.

אורית זוארץ: ההורים העובדים לא ביקשו כלכלת בחירות.

אורית זוארץ: ההורים העובדים לא ביקשו בונוסים על צמיחה, אבל יש פה הרבה מאוד גורמים שנהנים מהצמיחה ומהכשלים של האוצר ומנצלים את זה לתועלתם.

אורית זוארץ: נראה שהשר וראש הממשלה מנותקים מהעם ומנותקים מהיעדים שהצבתם לעצמכם.

אורית זוארץ: אתה ישבת כאן לפני שנה.

אורית זוארץ: הצבת כאן יעדים, הצבת מטרות ולא השגתם אותם.

אורית זוארץ: תודו, נכשלנו.

אורית זוארץ: לבוא לוועדה ולומר: נכשלנו, זאת גם חוזקה.

אורית זוארץ: אנחנו נקבל את החוזקה הזאת ונעזור לכם להתמודד עם הכשלים שלכם.

משה גפני: עזרתם להם, נכנסתם לקואליציה.

אורית זוארץ: אתה יודע בדיוק מה אני חושבת על הקואליציה הזאת וגם על היציאה.

משה גפני: מילה אחת לא דיברתם על הנושא החברתי, מילה לא.

אורית זוארץ: אחד התנאים שלנו היה התקציב.

שי חרמש: גם גיוס שווה זה עניין חברתי.

אורית זוארץ: תקציב - - -

משה גפני: מילה לא דיברתם על הנושא החברתי.

משה גפני: גם צביעות אתה צריך - - -

אורית זוארץ: זה לא נכון.

אורית זוארץ: התקציב היה אחד התנאים.

אורית זוארץ: תחזור להסכם הקואליציוני, אפשר להפיץ אותו באתר הוועדה.

אורית זוארץ: יש כאן 4 יעדים.

אורית זוארץ: ברגע שהיעד הראשון לא הושג יצאנו.

אורית זוארץ: לכן אני אומרת לראש הממשלה ולשר האוצר שלעם נמאס.

אורית זוארץ: אתם מנותקים, נמאסתם.

אורית זוארץ: ההורים אבודים.

אורית זוארץ: ההורים העובדים כבר לא יכולים לשאת יותר בנטל.

אורית זוארץ: הנתונים האלה הוצגו על-ידך לפני שנה.

אורית זוארץ: אתה תיארת כאן בפירוש את התחזית הקודרת ברמה הגלובאלית: מה הולך לקרות באירופה ומה הולך לקרות בארצות הברית, אבל עדיין הצבתם לעצמכם יעד יומרני לצמיחה שלא עמדתם בו.

אורית זוארץ: הצבתם לעצמכם יעד יומרני בהעמקת הגבייה ולא עמדתם בו.

אורית זוארץ: לבוא עכשיו אל האזרחים, אל ההורים העובדים, להכניס את היד לתוך הכיס שלהם ולכסות את כל הכשלים שלכם, אנחנו לא מוכנים לסבול את זה.

אורית זוארץ: יש פה שאלה של סדר עדיפויות.

אורית זוארץ: גם בקיצוצים שהציג כאן הממונה על התקציבים, היעד הראשון שלכם היה המע"מ.

אורית זוארץ: שוב חוזרים להורים העובדים ולשכבות החלשות, מכניסים את היד לכיס שלהם ומכסים את הכשלים שלכם.

אורית זוארץ: הגזירות האחרונות שלכם פוגעות אנושות.

אורית זוארץ: שמעתי אותך ברדיו לפני מספר ימים.

אורית זוארץ: דיברת על הפירורים של הורים עובדים, שאבות יקבלו נקודות זיכוי במע"מ, חינוך מגיל 3 יהיה חינם.

אורית זוארץ: אנחנו עוד לא רואים את זה.

אורית זוארץ: אנחנו ראינו לפני 3 שנים שטרפדתם את החוק להכרת הוצאות טיפול בילדים והוספתם תקציב למעונות.

אורית זוארץ: 3.5 שנים אנחנו מחכים למעונות, אנחנו מחכים לשדרוג, אנחנו מחכים לשיפוצים ואנחנו מחכים להגדלה ואין כלום.

אורית זוארץ: העברתם כסף מכיס לכיס ולא עשיתם שום דבר.

אורית זוארץ: מעבר לפירורים שחילקתם להורים עובדים, אתם הולכים לקצץ בתמ"ת.

אורית זוארץ: במי זה יפגע?

אורית זוארץ: זה יפגע באותם הורים עובדים.

אורית זוארץ: אותם הורים שמשלמים, נושאים בנטל ונמצאים עכשיו בטווח של המיסוי הנוסף שאתם הולכים להשית עליהם.

אורית זוארץ: 8,000 שקלים ברוטו זה לא עשירון העליון.

אורית זוארץ: 8,000 ברוטו זה מעמד האין אונים.

אורית זוארץ: זה כבר לא מעמד ביניים.

אורית זוארץ: גרסתם אותם לחתיכות.

אורית זוארץ: לכן, הניתוק שלכם, איך אומרים?

אורית זוארץ: הגיע לאזרחים עד כאן.

אורית זוארץ: נמאסתם, אתם מנותקים.

אורית זוארץ: תסיקו את המסקנות, נכשלתם, הביתה ובזה נגמר על העניין.

אורית זוארץ: שלא לדבר, כמובן, על הכספים שמצאתם פתאום באוצר.

אורית זוארץ: אגב, ד"ר אדטו דיברה על 50 מיליון, מדובר ב-210 מיליון, העלות של האוניברסיטה באריאל.

אורית זוארץ: אפשר היה לחכות עם זה קצת.

אורית זוארץ: לא ראיתם את זה בא?

אורית זוארץ: לא ראיתם את זה מגיע?

אורית זוארץ: רוצים להגדיל את העולם האקדמי בישראל?

אורית זוארץ: בבקשה.

אורית זוארץ: אבל תעשו את סדר העדיפויות שלכם.

אורית זוארץ: כמובן, כל מה שקשור להורים עובדים, אז הורים עובדים בגדה המערבית, נהנים מתקצוב של 8,000 שקלים לילד בעוד שהורים עובדים בתוך שטח מדינת ישראל מקבלים רק 5,000 שקלים לילד.

משה גפני: הורים עובדים?

אורית זוארץ: כן, הורים עובדים, נושאים בנטל, משרתים בצבא.

אורית זוארץ: חוץ מזה, הטרייד-אוף שלכם מאוד ברור.

אורית זוארץ: כל מה שקשור בתמורה לחוק טל.

משה גפני: אני רוצה שיירשם בפרוטוקול ושלא תהיה אי הבנה בעניין זה מבחינת העובדות.

משה גפני: נטל המס על בעלי הכנסות מ-8,800 עד 14,000 היה בממשלת קדימה 23%.

משה גפני: אנחנו הורדנו את זה כאן בוועדה ל-21%.

משה גפני: זה רק בשביל העובדות.

אורית זוארץ: ועכשיו אתם מעלים.

משה גפני: מה שאנחנו עושים אני עוד לא יודע.

אורית זוארץ: אני יכולה לדבר על התקופה שבה אני הייתי.

משה גפני: אנחנו עוד לא עושים כלום.

משה גפני: אני רק רוצה שתדעו.

משה גפני: את יכולה להגיד מה שאת רוצה, יש את העובדות.

משה גפני: בתקופת קדימה נטל המס היה 23% אחוזים על בעלי הכנסה 8,800 עד 14,000.

משה גפני: אנחנו הורדנו את זה.

קריאה: אדוני היושב ראש, מה עם מחירי הדיור?

קריאה: הם לא פוגעים במעמד הביניים?

קריאה: הם לא עלו?

משה גפני: אני אוציא אותך.

משה גפני: אי-אפשר להתפרץ כך.

משה גפני: אנחנו הורדנו את זה ל-21%.

משה גפני: היתה הצעה ובהסכמה עם הממשלה – אני עוד לא מקיים את הדיון הזה, אנחנו נמשיך בדיון אחר-כך.

משה גפני: מ-5,200 לא מעלים מס.

משה גפני: אבל לא משנה, זה בסדר, אפשר לדבר.

משה גפני: אין מס על הדיבורים.

זהבה גלאון: אם היה מס על הדיבור ועל העובדות היינו סוגרים את הגירעון מזמן.

משה גפני: שי חרמש ואחריו טלב אלסאנע.

יובל שטייניץ: את היית משלמת חלק מזה, גברתי.

משה גפני: בסוף הדיון הזה אני מקיים הצבעה על העלאת המע"מ.

משה גפני: אפשר להחליט שמבקשים להעלות, אפשר להחליט שמבקשים לא להעלות ואת המלצת הוועדה אני אביא למליאה ביום שני, בעזרת השם.

שי חרמש: מכובדי היושב ראש.

שי חרמש: הכישלון הוא לא פוליטי, ציון פיניאן.

שי חרמש: הכישלון הוא כישלון מקצועי.

שי חרמש: הכישלון הוא לא כישלון פוליטי, פוליטיקה אפשר לגלגל לכל מיני כיוונים.

שי חרמש: הכישלון הוא כישלון מקצועי.

שי חרמש: אני רוצה להעלות כמה נקודות מפתח איך יכולנו במאמץ קטן, כבוד השר, להיות היום אחר לגמרי.

שי חרמש: אתם ניהלתם מדיניות כלכלית מוצלחת ביותר ב-2010 וב-2011 ואני אומר את זה כאיש אופוזיציה.

שי חרמש: קיבלתם צמיחה של 4.8% חלומי ב-2010 ו-4.6% ב-2011.

יובל שטייניץ: אני רוצה שתירשם בפרוטוקול האמירה שלו שניהלנו מדיניות כלכלית נפלאה.

שי חרמש: רגע, תן לי לגמור.

שי חרמש: כל המביא דברים בשם אומרם מביא גאולה לעולם, אבל רגע, עד הסוף.

שי חרמש: אלא מאי?

שי חרמש: כשאתה בודק במה זה נגמר: גמרתם את 2010, גמרתם את 2011 עם גירעון של 3 מיליארד שקל.

שי חרמש: היה בידיכם נתח כזה גדול שאפשר היה לנהל אותו בתבונה ולהביא אותנו ב-2012 למציאות של משבר שראינו עם כרית ביטחון.

שי חרמש: במקום להקטין את הגירעון סיימתם את השנתיים הבריאות האלה עם הגדלת גירעון.

שי חרמש: לאן הכסף הלך?

שי חרמש: זה סלוגן של מפלגה אחרת שעוד לא נמצאת פה כרגע.

שי חרמש: בנית, מכובדי שר האוצר, מנגנון קשיח.

שי חרמש: בנית מנגנון דו שנתי שבו ניסית להתנבא ב-2010 מה יהיה ב-2012, כשחודש אחרי זה כבר אישרנו פה תוספות לביטחון במיליארד שקל.

שי חרמש: הלכת ובנית כלל פיסקאלי.

שי חרמש: למה אתה צריך היום כלל פיסקאלי שממצה את מה שקרה בעשר השנים האחרונות, כשכולנו לא יודעים מה קרה אתמול ומה יקרה מחר?

שי חרמש: בטווח החלטות מרגע לרגע, להתנהל על מתווה של כלל פיסקאלי של 10 שנים, זה לקבע מערכת שסיממה גם אתכם.

שי חרמש: כבוד שר האוצר, ברמה האישית אתה יודע את דעתי עליך.

שי חרמש: ברמה המקצועית התעוורתם ועיוורתם גם אותנו.

שי חרמש: בניתם תחזיות ב-2012.

שי חרמש: ב-2012 קיבלנו מתווה גל הרשקוביץ של גידול במיסים ב-6.5%.

שי חרמש: את זה אישרנו בינואר 2012.

שי חרמש: אנחנו מוצאים את עצמנו היום עם בור של 18 מיליארד.

שי חרמש: כדי להוסיף חטא על פשע, מתווה המיסים ירד עד שתודה לאל הגיע פרופסור סטנלי פישר בחודש מאי ואמר: עימדו עמודו ועצרנו.

שי חרמש: זה לא הפריע בחודש יוני, חרף מחאותיך הנמרצות, גפני, הורדו 700 מיליון שקלים במיסים על אלקטרוניקה בידורית.

שי חרמש: את אותם 700 מיליון שלשום הורידו בקיצוץ רוחבי.

משה גפני: נכון.

משה גפני: מה אתה רוצה להגיד בזה?

שי חרמש: שהכישלון הוא לא - - -

משה גפני: מה שאתה אומר לא חשוב, אבל זה 250 מיליון, זה הכול.

משה גפני: זה רק ההבדל בין 700 מיליון ל-250 מיליון.

משה גפני: זאת היתה דרישה שלי ואני שמח שהיא התקבלה.

משה גפני: תעשה לי טובה, תקצר.

שי חרמש: אי-אפשר לקצר בדברים שהם חמורים מבחינה מקצועית.

שי חרמש: לפני שבוע אישרנו העלאת מתווה הגירעון ב-3%.

שי חרמש: פרופסור סטנלי פישר, לא העלינו את הגירעון לשנה, העלינו את המתווה הזה ל-5 שנים, מה שיוצר גידול בחוב ב-100 מיליארד שקלים.

שי חרמש: בוא לא נתבלבל, בוא נאמר את האמת.

שי חרמש: פרופסור סטנלי פישר, 100 מיליארד שקל גירעון יהיה יותר גדול בחוב בעוד 5 שנים.

שי חרמש: זה לא לשנה, זה ל-5 שנים.

שי חרמש: בתמונה הזאת יש עוד נקודה של בנק ישראל.

שי חרמש: ב-2003, בקטסטרופה הגדולה ביותר, כשביבי היה שר אוצר ופעל נכונה, הגירעון מנוכה מחזור.

שי חרמש: אם מישהו לא מבין מה זה, יפנה לסטנלי פישר.

שי חרמש: היה 3.3%, את זה אתם אמרתם.

שי חרמש: אנחנו עומדים היום בגירעון מנוכה מחזור ב-3.3%.

שי חרמש: לא אני אומר, אתם אמרתם.

שי חרמש: רבותיי, הפרמטרים האלה הם לא הורדות, הם פרוז'קטורים.

שי חרמש: כשבאים לדבר הזה, אני אומר שיש מקורות חליפיים, גפני.

שי חרמש: אני רוצה להציע מקורות חליפיים ולא רק לבוא ולתקוף.

שי חרמש: מקור חליפי אחד: מס החברות לא ירד מ-25 ל-18, נכון?

שי חרמש: אז למה חוק עידוד השקעות הון החדש, שקבענו במתווה של 6% לא יכול לעלות לפרק זמן קצוב לעלות ל-12%?

שי חרמש: למה צריך להיות פער בין חוק עידוד השקעות הון לבין מס חברות של 19%?

שי חרמש: 12% זה לא מספיק?

שי חרמש: שאלה נוספת: בכל המתווה של המאבק החברתי בשנה שעברה עלה נושא השיכון.

שי חרמש: 30% בעלות הדיור, שר האוצר, זאת עלות הקרקע.

שי חרמש: אין אפשרות לבוא כרגע ולהגיד: הוראת שעה למנהל מקרקעי ישראל.

שי חרמש: אני אומר דבר מטורף מאוד: שיווק קרקעות בחינם.

שי חרמש: תימכרו היום דירות ב-30% יותר זול, בידיכם הדבר.

שי חרמש: עכשיו לנושא מס רווחי הון.

שי חרמש: תן לי הסבר למה מי שפותח חברה פיקטיבית, חברות ענק, משלם 25% מס חברות ומי שאותה משכורת בעמל רב משלם 50%?

שי חרמש: הוראת שעה, לצמצם את העניין הזה, לטפל בחברות הענק.

שי חרמש: זאת דרישה מוגזמת?

שי חרמש: יובל, אני בא אליך עם דברים לא קנטרניים.

שי חרמש: אני לא בא להגיד מה הליכוד עשה.

שי חרמש: מגלי כועס עלי, אני לא בקטע ההוא.

שי חרמש: אני בא עם דברים מקצועיים.

יובל שטייניץ: את ההערה האחרונה אני גם מקבל אותה, אנחנו מטפלים בה.

יובל שטייניץ: ההערה האחרונה על חברות הענק, הקמתי ועדה שמטפלת בזה.

משה גפני: טלב אלסאנע ואחריו שלמה מולה.

טלב אלסאנע: אדוני היושב ראש, חברי הכנסת.

טלב אלסאנע: האמת שהדיון הזה כולו מהלך אימים.

טלב אלסאנע: ראש הממשלה מפציץ אותנו מהבוקר באיראן ואחמדינג'אד.

טלב אלסאנע: אני לא יודע אם לא היה אחמדינג'אד מה הוא היה עושה.

טלב אלסאנע: בוועדה כאן מציפים את הדיון על ספרד ועל יוון, כך שאנחנו יוצאים עם נתונים והרצאה מאלפת לגבי הכלכלה בגוש היורו, אבל אנחנו לא יודעים מה קורה בכלכלה בישראל.

טלב אלסאנע: אנחנו לא יודעים לגבי המחירים של מוצרי היסוד, שעל-פי כל קריטריון הם גבוהים לעומת המחירים באירופה.

טלב אלסאנע: העניין של העלייה במחירי מוצרי היסוד, אפילו מחיר המים עלה ומחיר הדלק עולה מידי שבוע.

טלב אלסאנע: לאחר מכן באים לפתור את הבעיה על-ידי העלאת המע"מ.

טלב אלסאנע: ממה שהבנו, אם זה נכון הנתון שקיבלנו - - -

אורית זוארץ: מקבלים החלטות מעל הראש שלך.

טלב אלסאנע: אם הנתון שקיבלנו כאן מנציגי האוצר, שמתוך 4.4 מיליארד – אני שמעתי שהיה הסכם עם השרים של ש"ס על-מנת שיצביעו בעד הגזירות הכלכליות.

טלב אלסאנע: האם זה מגיע לדיון בוועדה עכשיו?

טלב אלסאנע: מגיעים לנהל משא ומתן לשחד חברי כנסת?

יצחק וקנין: אנחנו מצביעים בלי שום תנאים.

משה גפני: טלב, מה שמגיע להצבעה זה רק נושא העלאת המע"מ.

טלב אלסאנע: מתוך הסקירה ששמעתי, מתוך 4.4 מיליארד שקל זאת הכנסה עקב העלאת המע"מ.

טלב אלסאנע: הנטל שמוטל על אותן שכבות חלשות זה עד כדי 400 מיליון שקלים, אם הבנתי נכון.

טלב אלסאנע: אם אנחנו מדברים על הסכום הזה שלכל הדעות ניתן לגייסו מהרבה מקורות.

טלב אלסאנע: 400 מיליון השקל האלה שנופלים על השכבות החלשות.

משה גפני: על המע"מ?

משה גפני: על מה אתה מדבר?

טלב אלסאנע: לגבי המע"מ.

משה גפני: המע"מ זה 4.2 מיליארד, 4.3 מיליארד, 4.8 מיליארד, כל מספר זוכה.

טלב אלסאנע: אין שום הצדקה בהטלת המע"מ על השכבות החלשות.

טלב אלסאנע: אני חושב שבאירופה כל מדינה היתה מייחלת לאחוז צמיחה של 2.7%.

טלב אלסאנע: אומרים כאילו שיש משבר ולכן צריך לרוץ ולהכות במוכים ולהעניש את החלשים ולהתאכזר אליהם כאילו הם אויבי המדינה.

טלב אלסאנע: אי-אפשר להמשיך במדיניות הזאת כביכול שאנחנו הצלחנו בכלכלה אבל אנשים מציתים את עצמם ברחובות.

טלב אלסאנע: הניתוח הצליח אבל החולה נפטר.

טלב אלסאנע: כל הסיפור של המהפכות בעולם הערבי התחיל באדם בשם מוחמד בועזיזי, בדצמבר 2010 שהצית את עצמו.

טלב אלסאנע: הוא גם היה עובד.

טלב אלסאנע: הוא היה מוכר פירות בטוניס אבל העבודה לא סיפקה לו את הזכות לעבוד בכבוד.

טלב אלסאנע: מה היה הפיתרון?

טלב אלסאנע: שהוא הצית את עצמו.

טלב אלסאנע: לכן אנשים יגיעו למצב שהם יתחילו להצית את עצמם.

טלב אלסאנע: אולי כדי שהממשלה תתעשת וזה יביא לכך שמה שקרה במדינות ערב יגיע לכאן.

טלב אלסאנע: אבל זה לא הפיתרון, אדוני שר האוצר.

טלב אלסאנע: המע"מ הוא לא הפיתרון.

טלב אלסאנע: ברשותך, אדוני היושב ראש, אני רוצה להודות לשר האוצר על ההסכם הכלכלי שהיה עם הרשות הפלסטינית.

משה גפני: יפה, כל הכבוד.

טלב אלסאנע: אבל, אם יש מזה מסר זה שאם רוצים ניתן לנהל הידברות וניתן להגיע להסכמים.

טלב אלסאנע: אבל החשש שלי שבמימד המדיני לא מגיעים להסכם כי במימד הכלכלי זה משרת אך ורק צד אחד.

טלב אלסאנע: במאזן המסחרי זה לטובת 4 מיליארד דולר לעומת 300 מיליון דולר, המאזן המסחרי הוא לטובת ישראל.

טלב אלסאנע: לכן הכיבוש הופך להיות עסק כלכלי ואי-אפשר לוותר עליו.

משה גפני: חבר הכנסת שלמה מולה ואחריו שכיב שנאן.

שלמה מולה: תודה רבה אדוני.

שלמה מולה: אני רק רוצה לשאול כמה שאלות את שר האוצר ואני מקווה שהוא יענה לי.

שלמה מולה: השאלה הראשונה שלי: האם בכלל התקיים דיון במשרד האוצר להחלת מע"מ דיפרנציאלי?

שלמה מולה: האם בשנה האחרונה קיימתם דיון?

שלמה מולה: מה המסקנות שלכם?

שלמה מולה: האם אתם יכולים להודיע לנו היום שהתפישה שלכם לתקציב דו-שנתי היה משגה בעצם.

שלמה מולה: הטעיתם את הציבור, הטעיתם את הוועדה.

שלמה מולה: הרי כמה פעמים בעצם אתם שיניתם תוך כדי את תקציב המדינה.

שלמה מולה: ברור לכולם היום שהסיפור הזה של התקציב הדו-שנתי הוא פשיטת רגל לחלוטין.

שלמה מולה: הוא פשט את הרגל.

שלמה מולה: האם אתם מתכוונים להמשיך לחוקק את החקיקה הזאת?

חיים כץ: הוא מוכן להודיע לך שהוא טעה.

חיים כץ: תעביר לך את המייל, הוא יכתוב לך.

חיים כץ: תגיד לי, אתה עושה צחוק?

שלמה מולה: אני רוצה לשאול את שר האוצר האם הוא יכול להודיע לנו חגיגית - - -

חיים כץ: תעביר לו את האימייל, הוא יענה לך.

שלמה מולה: אני שואל, האם הוא יודיע לנו שהוא זונח את התפישה הזאת של התקציב הדו שנתי.

משה גפני: נדון על זה.

משה גפני: זה צריך להגיע לכאן.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו נעבור לתקציב תלת שנתי אם לא יאושר התקציב.

שלמה מולה: הדבר הנוסף שאני רוצה לשאול את שר האוצר: אתם עשיתם קיצוצי רוחב לגדר, למחאה החברתית.

שלמה מולה: איך הדברים מתסדרים עכשיו על הבור התקציבי הקיים?

שלמה מולה: דבר נוסף.

שלמה מולה: אומרים לנו שתקציב הביטחון גדל בחדרי חדרים, באיזה מקום שאנחנו לא יודעים.

שלמה מולה: גם המריבה הזאת בין שר הביטחון לבין שר האוצר, העונש ההדדי אחד עם השני, זה לא מטיב ולא מוסיף.

שלמה מולה: האם גם תקציב משרד הביטחון יקוצץ או לא?

משה גפני: אם הוא יקוצץ, זה יבוא לכאן.

זהבה גלאון: שלמה, רק בשבוע שעבר בוועדת הכספים העבירו חצי מיליארד שקל לתקציב הביטחון.

זהבה גלאון: מקצצים 100 ומוסיפים חצי מיליארד.

זהבה גלאון: איזו בדיחה זאת?

זהבה גלאון: כל שנה 20% יותר.

שלמה מולה: שאלה אחרונה לאנשי האוצר: מה הכמות התקציב המתוכנן בישיבות הממשלה הבאות?

שלמה מולה: אנחנו שמענו, לפחות על-פי התקשורת, שבמשרד האוצר מקצצים עוד קיצוץ, מתכננים עוד קיצוץ.

שלמה מולה: על כמה?

שלמה מולה: אני שואל בעיקר את ראש הממשלה.

שלמה מולה: באמת, אם כך מתעמרים באזרחים – אני לא רוצה להיות פופוליסט.

שלמה מולה: אולי כל השרים בלי תיק, סגני שרים, אולי יחזרו להיות חברים בוועדת כספים.

שלמה מולה: אמנם זה מעט כסף אבל זה מסר.

משה גפני: זה רעיון טוב.

משה גפני: למשל מופז עזב את התיק בלי תיק שלו.

שלמה מולה: זה מועיל לציבור.

שלמה מולה: יצאה ידיעה שיש החלטה של משרד האוצר לממן בתי מלון בהתנחלויות.

שלמה מולה: אני רוצה לדעת אם זה נכון.

אורי אריאל: - - -

משה גפני: חבר הכנסת אריאל, היינו בספרד וביוון, עכשיו אנחנו בהתנחלויות.

משה גפני: לאן נגיע בסוף?

שלמה מולה: כמה כסף קיצצו לתלמידי הישיבות?

משה גפני: זאת שאלה שלא שאלנו עד עכשיו.

משה גפני: תלמידי ישיבות – הגענו.

משה גפני: זה בסדר, יצאת ידי חובה.

משה גפני: זאת אומרת, אצלנו הדתיים יש דברים שאנחנו עושים לצאת ידי חובה.

משה גפני: צריך להגיד ברכה או מה.

משה גפני: אצלכם בקדימה צריך לצאת ידי חובה אם מזכירים תלמידי ישיבות.

יצחק וקנין: גם צריך לברך "שהכול נהיה בדברו".

טלב אלסאנע: אדוני היושב ראש, איך יכול להיות שמטילים מע"מ מצד אחד ומצד שני מענק של 20% של הממשלה להקמת בתי מלון ואטרקציות תיירותיות בהתנחלויות.

טלב אלסאנע: איך זה יכול להיות.

משה גפני: חבר הכנסת שכיב שנאן ואחריו חבר הכנסת אלכס מילר.

שכיב מוראד שנאן: אדוני היושב ראש, אני יכול לבקש לדחות את השאלה שלי עד שייכנס שר האוצר?

משה גפני: בסדר.

משה גפני: חבר הכנסת אלכס מילר, בבקשה.

אלכס מילר: תודה אדוני היושב ראש.

זהבה גלאון: מה עשית עם מירי רגב בספארי?

אלכס מילר: קודם כל, אני בירכתי את הפרויקט המאוד מפואר של אלפי ילדים שהגיעו לשם ביוזמת המכון לצדק ובעזרת משרד החינוך.

אלכס מילר: זה דבר מבורך.

אלכס מילר: מגיעים ילדים ממשפחות סוציו-אקונומיות נמוכות.

אלכס מילר: אדוני היושב ראש.

אלכס מילר: ראשית, אין דבר יותר פוגעני ויותר הרסני מכל קיצוץ שהוא.

אלכס מילר: אנחנו גם מכירים את זה כל אחד מביתו, כל אחד מהתקציב שלו.

אלכס מילר: כאשר ממשלה עושה צעד שהוא צעד הכרחי מבחינתה, אני לא חושב שיש מישהו שיצדיק את הדבר הזה.

אלכס מילר: אין מה לעשות, אנחנו חיים במציאות מסוימת שצריך לקחת אחריות.

אלכס מילר: יש כאלה שעושים את זה בצורה כזאת ויש כאלה שעושים את זה בצורה אחרת.

אלכס מילר: אפשר להגיד שאני מופתע ואפשר להגיד לא מופתע מההתנפלות הזאת של אנשי קדימה על האוניברסיטה באריאל, על אותם 50 מיליון של תוספת לתקציב.

אורית זוארץ: זה לא נושא הדיון.

אלכס מילר: זה כפיתרון של מפלגת קדימה לבעיות תקציביות של מדינת ישראל.

משה גפני: הם לא מבקשים תוספת.

אלכס מילר: אדוני היושב ראש.

אלכס מילר: מילא, הייתי מקבל עצות ממפלגה שמאוזנת תקציבית, שיודעת לנהל את עצמה.

אלכס מילר: אבל עם כל הכבוד, מפלגה שאחרי קדנציה אחת הגיעה לחובות בסדר גודל כמו שהם הגיעו רוצה לנהל תקציב של המדינה?

אלכס מילר: כל האמירות הפופוליסטיות האלה, כל העצות.

אלכס מילר: תשמע, אני מוכן לקבל עצות מאנשים שבאמת יש להם ותק, ניסיון בכלכלה בישראל.

אלכס מילר: אבישי ברוורמן ישב כאן, נתן עצות ואני יכול לקבל את זה.

אלכס מילר: כאשר אני שומע - - -

יצחק וקנין: מזהבה אתה מוכן לקבל עצות?

אלכס מילר: אולי חוץ מהתקציב הביתי, שאני לא יודע איך הם מנהלים אותו, מוצלח או לא מוצלח, הם לא ניהלו שום תקציב בחיים שלהם, באים ונותנים עצות איך לנהל תקציב של המדינה, איפה לקצץ ואיפה לא לקצץ.

אלכס מילר: מה מבינים בכלל באקדמיה בישראל?

אלכס מילר: איך הם יודעים במה להשקיע או לא.

אלכס מילר: עם כל הכבוד, אדוני היושב, זה מה שנקרא דוגמה לפופוליזם הכי גדול שאפשר.

אלכס מילר: עצה קטנה לשר האוצר, אדוני היושב ראש.

אלכס מילר: אני כבר קדנציה שנייה בוועדת הכספים.

אלכס מילר: אני חושב שהטייס האוטומטי שעובד כבר עשרות שנים במשרד האוצר, שברגע שנתקלים בבעיה כזאת או אחרת עושים קיצוץ פלט, המנגנון הזה כבר לא מצליח לעבוד.

אלכס מילר: אני חושב שהגיע הזמן לשנות את התזה הזאת והגיע הזמן שתתחילו לחפש דרכים איך להרוויח את הכסף ולא לחפש איך לקחת.

אלכס מילר: מכל ההצעות ששמעתי כאן, זה מאיפה לקחת.

אלכס מילר: הגיע הזמן שתתחילו לחפש איך להרוויח.

אלכס מילר: אני אתן לכם דוגמה הכי פשוטה.

אלכס מילר: משרד התיירות עושה מהלך של ביטול ויזות עם רוסיה.

אלכס מילר: במשך שנה וחצי מכניסים 500,000 תיירים רק בגלל המהלך הזה לישראל.

אלכס מילר: על כל 100,000 תיירים מקבלים 4,000 מקומות עבודה ו-200 מיליון דולר הכנסות למשק.

אלכס מילר: כך מרוויחים כסף.

אלכס מילר: ברגע שתחליטו שצריך לחשוב איך להרוויח כסף ולא איך לקחת מהאזרחים, אולי גם בסופו של דבר לא נהיה עדים לתיאטרון האבסורד הזה שקורה כאן.

שכיב מוראד שנאן: אדוני שר האוצר, אני רוצה לשאול אותך שאלה אחת ותענה לי עליה בכנות.

שכיב מוראד שנאן: מה ההבדל בין תלמיד שלומד בחינוך הפורמאלי הציבורי לבין תלמיד שלומד בחינוך הטכנולוגי?

שכיב מוראד שנאן: מה ההבדל בין בית ספר ששייך למשרד החינוך לבין בית ספר ששייך למשרד התמ"ת?

שכיב מוראד שנאן: אני מאוד שמח שאתה לא מקצץ במשרד החינוך אבל למה אתה בכל זאת מחליט לקצץ במשרד התמ"ת?

שכיב מוראד שנאן: האם תלמיד שנשר ממערכת החינוך הפורמאלית ולא קיבל את ההזדמנות להתפתח והולך למערכת החינוך הטכנולוגי, גם שם צריך להכריע את עתידו, בזה שהוא נדון להיות חוטב עצים ושואב מים או שצריך לתת לו הזדמנות להצליח שם?

שכיב מוראד שנאן: מה זה אם לא זה?

משה גפני: חבר הכנסת שנלר ואחריו חבר הכנסת דוד אזולאי.

עתניאל שנלר: ראשית אני רוצה לשאול את הנגיד ואת שר האוצר.

עתניאל שנלר: הנגיד נתן לנו תמרור אזהרה מאוד חשוב, גם לגבי הרווחים הכלואים וגם לגבי הגבייה.

עתניאל שנלר: הוא אמר: אנחנו בעניין הזה עדיין איננו בטוחים שנוכל לעמוד ביעדים שאנחנו מציבים כאן.

עתניאל שנלר: השאלה שלי, בעצם: איך?

עתניאל שנלר: מה הביטחונות או מה הכלים שעושים על-מנת להבטיח דווקא את חלק הגבייה , כי אני מבין שהדבר השני הוא נפרד לגבי החוק?

עתניאל שנלר: זה דבר אחד שמטריד אותי מאוד כי אם גם הגבייה הזאת לא תהיה, מצבנו יהיה קשה יותר.

עתניאל שנלר: מאידך, אם תהיה גבייה עודפת, בוודאי שזה יוכל לקזז חלק מהשאלות שעלו כאן.

עתניאל שנלר: הערה שנייה קשורה למע"מ.

עתניאל שנלר: אני רוצה להצטרף לחלק מהדברים שאמר חבר הכנסת שאמה ולשאול את זה בצורת שאלה.

עתניאל שנלר: האם באותם תחומים שיש פיקוח ושליטה על המחיר ועל התשלומים, כמו הדוגמאות שנתן כרמל בנושא מים וחשמל.

עתניאל שנלר: במוצרים מסובסדים, כמו למשל בתחבורה הציבורית, באותם מקומות בהן לכאורה יש שליטה על רמת הסבסוד, כאשר ודאי וודאי שהדברים האלה מאופיינים בצרכנות יתרה דווקא של השכבות החלשות יותר.

עתניאל שנלר: מדוע אי-אפשר בהקשר הזה, בלי לשבור את העיקרון שמע"מ הוא מע"מ והוא אחיד לכל, מדוע אי-אפשר לספוג חלק מהדברים בשליטה שמתחת לתשלום המע"מ ברמת הסבסוד וברמת המחיר?

עתניאל שנלר: על ידי זה אנחנו יכולים לכאורה לצמצם את העניין.

עתניאל שנלר: אני אומר את הדבר הזה בגלל שבעיניי, אחוז המע"מ לצד כל מה שדובר כאן, כשניסיתי לפרוט את זה, מה המשמעויות לשכבות החלשות?

עתניאל שנלר: לקחתי את ילדיי, שהם בוודאי לא מרוויחים כמו חברי כנסת.

עתניאל שנלר: נגיד שילדיי מרוויחים 6,000 שקלים שזה 100% ההכנסה שלהם.

עתניאל שנלר: ב-100% הכנסה שלהם יצא מצב, מתוך הנחה שחלק מהמע"מ ייספג על-ידי היצרן או על-ידי המערכת ואז האחוז יהיה פחות מאחוז, ייצא מצב שיעלה לנו על כל 6,000 שקלים בחודש, בין 15 ל-20 שקלים על כל המשכורת.

עתניאל שנלר: אני לא מפחד מהמילה אחוז כי בעצם זה לא כל-כך אחוז ונראה כאילו יש פה דבר ענק.

עתניאל שנלר: יש כאן דבר ענק פוליטי ודבר ענק ציבורי, אבל לא בהכרח בצד הכלכלי נטו.

עתניאל שנלר: לכן אני רוצה לומר שנדמה לי שאם הויכוח היה נטו כלכלי הוא היה נראה אחרת.

עתניאל שנלר: העובדה שבשעה האחרונה, ואני יושב כאן ומקשיב, שאני כמתנחל אבי אבות הבעיה ומשקיעים בנו "שלום עכשיו", 1.4 מיליארד בוא נחסוך מכאן.

עתניאל שנלר: נו, באמת.

עתניאל שנלר: שמענו עכשיו על בתי מלון שלא קיימים.

עתניאל שנלר: שמענו מחברי סיעתי על אוניברסיטה.

משה גפני: לא נורא, לא נורא, תרגיש כמו חרדי.

עתניאל שנלר: אני עוד מעט אגיע אליך.

עתניאל שנלר: זה הופך את זה לויכוח פוליטי.

משה גפני: אני גם מקבל כל הזמן כסף.

עתניאל שנלר: אם הויכוח פוליטי הרי אני גם אכריע בסוף פוליטית.

עתניאל שנלר: אם הכול פוליטיקה, בואו נקרא לילד בשמו.

עתניאל שנלר: לא דואגים לאזרחים, דואגים לבחירות, דואגים לפוליטיקה.

עתניאל שנלר: נהיה אמיתיים.

עתניאל שנלר: עוד דבר בפוליטיקה שהוא גם פופולארי היום, זה אתה.

עתניאל שנלר: אני לא רוצה לחסוך אותך.

עתניאל שנלר: המתנחלים, החרדים ועוד כאלה הם אבי אבות הבעיה.

עתניאל שנלר: לכן אני רוצה לסיים ולומר ולחזק את דברי הנגיד.

עתניאל שנלר: אני רוצה לומר שכשהיה מצב טוב, מצב הכי טוב, 7 שנים אספו את הדברים בשביל ה-7 שנים הרעות.

עתניאל שנלר: היום אנחנו ב-7 השנים הטובות, ב-7 השנים של יוסף.

עתניאל שנלר: לכן טוב שעושים היום את הדברים ולא ב-7 השנים הרעות.

עתניאל שנלר: אני כמובן אצביע בכפוף לשדרות הפוליטיות אבל בדיון התקציבי אני חושב שצריך לברך על הצעדים הכלכליים כי הם נכונים.

יובל שטייניץ: אני רק מודה לו על ההשוואה ליוסף.

משה גפני: ואחריו יוליה שמאלוב-ברקוביץ, ש"ס ויהדות התורה.

משה גפני: מה אתם צוחקים?

משה גפני: שם היא נמצאת, זה המקום שלה.

משה גפני: לא כמוכם, כל הזמן מסיתים נגד.

שי חרמש: ביום שנראה נציגה באגודת ישראל בכנסת, משיח צדקנו יגיע.

משה גפני: יש דיון גדול לצרף אותה ליהדות התורה.

משה גפני: אתה תירגע.

שי חרמש: משיח צדקנו בדרך.

אורית זוארץ: בעזרת השם ובא לציון גואל.

אורית זוארץ: אפילו אני אתמוך בכם.

דוד אזולאי: אדוני היושב ראש, ברכו כאן את הממשלה ואת השרים שעושים בכלכלה.

דוד אזולאי: אדוני היושב ראש, אני רוצה לברך אותך ברכה חלקית בכך שתרמת מעט מאוד כאשר דחית את תשלום המע"מ בחודש ימים.

משה גפני: זה השר, אני ביקשתי.

דוד אזולאי: אני בטוח שאם זה לא היה ביוזמתך זה לא היה קורה.

דוד אזולאי: אני שואל אותך: למה לחודש ימים?

דוד אזולאי: למה שלא תיתן לציבור את הסוכרייה הזאת עד אחרי החגים?

דוד אזולאי: נמתיק את הגלולה המרה הזאת בכך שנתחיל את המע"מ רק אחרי החגים.

דוד אזולאי: אנחנו ננצל את ההזדמנות הזאת של העלאת המע"מ ונוריד את המע"מ לדירה ראשונה לזוגות צעירים.

דוד אזולאי: הגיע הזמן, כשמדברים על דיור לציבור והוזלת הדיור לציבור – דיברו כאן על קרקעות.

דוד אזולאי: למה לדבר על קרקעות?

דוד אזולאי: אפשר בפעולה פשוטה ביותר להוריד את המע"מ מהדירה הראשונה לזוגות צעירים ואנחנו המתקנו את הגלולה של העלאת המע"מ.

דוד אזולאי: דבר נוסף, אדוני.

דוד אזולאי: דיברו פה על מים וחשמל.

דוד אזולאי: מה עם תרומות מצילות חיים כשמדובר בפיקוח נפש?

דוד אזולאי: אנשים צריכים לשלם ממיטב כספם.

דוד אזולאי: למה לא לפטור את אותן תרופות מצילות חיים שלא נמצאות בסל, לפטור אותן ממע"מ?

דוד אזולאי: לפחות כשאתה בא לציבור עם גזירה של העלאת מע"מ ומביא את הבשורה לגבי התרופות, אדוני השר, אני חושב שזה היה מתקבל אחרת.

דוד אזולאי: דבר נוסף.

דוד אזולאי: ראינו כאן טבלאות.

דוד אזולאי: באמת, אנשי מקצוע הכינו, כל הכבוד.

דוד אזולאי: אני מזמין אותך, אדוני שר האוצר, לוועדה שבראשותי, הוועדה לפניות הציבור.

דוד אזולאי: תשמע שם זעקות שבר של אימהות לילדים אוטיסטים שאין להן כסף להסיע את הילדים שלהן לבתי הספר.

דוד אזולאי: בוא נראה איך אתה מתמודד עם זה.

דוד אזולאי: יותר קל מאשר להתמודד עם מע"מ לכל מדינת ישראל.

דוד אזולאי: או, למשל, רכישת עזרים רפואיים לילדים נכים שמשלמים עליהם מע"מ.

דוד אזולאי: למה לא נוריד מהעזרים הרפואיים האלה את המע"מ ובכך לעזור גם לאותן משפחות?

דוד אזולאי: אני לא רוצה להרחיב את היריעה.

דוד אזולאי: אדוני היושב ראש, זה שמעלים את המע"מ באחוז אחד זה לא משמעותי - - -

זהבה גלאון: זה מאוד משמעותי.

דוד אזולאי: סליחה, זה לא משמעותי.

דוד אזולאי: אבל, אפשר להמתיק את הגלולה המרה הזאת לציבור הרחב בכך שנסייע להם.

אורית זוארץ: נעבוד על הציבור הרחב.

דוד אזולאי: להעלות את המע"מ רק אחרי החגים ולבדוק את האפשרות לאותן משפחות, שנוכל לעזור להן.

משה גפני: חברת הכנסת יוליה שמאלוב-ברקוביץ ואחריה חבר הכנסת יצחק וקנין.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אדוני היושב ראש, אדוני שר האוצר, נגיד בנק ישראל, חברי כנסת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שמעתי כרגע כמו כולנו את הסקירה של גל הרשקוביץ.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אמרת ואם אני טועה תקן אותי, ש-44% מהציבור בישראל מרוויחים עד 5,000 ו-23% מרוויחים עד 8,000.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בעצם אמרת שמעל 65% במדינת ישראל חי חיי הישרדות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כל מי שיושב פה בחדר מבין שמי שמרוויח 8,000 שקלים לא מסוגל לחיות בכבוד.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הוא חי חיי מינימום - - -

דניאל הרשקוביץ: זה לא למשפחה.

דניאל הרשקוביץ: אם שניים עובדים אז זה 16,000.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אה, אבל אנחנו יודעים - - -

אורית זוארץ: כמה נשים מרוויחות 8,000 שקלים?

משה גפני: אורית, מה קרה?

אורית זוארץ: הוא עובד עלינו.

משה גפני: מי עובד עליכם?

אורית זוארץ: הממונה על התקציבים.

משה גפני: הוא לא עובד עליכם.

משה גפני: הממונה על התקציבים אומר אמת.

משה גפני: היות והדיון מתמשך, נגיד בנק ישראל מבקש לעזוב.

משה גפני: הוא לא רוצה לעזוב בלי לומר דבריו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בעצם כמעט 65% מהציבור צורכים 24% מהצריכה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה מה שאמרת, נכון?

דניאל הרשקוביץ: לא.

דניאל הרשקוביץ: אמרתי שארבעת העשירונים הראשונים, על פי סקרי למ"ס למשפחות, צורכים 23% - 24% מסך הכול הצריכה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל ארבעת העשירונים האלה זה אותם ה-30% ומשהו שמרוויחים פחות מ-5,000.

דניאל הרשקוביץ: לא.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ברוך השם, להבדיל מאצלכם שם באגף התקציבים, אצלנו יש פרוטוקולים למה שמדברים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתה יכול לקרוא כל מה שאמרת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עכשיו אני רוצה להגיד שמעל 60% במדינת ישראל צורכים רק 24% מהצריכה.

דניאל הרשקוביץ: לא.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז תסביר לי אחרי זה.

משה גפני: הוא לא מקבל ממני רשות להסביר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתם באים ואומרים, אדוני שר האוצר, שאתם לא עושים כלכלת בחירות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: באמת, אני חייבת להגיד לך שאפו על האומץ.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הבחירות לא כל-כך רחוקות, אנחנו שומעים שהן יכולות להיות עוד שלושה חודשים, עוד חצי שנה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בעצם התחושה צריכה להיות בציבור, בטח כשיושב לצדכם איש כל-כך ראוי ואנשים מאוד סומכים על נגיד בנק ישראל והוא בעצם מחזק את ידכם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לשאול כמה שאלות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה קורה עם פריון העבודה במשרדי הממשלה, אדוני שר האוצר?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה עשית עם זה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש פה חברי כנסת שברחו כבר, שעל זה הם בעצם לוקחים את המנדטים שלהם – שמחזקים את ההסתדרות כשבזכות ההסתדרות נוצרו הרבה מאוד עובדי קבלן.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה עובדי קבלן?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כי פריון העבודה במשרדי ממשלה, בקביעות, כל-כך נמוכה שאין ברירה אלא להוציא את זה החוצה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז אנחנו בעצם מייצרים פה עשרות ומאות אלפי עבדים מודרניים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה קורה עם גביית מס באזורים שפקחי המס לא נכנסים, אדוני שר האוצר?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אזורים שלמים במדינת ישראל שיש שם מכוניות פאר שעומדים ליד בתים של 3 קומות ואף אחד מהם לא משלם מס.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: פחד להיכנס לאזורים מאוד מאוד מסוימים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש שווקים, למשל.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה קורה עם ההון השחור?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מישהו דיבר על זה שיש 200 מיליארד שקלים הון שחור.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כתבתם פה שאולי תקבלו 2 מיליארד.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה מלכתחילה החלטתם שבהון שחור של 200 מיליארד אתם תגיעו להצלחה של 2 מיליארד?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: דרך אגב, אדוני שר האוצר, אני רוצה לשאול אותך שאלה: מדוע שאנחנו לא נעביר הצעת חוק ממשלתית שאומרת שציבור שלא דרש חשבונית עבר על עבירה בדיוק כמו זה שלא הוציא חשבונית?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה שלא נעשה את זה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה סתם חומר למחשבה ויתכן שאני אגיש את ההצעה אם אתה לא תיקח את זה על עצמך.

משה גפני: תמיד את מגישה את החוקים ומחתימה אותי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אדון כרמל שאמה יו"ר ועדת כלכלה אמר שבעצם הבעיה בגבייה של מס ערך מוסף דיפרנציאלי – תהרגו אותי, אני לא מבינה איך במאה ה-21, עם כל ההתקדמות הטכנולוגית, יש בעיה של גבייה דיפרנציאלית במס?

כרמל שאמה-הכהן: לא התכוונתי לטכנולוגיה של הקופות, לטכנולוגיה של האנשים להעלים מס.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: השאלה שלי היא למה אי-אפשר לעשות מע"מ דיפרנציאלי?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איך, אדוני שר האוצר, ממשלת ישראל, שהולכת על הצעדים הקשים האלה, עוזרת לעסקים קטנים?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה עשיתם למען עסקים קטנים שמשלמים ביטוח לאומי?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: פה היה כתוב שיש תוספת של 900 ומשהו מיליון על המעסיק.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה קורה לאותו מעסיק מסכן שבגלל ריכוזיות קשה בשוק איבד את תחתוניו, שילם ביטוח לאומי כל החיים והוא לא יכול לקבל שום דבר ממדינת ישראל.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה עשיתם איתם?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שאלה נוספת: מה עשתה מדינת ישראל, אדוני שר האוצר, עם יוקר המחיה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו נמצאים בשלהי הקיץ.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: היום משפחה במדינת ישראל, כדי לקחת צימר ללילה אחד עם 3 ילדים, שזה הממוצע, צריכה לשלם מעל 1,600 שקלים ללילה בלי ארוחת בוקר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איפה הפיקוח של מדינת ישראל על כל הדברים האלה?

משה גפני: שלא ילך לצימר.

משה גפני: ואם העם החליט שאין לו כסף ללכת לצימר והוא רוצה ללכת לחוף הים, שזה צריך להיות חינם, אבל זה עולה 30 שקלים לבן אדם.

משה גפני: גם החופים שלכם הנפרדים עולים כסף אז כדאי שתטפל בזה גם.

משה גפני: למה, אדוני שר האוצר, מדינת ישראל צריכים להיכנס לדקה התשעים ולחפש איך להוציא אלפי דולרים ביוון ולשפר את כלכלת יוון במקום לשפר את כלכלת ישראל?

משה גפני: שאלה אחרונה: אדוני שר האוצר, תחת אצטלה של יציבות, הבנקים הם העושק הגדול של הציבור במדינת ישראל.

משה גפני: אנחנו יודעים שהם הרוויחו בשנה שעברה 15 מיליארד שקלים.

משה גפני: אחרי הוצאות ומשכורות הם הרוויחו 7 מיליארד שקלים.

משה גפני: אם תחלקו את זה לסך הציבור במדינת ישראל, בעצם הבנק הרוויח ממנו 1,000 שקלים בשנה.

משה גפני: אני רוצה לדעת למה אי-אפשר להטיל מס חד פעמי על הבנקים של 2 מיליארד שקלים במצב הקשה הזה במקום לקחת מע"מ.

משה גפני: תענה לי על השאלות, בבקשה.

משה גפני: בבקשה, אדוני הנגיד.

סטנלי פישר: אני רוצה להגיד שאני שמח, אדוני היושב ראש, שהצלחנו להעביר את חוק בנק ישראל עם קהל של ח"כים יותר קטן.

משה גפני: זה לא פשוט להעביר כאן חוקים.

משה גפני: בבנק ישראל הצביעו פה אחד.

סטנלי פישר: אני רוצה להוסיף מילה ביחס למע"מ דיפרנציאלי, שנשמע מאוד קל.

סטנלי פישר: הבעיה כאן זה שלכל קבוצה יש מוצר שהם רוצים להוציא מהמס.

סטנלי פישר: מה שיתחיל, אם נעשה את זה, זה שנתחיל להוריד את המע"מ על אוכל, על תרופות, על חינוך, על רופאים וכך זה ימשיך.

שלמה מולה: איך זה עובד במדינות אחרות, אדוני?

משה גפני: אני לא פותח דיון.

סטנלי פישר: אגב, להגיד שכל דבר שקורה באירופה זה מצוין, וזה בעצם בבסיס של מה ששמעתי לגבי למה זה טוב לנקוט במע"מ דיפרנציאלי, זה לא נכון.

סטנלי פישר: הם עשו טעויות.

סטנלי פישר: תסתכלו, תראו.

סטנלי פישר: מה שיקרה הוא שיגידו: על זה לא צריך לשלם מע"מ, על זה לא צריך לשלם מע"מ.

סטנלי פישר: בסוף נצטרך להכפיל את שיעור המע"מ על מה שנשאר שם.

סטנלי פישר: זה לא יהיה יעיל.

סטנלי פישר: לא נוכל לעשות את זה ולא נוכל - - -

כרמל שאמה-הכהן: כבוד הנגיד, למה זה בהכרח - - -

משה גפני: כרמל, אני לא מאפשר את זה.

סטנלי פישר: אני לא סיימתי.

סטנלי פישר: אני רוצה להוסיף עוד דבר.

סטנלי פישר: יש אנשים שלא משלמים מס הכנסה בכלל.

סטנלי פישר: אז המע"מ זה המס שמטילים גם על אנשים שלא משלמים מס הכנסה.

אורית זוארץ: כי הם לא מגיעים לסף המס או כי הם מעלימים?

סטנלי פישר: אני לא רוצה להסביר, את מבינה בדיוק מה שאמרתי.

זהבה גלאון: אבל העניים ישלמו 2.5%.

משה גפני: תודה רבה אדוני הנגיד.

סטנלי פישר: תודה רבה.

משה גפני: חבר הכנסת יצחק וקנין.

יצחק וקנין: אדוני הנגיד, דקה אחת לפני שאתה הולך, חשוב שתשמע אותי.

יצחק וקנין: אני לא אאריך בשאלות.

יצחק וקנין: אני רוצה לשבח את המדיניות הכלכלית של משרד האוצר בשלוש השנים שנים וחצי האחרונות.

יצחק וקנין: אני חושב שהם ניהלו מדיניות אחראית, לעומת כל מה שראינו בכל שאר המדינות עם כל הסכנות.

יצחק וקנין: דבר אחד אני חייב להגיד ואני אומר אותו בכל 3.5 השנים האחרונות.

יצחק וקנין: אין ישיבה שאני לא מעיר את זה: שיכון, שיכון ודיור.

יצחק וקנין: אדוני הנגיד, יש לך אחריות לא פחות משלו.

יצחק וקנין: אני אסביר את עצמי.

יצחק וקנין: רבותיי, אני אומר לכם.

יצחק וקנין: אני מזכיר לך, ישבתי שם ואמרתי שאני אשים את המפתחות ואלך הביתה אם לא תטפלו בדיור.

יצחק וקנין: אין מה לעשות, המחאה החברתית תהיה.

יצחק וקנין: אמרתי את זה לפני המחאה.

יצחק וקנין: אמרתי שהמחאה תהיה אלימה בקיץ הזה והיא התחילה להיות אלימה.

יצחק וקנין: מאיפה אני בא? אני נביא?

יצחק וקנין: לא נביא ולא בן נביא אנוכי.

יצחק וקנין: לא יכולה להיות מציאות שאזרח במדינת ישראל צריך לשלם על דירה שהיתה שווה 700,000 שקלים בחולון, בבת-ים – בפריפריה, איפה שאני גר, שילמנו 300,000 – 400,000 שקלים.

יצחק וקנין: היום דירה עולה מיליון שקל בפריפריה, בקו העימות.

יצחק וקנין: אתה, במדיניות שלך בנושא הבנקים, אמרת שהמשכנתאות יהיו בגובה מסוים.

יצחק וקנין: זאת אומרת, נתת לבנקים נורת אזהרה גדולה לגבי גובה המשכנתא שאזרח צריך לקחת.

יצחק וקנין: זאת אומרת, אני לא יכול לקחת הלוואה כמה שאני רוצה.

יצחק וקנין: עם כל ההגבלות האלה, חייל שהשתחרר מצה"ל, זוגות צעירים שרוצים לרכוש היום דירה, לא מסוגלים לרכוש אותה כי היא שווה 1.5 מיליון.

יצחק וקנין: נגיד שיש לו הון עצמי.

יצחק וקנין: ההון העצמי שלו 200,000 שקלים.

יצחק וקנין: ההורים נתנו לו עוד 100,000 שקלים.

יצחק וקנין: הוא קיבל הלוואה של 300,000 – 400,000 שקלים הלוואה מהבנק.

יצחק וקנין: מאיפה מביא עוד 700,000 שקלים.

יצחק וקנין: מה קורה לו? הוא הולך לצד השני, לשכירות.

יצחק וקנין: בשכירות, אם שילמתי בשלומי 1,200 שקלים, היום אני משלם 2,600 שקלים.

יצחק וקנין: תגיד לי אזרח אחד, עובד אחד, שמרוויח את שכר המינימום או את השכר הממוצע במשק שעלה לו השכר ב-100%?

יצחק וקנין: מפה אני בא.

יצחק וקנין: אם אני לוקח את החלק של השכר של כל אזרח במדינה, ברמות הנמוכות, הוא לא מסוגל לעמוד בתשלום הזה כי יש לו עוד הרבה תשלומים בדרך.

יצחק וקנין: אני שואל, ריבונו של עולם.

יצחק וקנין: אם לא נטפל בפצצה הזאת, אנחנו נקבל פה מחאה חברתית יותר קשה.

יצחק וקנין: אני אומר לך את הדברים באחריות מלאה, קחו את זה.

יצחק וקנין: אמר מי שאמר ש-30% מעלויות הדיור הממשלה לוקחת בקרקעות.

יצחק וקנין: תורידו את זה, תטפלו בזה, כמו שאתם עושים בתחבורה, כמו שאתם עושים בכל הדברים.

יצחק וקנין: אני אומר לך, פה אני אישרתי קרוב ל-30 מיליארד שקל ב-5 שנים לתחבורה.

יצחק וקנין: קחו את השיכון, תצילו את הזוגות הצעירים.

יצחק וקנין: זה המשבר החברתי הגדול ביותר.

יצחק וקנין: אני זועק וזועק ואתם לא עושים כלום.

משה גפני: חבר הכנסת גאלב מג'אדלה.

גאלב מג'אדלה: לא רוצה לדבר.

גאלב מג'אדלה: הרב גפני, לא רק לחרדים יש כבוד, גם לערבים יש כבוד.

גאלב מג'אדלה: כשמישהו מבקש זכות דיבור מהדרך, צריך לתת לו בזמן לדבר.

גאלב מג'אדלה: מנהל הוועדה צריך לכבד.

גאלב מג'אדלה: זה פעם שנייה חוזר על עצמו, אין פה כושים.

משה גפני: אדוני הנגיד, בבקשה.

סטנלי פישר: אני רוצה להתייחס לכמה דברים שחבר הכנסת וקנין אמר.

סטנלי פישר: יש לנו כלי אחד וזאת הריבית.

סטנלי פישר: אם אנחנו מורידים את זה יותר מידי, המחירים עולים מהר.

סטנלי פישר: אם אנחנו מעלים את זה, תגיד שאתה מעלה את עלות המשכנתא.

סטנלי פישר: אנחנו צריכים להגיע לאיזון וזה מה שאנחנו מנסים לעשות.

סטנלי פישר: אי-אפשר להגיד: תיקחו את המשכנתא בגובה שאתם רוצים.

סטנלי פישר: זה בעצם המגבלות שאנחנו הטלנו.

סטנלי פישר: זה היה כדי למנוע מאנשים לקחת משכנתאות הכי גדולות שאפשר.

סטנלי פישר: בעתיד הריבית תעלה ואז הם לא יוכלו לשלם והם יפשטו את הרגל.

יצחק וקנין: חסרי דיור, תבוא לקראתם.

סטנלי פישר: מר וקנין, תשים לב בבקשה.

סטנלי פישר: מה שיפתור את הבעיה הזאת זה גידול בהיצע הדירות וזה הממשלה מנסה לעשות.

סטנלי פישר: מה שבונים בארץ עכשיו זה יותר מ-40,000 דירות לשנה.

יצחק וקנין: יש קרוב ל-100,000 - - -

סטנלי פישר: זה פשוט לא נכון.

סטנלי פישר: אין פער של 150,000, יש פער בסביבות 30,000.

משה גפני: אדוני הנגיד, אנחנו נעשה על זה דיון.

סטנלי פישר: אני מוכן, אבל אני לא מוכן להשאיר כאן את מה ששמעתי ויש פיתרון לבעיה הזאת.

משה גפני: אני מודה לך, אדוני הנגיד.

משה גפני: אני מבקש להגיד משהו עכשיו.

שכיב מוראד שנאן: אדוני היושב ראש, האם יכול להיות מצב ששר האוצר יענה על השאלות ששאלנו??

משה גפני: אני מבקש להגיד משהו.

משה גפני: אני אומר גם לגופים.

משה גפני: דיברתי עם שר האוצר וקיימנו דיאלוג לגבי העניין הזה.

משה גפני: צריך לקיים התייעצות עם ועדת הכספים לפני שמביאים למליאת הכנסת את העלאת המע"מ.

משה גפני: אנחנו קיימנו את ההתייעצות הזאת.

משה גפני: דיברתי עם השר על כל התכנית הכלכלית שמגיעה לפה.

משה גפני: דיברתי איתו על המע"מ בנפרד בגלל כמה סיבות, גם ויכוח משפטי.

משה גפני: למעשה אנחנו אישרנו דיווח דו חודשי לגבי הנושא של המע"מ שהוא בעצם לא ב-1 באוגוסט אלא ב-1 בספטמבר.

משה גפני: בין היתר גם הגופים פנו אלי.

משה גפני: שר האוצר החליט שהוא מבקש להעלות את המע"מ ב-1 בספטמבר ולא ב-1 באוגוסט.

משה גפני: אני מבקש לקטוע את הדיון ולעבור להצבעה רק על ההתייעצות של המע"מ.

משה גפני: מייד אחרי זה אנחנו ממשיכים את הדיון על הנושא של מס הכנסה וכל הדברים שהועלו כאן.

שכיב מוראד שנאן: אדוני היושב ראש, אני מבקש הפסקה של 5 דקות להתייעצות סיעתית.

יצחק וקנין: זה אחרי ההצבעה.

שכיב מוראד שנאן: לא, לפני ההצבעה.

משה גפני: בסדר, אני אאפשר התייעצות סיעתית.

יצחק וקנין: אבל אחרי הצבעה התייעצות סיעתית.

אורית זוארץ: ה-120 מיליון האלה יעלו לכם ביוקר.

שכיב מוראד שנאן: אני מבקש 5 דקות להתייעצות סיעתית.

משה גפני: בסדר, אני עושה הפסקה של 5 דקות.

משה גפני: בינתיים אני אומר לכם שאת כל הדיון לגבי הנושא של התכנית – עד מתי אתה כאן היום?

יובל שטייניץ: עד מתי שתרצה.

משה גפני: הדיון יימשך מאוחר יותר.

בשעה 13: אני מחדש את הישיבה.

בשעה 13: אנחנו ממשיכים את הדיון בנושא של תסקיר החוק והמדיניות הכלכלית שאותה אמורים להביא ביום שני למליאת הכנסת ולאחר מכן לוועדה ולפני זה אני רוצה למסור שתי הודעות.

בשעה 13: הודעה אחת, לפרוטוקול, אמר פה מקודם ראלב מג'אדלה לגבי מנהל הוועדה, לגבי רשימה שנעשתה, נאמרו פה דברים שלפי דעתי לא ראויים, אבל שר האוצר ואחרי זה אני יישרנו את ההדורים, מנהל הוועדה עושה את העבודה באופן מקצועי וראלב מג'אדלה עשה סולחה והכול בסדר וחזרנו לעבודה התקנית של הוועדה והרשימות של הדוברים הן רשימות לפי סדר הנרשמים.

בשעה 13: כך ננהג גם בהמשך, כך ננהג גם להבא.

בשעה 13: זה דבר אחד.

בשעה 13: דבר שני, התברר שה-1 בספטמבר יוצא בשבת ואז התעוררה שאלה אם זה עלול לגרום לחילול שבת.

בשעה 13: אמרה היועצת המשפטית של הוועדה, על פי חוק הפרשנות, כאשר חל משהו בשבת זה נדחה, זה לא נעשה בשבת, על אף שבמקרה הזה גם לא יכולה להיעשות שום פעולה בשבת, ואני קורא לכולם, למי שחס וחלילה עושה פעולה בשבת, שלא יעשה אותה, זה לא קשור בכלל האם זה נכנס ב-1 בספטמבר או לא נכנס ב-1 בספטמבר, גם לפי 16% וגם לפי 17% לא צריך לעשות פעולות בשבת.

בשעה 13: אסור לעשות פעולות בשבת, אפשר לדחות אותן למוצאי שבת, או לעשות אותן ביום ראשון.

בשעה 13: על כל פנים, אין בעיה, אומרת היועצת המשפטית של הוועדה, בעניין של חילול שבת, ו יהודה טלמון, ראיתי שאתה עושה ככה עם הראש, זה שאנחנו מעלים את זה ב-1 בספטמבר זה לא יוצר בעיה.

בשעה 13: אני מודה לכם ואני חוזר לנושא עצמו.

בשעה 13: בנושא עצמו יש חמישה סעיפים מרכזיים שעליהם אנחנו מדברים: האחד זה העלאת מס הכנסה לבעלי הכנסות מ-8,800 ב-1%, בעלי הכנסות מ-5,200 עד 8,800, היה לי סיכום עם משרד האוצר שלא יעלה מס הכנסה בכלל.

בשעה 13: יש לנו את אי עדכון מדרגות המס, יש לנו את הנושא של מס יסף, יש לנו את הנושא של מס מעסיקים ויש לנו את הנושא של מס רכישה.

בשעה 13: לפני שאנחנו נכנסים לפרטים, מבין הגופים נמצא יהודה טלמון ונמצא חזקי ואני מבקש את ההתייחסות שלכם לעניין, בבקשה.

יהודה טלמון: אדוני היושב ראש, שמעתי את שר האוצר, שמעתי את הנגיד, ראיתי גם את אופן ההצבעה שלכם ולמעשה מה שאני מבין זה שכל מה שנותר לי זה להוציא את פנקס הצ'קים, לחתום ולמסור את הצ'ק.

יהודה טלמון: אבל, אדוני היושב ראש וחברי כנסת שנמצאים, במקרים רבים לצערי זה יהיה צ'ק ללא כיסוי, משום שהאוצר בחר לנקוט בשורה של צעדים ואדוני, ייאמר, אנחנו בכלל לא חולקים על כך שצעדים צריכים להיעשות.

יהודה טלמון: אני אומר יותר מזה, אדוני.

יהודה טלמון: אנחנו מזה שנה וחצי-שנתיים מתריעים בפני שר האוצר שההכרזות שהוא מכריז, אין להן כיסוי, ואנחנו, כמגזר עסקי שאנחנו עם היד על הדופק, צפינו את מה שהיום הודיע שר האוצר ואנחנו אמרנו לו וחזרנו ואמרנו לו וכתבנו לו, ואפילו לא זומנו לבירור ולדיבור.

יהודה טלמון: אני אומר, האם לא מן הראוי היה לפחות להיוועץ איתנו?

יהודה טלמון: ברור שההחלטה היא החלטה של הממשלה, ברור שהמקום שבו מחוקקים חוקים זה כנסת ישראל, אבל אנחנו האנשים, אדוני, אלה שמשלמים בסופו של יום, האם לא מן הראוי היה להיוועץ איתנו לפחות לפני כן?

יהודה טלמון: יש מוסד שנקרא שולחן עגול, היה ראוי לכנס אותו, לשבת בצוותא, לא כל החכמה נמצאת במקום אחד, אנחנו בסוף אלה שצריכים לשאת בנטל, מעסיקים ועובדים כאחד, לא היה נכון לדבר איתנו?

יהודה טלמון: לצערי, האוצר בחר בשורה של צעדים שהם לחפש את המטבע מתחת לפנס, ללכת לדברים הקלים ולא לדברים הנכונים.

יהודה טלמון: הצעדים האלה, רובם ככולם הם צעדים בולמי צמיחה ובולמי צריכה, אדוני, ואני, כמי שמנסה לפחות להיות הדובר של מגזר העסקים הקטנים, מודיע לאדוני, תוצאת המהלכים האלה תהיה פיטורין המוניים וסגירת עסקים.

יהודה טלמון: ראו מה ההיגיון, אומר לנו שר האוצר, תראו, הייתה לנו תחזית גבייה מסוימת ואנחנו לא עומדים ביעדי הגבייה.

יהודה טלמון: מה המשמעות?

יהודה טלמון: המשמעות היא, אדוני, שאנחנו לא מרוויחים ואנחנו לא משלמים מיסים כי אנחנו מרוויחים פחות, ומה יביאו הצעדים האלה?

יהודה טלמון: הצעדים האלה יקשו עלינו כמעסיקים לנהל את העסקים עוד יותר, יכבידו עלינו עוד יותר ואז מה נעשה?

יהודה טלמון: אלה שיכולים לפטר יפטרו, ואלה שלא יכולים לפטר, פשוט יסגרו את העסקים, אדוני.

יהודה טלמון: לכן אני רואה בצעדים האלה צעדים שגויים.

יהודה טלמון: ויש לנו מה להציע בצעדים.

יהודה טלמון: דרך אגב, אדוני, כשדיברו איתנו על מתווה הורדת המיסים, אנחנו, המגזר העסקי, אמרו מויחל טויבעס, תודה רבה, אל תמשיכו להוריד את המיסים, משום שנוהגים איתנו, אדוני, כמו המערכון הידוע של הגשש החיוור, תוציא שקל מכיס אחד, כי המקרה מעניין, תכניס שני שקלים בכיס השני, כי המקרה קשה.

יהודה טלמון: אנחנו ידענו שדרך המיסים העקיפים אנחנו בסוף נשלם יותר ואנחנו נמצאים בתוצאה הזאת.

יהודה טלמון: עכשיו, אדוני, לגופם של הנושאים ואשתדל להתייחס מאוד בקיצור לכל אחד מהם.

יהודה טלמון: אני חושב שהעלאת המע"מ ב-1% כמהלך כזה בפני עצמו היא שגויה, אני חושב שהמהלך של מע"מ דיפרנציאלי הוא היה המהלך הנכון, כאשר מצד אחד מעלים את המע"מ ומכבידים על מי שניתן וצריך להכביד, ומצד שני מורידים את המע"מ על סל מוצרי יסוד בסיסיים שהם מרכיבים של משפחה ממוצעת ומטה במדינת ישראל.

יהודה טלמון: אני לא קונה את ההסברים שזה קשה, שזה בלתי אפשרי, שיהיו פה העלמות מס.

יהודה טלמון: לא העכבר גנב, החור גנב, ולכן אני חושב שהלכו לדבר הקל ולא לדבר הנכון.

יהודה טלמון: העלאת מס הכנסה.

יהודה טלמון: אנחנו מבינים, אדוני, שצריך להכביד ולשלם יותר, אבל למה לא להעלות גם את מס החברות?

יהודה טלמון: אני לא מבין את זה, העצמאיים, אנחנו, צריכים להיענש על כך שאנחנו מנהלים את עסקינו שלא באמצעות חברה ואנחנו כן נשלם ומי שמנהל כחברה לא יישא בנטל הזה?

יהודה טלמון: אנחנו נלך לרשום חברות, יגידו לנו שאנחנו חברות ארנק, שאנחנו מתחמקים, שאנחנו- - - אני פשוט לחלוטין לא מבין את זה.

יהודה טלמון: אם צריך להעלות, צריך להעלות לכולם, חברות ויחידים, וכולם יישאו בנטל.

יהודה טלמון: מה שמכונה, אדוני, מס מעסיקים, שזה בעצם הפרשות המעסיק עבור העובד בביטוח הלאומי.

יהודה טלמון: אני לא מדבר על כך שיש פה הפרה בוטה של התחייבות הממשלה כלפי המעסיקים.

יהודה טלמון: זה מתחיל מ-2004 סביב נושא הפנסיה, אני לא אחזור על ההיסטוריה, אבל זו הפרה בוטה של ההתחייבות איתנו.

יהודה טלמון: הסיכום היה שזה לא יחול לפני 2014.

יהודה טלמון: לפחות רוצים לשנות?

יהודה טלמון: תקראו למי שעשיתם איתו את ההסדר ותאמרו ותשמעו.

יהודה טלמון: לא עשו את זה.

יהודה טלמון: אבל אני אומר יותר מזה, מס המעסיקים, מה ההכבדה?

יהודה טלמון: היא נטל על המעסיק בתקופה שמעסיקים מחזיקים בציפורניים, הרי בסופו של דבר מי שמשלם את זה הם המעסיקים, לא העובדים משלמים את זה.

יהודה טלמון: זה נטל על המעסיקים, מעסיק שלא יוכל לשאת בזה, מה הוא יעשה?

יהודה טלמון: הוא יפטר עובדים.

יהודה טלמון: זה מה שרוצים שיקרה?

יהודה טלמון: זה מה שיקרה, אדוני.

יהודה טלמון: רווחים כלואים- - -

משה גפני: לא, רק לגבי הדברים שאנחנו עתידים לאשר בדיון הזה.

משה גפני: ברווחים כלואים יהיה דיון נפרד ואתה תוזמן אז לדבר.

יהודה טלמון: אדוני, אנחנו כמגזר עסקי מחויבים כמעט כל יום לעשות מאזן של הוצאות ושל הכנסות, לעשות צפי של הכנסות וצפי של הוצאות, ואם חס וחלילה שגינו בצפי של ההכנסות, אין לנו את הלוקסוס לבוא ללקוחות שלנו ולהגיד 'תשמעו, טעינו, תוסיפו עוד כסף'.

יהודה טלמון: מה שקורה, אנחנו מוכרזים פושטי רגל.

יהודה טלמון: מה ששר האוצר בעצם אומר לנו, שהוא פשט את הרגל, שהמדינה פשטה את הרגל, תחזית ההכנסות לא התקיימה.

יהודה טלמון: עכשיו מה הוא עושה?

יהודה טלמון: הוא שולח יד לכיס שלנו כדי למלא את החסר.

יהודה טלמון: זו לא הדרך הנכונה למלא את החסר.

יהודה טלמון: אני אומר לאדוני, אם אדוני ירשה לי עוד שני משפטים, לפחות שניים-שלושה מהלכים שאפשר.

יהודה טלמון: חובת דיווח כללי במדינת ישראל.

יהודה טלמון: אדוני, אנשים רבים במדינת ישראל לא משלמים מס אמת, כי אין חובת דיווח כללי.

יהודה טלמון: למה לא להשית חובת דיווח כללי ולגבות מס אמת ואדוני יודע, כי אני חזרתי ואמרתי את זה, במדינת ישראל צריך לשלם מס אמת.

קריאה: היום מי שמגיש דוחות למס הכנסה אלה עצמאים וחלק משכירים שרוצים ל- - -

משה גפני: הבנתי.

יהודה טלמון: אני אומר עכשיו, אדוני, לא דרך החור של הגרוש שלי, אני אומר דברים כאזרח המדינה.

יהודה טלמון: מס שבח, אדוני, למה צריך, למעט דירת המגורים, לפטור מכירת דירות ממס שבח?

יהודה טלמון: זה רווח הון לכל דבר.

יהודה טלמון: דירת המגורים, תמכור אותה, תחליף אותה בדירת מגורים אחרת, תהיה פטור, כל הפטור, ארבע שנים, שמונה שנים, הוראת שעה, חצי הוראת שעה, כל שבוע משנים את זה, זה רווח הון לכל דבר ועניין, זה יכול היה להכניס הרבה כסף לזה.

יהודה טלמון: דמי השכירות, אדוני.

יהודה טלמון: יש מסלול דמי שכירות, מסלול 10% למי שמשכיר דירה, לא תובע הוצאות, משלם רק 10%.

ערן יעקב: עד 4,500.

יהודה טלמון: לא, עד 4,500 אתה פטור, מעל 4,500 אתה יכול ללכת במסלול ה- - - זו מתנה שהמדינה נותנת.

יהודה טלמון: לצד המתנה הזאת יכלה המדינה להגיד, מי שרוצה ליהנות מהמתנה הזאת, ישלם דמי שכירות מבוקרים, לא ישתולל בגובה דמי השכירות שהוא גובה ויקבל מתנה מהמדינה.

יהודה טלמון: יתכבד, ישלם דמי שכירות מבוקרים, יקבל מתנה מהמדינה.

יהודה טלמון: משתולל ולוקח כמה שהוא רוצה, שזה שוק חופשי, ישלם מס הכנסה מלא, וזה חלק מסדרת מהלכים נכונים, ראויים, שאפשר היה לעשות אותם, אבל לא מהלכים שהם פוגעי צמיחה וצריכה.

יהודה טלמון: תודה רבה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: לפני שאני נותן לחברים להמשיך, אני מבקש רגע להכניס את עצמנו, ואני פונה לנציגי הממשלה, לקונוטציה שבה אנחנו מצויים.

משה גפני: הממשלה קיבלה החלטה על הנושא של התכנית של העלאות מיסים וכדומה.

משה גפני: אני מנסה לקיים את הדיונים, אני עושה בעצם הפוך, עוד לפני שמליאת הכנסת מאשרת את הצעת החוק בקריאה ראשונה אני כבר מקיים את הדיונים על תזכיר החוק, אני לא רוצה שיהיה פה דיון שיהיה במחטף, אלא שנמצה את ההליך של הדיונים.

משה גפני: היות שאנחנו נבקש שאנחנו נמשיך את הדיון ביום ראשון, אני מבקש שתרשמו לעצמכם, או שתגידו עכשיו אם אתם מסכימים לעשות כמה שינויים במה שאתם הצעתם.

משה גפני: הדבר הראשון, הייתה הסכמה בינינו שהיות שבחוק שינוי נטל המס אנחנו הפחתנו 2% של מס הכנסה לבעלי הכנסות מ-5,200 ועד 14,000 וכמה?

ערן יעקב: מ-14,000 עד 20,000 זה היה אמור להיות 23%.

משה גפני: אוקי, אנחנו אז הפחתנו בהסכמה איתכם ב-2% והבאנו כסף ממקומות אחרים שלפי דעתנו הם היו פחות חיוניים, יותר חיוני היה לעזור למעמד הביניים, אתם הסכמתם שמ-5,200 ועד 8,880 לא יעלה מס הכנסה, אבל לא הסכמתם מ-8,880 ל-14,400 על אף שזה מעמד הביניים, ואתם גם שמעתם בדיון הקודם, חלק מהביקורת, מי שיודע להעביר את הביקורת, העלה ביקורת על העניין הזה, אני מבין שאנחנו בשעת חירום, הבנתי את זה, ואני חושב שלא צריך לפגוע במעמד הביניים ואני רוצה לבקש שגם בעלי הכנסות עד 14,400 לא יעלה מס הכנסה ובמקום זאת נעלה את מס החברות ב-1%.

משה גפני: כמה נותן 1% במס החברות?

ערן יעקב: 700 מיליון.

משה גפני: 800 מיליון.

ערן יעקב: 700 מיליון.

משה גפני: 700 מיליון.

משה גפני: טוב, אני אשאל את מינהל הכנסות המדינה, הם ייתנו עוד 100 מיליון.

ערן יעקב: שייתנו, אבל זה 700.

משה גפני: כמה זה 1% במס?

ערן יעקב: 470 מיליון.

משה גפני: זאת אומרת אנחנו צריכים להביא עוד 300.

ערן יעקב: לא, לא, לא- - -

משה גפני: רגע, זאת אומרת שאני יכול לקחת 300 מיליון לישיבות.

משה גפני: לא שמתי לב.

משה גפני: נעשה את החשבון אחר כך, אבל אי אפשר, ובזה צודק יהודה טלמון, לבוא ולהגיד שיש שעת חירום, מצב חירום כלכלי, ומטילים מס.

משה גפני: אני מבין שאלה שהמשכורות שלהם הן קצת יותר גבוהות, 1% זה בסדר, אבל אי אפשר ככה לפגוע במעמד הביניים.

משה גפני: אז אני גם נגד לפגוע בחברות באופן דרסטי, אבל להעלות את זה ב-1%.

משה גפני: זה דבר אחד שאני מבקש לעשות שינוי.

משה גפני: אני מבקש לעשות שינוי במס היסף.

משה גפני: במס היסף יש לנו בעיה.

משה גפני: מה המשמעות של העניין?

משה גפני: היום זה כבר ירד ממיליון ל-800,000 לפי הצעת הממשלה.

משה גפני: ב-800,000 יכול להיות זוג קשישים שעבדו כל החיים שלהם, הכניסו את הכסף לבנק ומוציאים את הכסף הזה עכשיו כדי לעבור לדיור מוגן, או סיעודיים.

משה גפני: פתאום אתה בא ואומר 'הם עשירים, הם הוציאו 800,000 שקל מהבנק'.

משה גפני: או שהם החליטו לקנות דירה, אפילו לא זוג קשישים, חסכו כל החיים שלהם, שמו את הכסף, הוציאו בבת אחת 800,000 וקנו עם זה דירה.

משה גפני: על זה ללכת לשלם מס יסף, מס של עשירים?

משה גפני: זה דבר שהוא לא לעניין, ולכן אני מציע במקום מס יסף לקבוע מדרגות מס.

משה גפני: אם מישהו משתכר בסכום מסוים הוא ישלם עוד 2%, אם מישהו משתכר 5 מיליון, אז הוא ייתן עוד 1%.

משה גפני: המשמעות של העניין, אם אתם הולכים על המתווה הזה של לעשות מדרגות נוספות, אתם עושים גם צדק.

משה גפני: אם אתם נשארים בעניין, אני מקווה שלא, אני מקווה שתלכו על מדרגה נוספת, אם אתם נשארים בעניין של החלק הזה של מס יסף אנחנו נהיה חייבים לעשות פתרונות גם לגבי מי שמוציא את הכסף מהבנק ולוקח את זה בשביל לעבור לדיור מוגן, או שעושה עם זה- - - אתה עושה פרצופים, אני מתבלבל.

משה גפני: לא אכפת לי שצועקים, אבל כשאתה עושה לי פרצופים אני מתבלבל.

שגית אפיק: הוא לא עושה לך.

משה גפני: על כל פנים, אני לא אסכים והוועדה לא תסכים שאם מישהו מוציא את הכסף וקונה דירה, פתאום אתם תבואו ותגידו 'תשלם מס יסף'.

משה גפני: הוא שילם כל הזמן.

משה גפני: לכן אני חוזר על הצעתי- - - זה משהו לא בסדר פה, איל, אתה מקבל עונש, אתה נשאר פה עוד חצי שעה.

משה גפני: מה אתה מדבר עם עיתונאים?

משה גפני: אני לא מבין, יש מי שמדליף במשרד האוצר, לא אתה.

איל אפשטיין: אני לא דיברתי, הוא דיבר.

משה גפני: על כל פנים אני מציע במקום מס יסף שתהיה מדרגת מס נוספת ועוד מדרגת מס למי שמרוויח 5 מיליון או משהו כזה.

משה גפני: מי שמרוויח מיליון, תהיה מדרגת מס.

משה גפני: אם לא, אם אנחנו נשארים במס יסף.

משה גפני: לא נוכל לפגוע בקשישים או בכאלה שהלכו ורכשו דירה עם הכסף הזה, שזה למעשה כל עניינם.

משה גפני: זה הדבר השני שאני מבקש.

משה גפני: אז ביקשתי מס חברות, במקום תשלום מס הכנסה על מי שמשתכר בין 8,880 ל-14,400, ששם לא נעלה לו ב-1%.

משה גפני: אני מבין שאצלכם הנושא הוא 'צריך כסף', השאלה מאיפה להביא את הכסף היא שאלה חשובה, אבל היא פחות קריטית מאשר למלא את קופת האוצר, למלא את קופת המדינה.

משה גפני: אני אומר לכם, אני ער למה שקורה בציבור, העלאת 1% במס החברות במקום העלאה של מס הכנסה ב-1%, כשאתם טוענים שעת חירום, פוגעים במעמד הביניים, מי משתכר 10,000 שקל?

משה גפני: מי משתכר 8,880?

משה גפני: מעמד הביניים במלוא מובן המילה.

משה גפני: אז להם אתם מעלים ב-1% ואת מס החברות את משאירים עם 25%, זה דבר שהוא לא מתקבל על הדעת.

משה גפני: זה דבר אחד.

משה גפני: לגבי הנושא של מס יסף, אני אומר לכם, אם אתם נשארים ומתמידים בעניין של מס יסף, לא נוכל לאשר את זה ככה, נצטרך למצוא פתרון למה שאמרתי.

משה גפני: אם אתם מקבלים את הצעתי, תבטלו את מס היסף, תלכו על מדרגת מס נוספת.

משה גפני: מי שמשתכר מיליון שקל, ישלם עוד 2% מס הכנסה, מי שמשתכר 5 מיליון שקל- - - אנחנו מדברים על סכומים הזויים, על סכומים שהם כמעט בלתי מתקבלים על הדעת.

משה גפני: זה דבר שני.

משה גפני: והדבר השלישי, הנושא של מס רכישה.

משה גפני: אני לא חושב שמס רכישה צריך להיות במסגרת של האישור שאנחנו עושים עכשיו מאוד מהר, מקיימים היום דיון, מקיימים ביום ראשון דיון, מקיימים ביום שני, מביאים את זה לקריאה ראשונה ושנייה ושלישית, ולכן זה מה שאני אציע לחברי הוועדה, אני מבקש את מס הרכישה לפצל מהחוק.

משה גפני: זה נושא יותר מורכב, יש לו השלכה לגבי הנושא של הדיור, יש לו השלכה לגבי הנושא של מס שבח, דיברנו על זה ודנו על זה.

משה גפני: אני מבקש שבסעיף הזה של מס הרכישה, להמשיך את הדיון, לפצל אותו מהחוק, לא להביא אותו להצבעה לקריאה שנייה ושלישית ביום שני, אלא לאפשר את המשך הדיון בספטמבר ואחרי זה נביא אותו.

משה גפני: אנחנו כמובן נעשה את זה בהסכמה, כמו שעשינו עד היום, אבל אני מבקש לפצל אותו מהמהירות של החוק.

משה גפני: במהירות של החוק יישאר מס הכנסה, מס מעסיקים, עם כל ההערות שנשמעות פה, הנושא של אי עדכון מדרגות המס והנושא של מס יסף.

משה גפני: את זה נעשה בהליך לא מזורז, אבל בהליך שיהיה אחד אחרי השני, היום, יום ראשון, יום שני ואישור לקריאה שנייה ושלישית.

משה גפני: את מס הרכישה אני רוצה לפצל, אני רוצה דיון יותר מעמיק.

משה גפני: למה אני רוצה דיון יותר מעמיק?

משה גפני: אמר פה יהודה טלמון, אם היו מדַבְּרים אחרים, אז גם הייתי שומע את זה מהם, הוא דווקא בעד, צריך להעלות מס שבח על דירה שנייה, אני רוצה נתונים, לא אספיק לקבל עכשיו נתונים.

משה גפני: כשהיו לנו דיונים לגבי הנושא של הדיור הבאנו את משרד השיכון, הבאנו את רשות המיסים, הבאנו את משרד האוצר, נתונים, תגידו מה היה עד היום, פטור ממס השבח הביא יותר דירות?

משה גפני: פחות דירות?

משה גפני: אמרתם איזה מן דבר כזה שהוצאת דירות משרדים יוסיפו הרבה דירות לשוק, כמה זה הוסיף דירות?

משה גפני: אני יהודי מאמין, אני מאמין בקדוש ברוך הוא, אבל לא מאמין בתכניות האלה שלכם.

משה גפני: זאת אומרת הלוואי שזה היה נכון, זה באמת לא לוקחים כסף מקופת המדינה, להיפך, מכניסים כסף לקופת המדינה ויש עוד דירות.

משה גפני: זה קוסמות שלא תמיד עובדת.

משה גפני: אבל בכל אופן אני לא אלך נגד משרד האוצר.

משה גפני: ראיתם היום, עם המע"מ, לא אהבתי את זה, אבל הלכתי איתכם, היא אמרה, אורית זוארץ, שאתם שילמתם לי.

משה גפני: מה שילמתם לי?

זהבה גלאון: אני באמת תוהה, אדוני, מעניין.

משה גפני: כן, בדיוק.

משה גפני: מה דעתך על זה שיש לי גם אחריות ממלכתית?

משה גפני: יכול להיות דבר כזה אצל אדם חרדי?

משה גפני: אני חושב שלא.

זהבה גלאון: האמת, אם היית שומע היום אותי ברשת ב' היית יודע שאני חושבת שיש לך אחריות.

זהבה גלאון: אני רוצה לדעת אם שמעת.

משה גפני: לא שמעתי.

זהבה גלאון: אין דבר כזה, ירח בטוח אמר לך.

משה גפני: הוא עוד לא אמר לי, הוא לא הספיק.

משה גפני: על כל פנים, אני מגיש חוקים אבל הוא, המנוח, טומי לפיד, כל פעם שהייתי מגיש חוק בעיקר בנושאים החברתיים, בנושא של איכות הסביבה, הייתי יורד מהדוכן, הוא היה ניגש אליי והיה אומר לי 'גפני, חוק מצוין מה שאתה מציע, מה מסתתר מאחורי זה?' בסדר, מה דעתך שאני חושב ממלכתי?

משה גפני: אני לא מוצא פתרונות אחרים עכשיו.

משה גפני: אגב, אני גם לא בטוח לגבי מס חברות, מה שאני מציע להם.

משה גפני: תהיה מלחמת עולם על זה.

זהבה גלאון: נכון, למה לא מס חברות דיפרנציאלי?

זהבה גלאון: למה להעלות אותו ב-1%?

זהבה גלאון: זה עושה הרבה יותר צדק.

זהבה גלאון: מס חברות דיפרנציאלי, שנניח עד 1.2 מיליון נוריד אותם ל-20%, מ-1.2 תעלה ל-30%.

זהבה גלאון: זה צודק, זה נכון.

משה גפני: רבותיי, יש מישהו שרשם אצלכם את ההצעות שלי או שאתם כמו תמיד רושמים על הקרח?

משה גפני: הנה, איל רשם.

ציון פיניאן: במיוחד בקיץ, כשרושמים על הקרח לא נשאר כלום.

משה גפני: ביום ראשון אני הולך על זה בכוח, זאת אומרת הכול יהיה בהסכמה.

זהבה גלאון: על ההעברה התקציבית למשרד הביטחון מצביעים היום?

משה גפני: לא.

משה גפני: אני עושה העברות, אבל את זה אני משאיר.

משה גפני: את רוצה את זה?

זהבה גלאון: לא, אני רוצה להצביע נגד זה, אז אם זה לא היום, אני הולכת אחר כך.

משה גפני: לא היום, כנראה בשבוע הבא.

משה גפני: בבקשה, חזקי.

חזקיה ישראל: אני מקווה שזה לא תחליף לדיון אחרי שיהיה התזכיר והפרטים- - -

משה גפני: שום תחליף לשום דבר.

משה גפני: חזקי, התזכיר נמצא כאן, הוא מחולק.

חזקיה ישראל: הוא לא חולק.

משה גפני: אז שיחלקו.

קריאה: זה נגיש לציבור, זה לא משהו סמוי.

משה גפני: כן, אפשר.

משה גפני: על כל פנים, אלה הנושאים.

משה גפני: יחלקו תיכף את התזכיר.

משה גפני: אני הקדמתי ואמרתי, אני עושה דיון משונה, אבל צריך לעשות אותו.

משה גפני: במקום לעשות דיון ביום שני, גם אחרי הקריאה הראשונה, ולהביא אותו לקריאה שנייה ושלישית, אני כבר עכשיו עושה את הדיונים, שום דבר פה לא נסתר, אלה חמשת העקרונות הגדולים שנמצאים בחוק הזה.

משה גפני: אני ביקשתי שהרווחים הכלואים לא יהיה בחוק הזה, על זה אני רוצה דיון נפרד, אני רוצה לאפשר לזהבה גלאון להגיד את כל התורה שלה בעניין של הרווחים הכלואים.

משה גפני: דרך אגב, יש גם מן הצדק בדברים שהיא אומרת ועל זה יהיה דיון נפרד.

משה גפני: אני ביקשתי גם את מס הרכישה לפצל כדי לקיים את הדיון בספטמבר, לקיים אותו נורמלי.

משה גפני: הם רצו להכניס גם את מס שבח, ביקשתי להוציא אותו, הם הוציאו אותו, מס שבח לא נמצא בחוק.

משה גפני: הם רצו להעלות חזרה מארבע שנים לשמונה שנים, ביקשתי להוציא אותו והם נעתרו לבקשתי וזה יצא.

משה גפני: עומדים עכשיו על הפרק חמשת הדברים האלה שמניתי.

משה גפני: אבל נמשיך את הדיון, שום דבר אני לא הולך לעשות במחטף.

חזקיה ישראל: אני רואה את זה כפתיח, וכשיהיה מונח לפנינו החומר עם הנוסחים, אני אתייחס.

חזקיה ישראל: אל"ף, הייתי מבקש להתייחס להצעה שלך להעלאת מס החברות.

חזקיה ישראל: אני חושב שהעלאת מס החברות בתקופה של האטה וחוסר ודאות כלכלית תביא בסופו של דבר לפגיעה בתחרות של היצרן הישראלי מול המתחרים שלו בחוץ לארץ ולכן אנחנו חושבים שזה מהלך לא נכון, ההצעה להעלות כרגע את מס החברות, אחרי שכבר עלה פעם אחת ויש צורך גם ליצור תנאי ודאות בנושא הזה.

חזקיה ישראל: זה בנושא של מס החברות.

משה גפני: ברשותך, אני פונה לחברות, אני פונה גם למצפון שלהן, לכולם קשה היום.

משה גפני: כשמעלים את מס ההכנסה למי שמשתכר 8,880 שקל זה מאוד מאוד קשה.

משה גפני: מה אנחנו אומרים לו?

משה גפני: אנחנו אומרים לו, 'תדע לך, המצב מאוד קשה, יש מצב חירום, תתרום לעניין'.

משה גפני: אני מבקש שמי שיתרום לעניין יהיה רק מי שמשתכר מ-14,400 ואני מבקש גם למצפון של החברות, תתרמו גם אתם לעניין.

משה גפני: אני לא שולל, אגב, את ההצעה של זהבה גלאון של מס דיפרנציאלי, אבל לתרום 1%, לא אכפת לי אפילו שזה יהיה לפרק זמן מוגדר, אבל שכולם יתרמו.

חזקיה ישראל: הבעיה היא שזה לא מצפון פה, הבעיה היא מול התחרות, מול היצרן- - -

משה גפני: בסדר, אנחנו לא כל כך גבוהים במס.

חזקיה ישראל: זה מול היצרן שאני מתחרה איתו בחוץ לארץ, אין פה שאלה של מצפון.

חזקיה ישראל: אני מבין את הצד המוסרי שאתה מדבר עליו, אבל אני לא חושב שהפתרון נותן לו תשובה.

חזקיה ישראל: הערה אחרת שיש לנו לגבי ההצעות של משרד האוצר.

חזקיה ישראל: אנחנו מבינים שיש מצב קשה שצריך להתמודד איתו וכדומה.

חזקיה ישראל: היינו מצפים שלפחות בד בבד, כשמביאים הצעות לקיצוצים כאלה ואחרים, כולל קיצוצים רוחביים כאלה ואחרים, שבמקביל לקיצוצים יראו צעדים מחוללי צמיחה שהם נוקטים, גם צעדים שמשרד האוצר מתכוון לנקוט- - -

משה גפני: מה מחולל צמיחה?

חזקיה ישראל: אני חושב שצריך להציג בד בבד צעדים מחוללי צמיחה ואז יתנו פתרונות גם לטווח הארוך והבינוני.

משה גפני: אבל, חזקי, אין דיון על קיצוצים.

משה גפני: יהיה דיון על הקיצוצים, השאלות האלה יישאלו.

חזקיה ישראל: עכשיו אני עובר לעניין של העלאת דמי הביטוח הלאומי למעסיקים.

משה גפני: מס מעסיקים.

חזקיה ישראל: כן.

חזקיה ישראל: זו העלאת דמי ביטוח למעסיקים.

חזקיה ישראל: אני בכלל לא מבין מה זה קשור כרגע לתכנית.

חזקיה ישראל: רוצים להעלות?

חזקיה ישראל: אפשר להתווכח על זה, יש לי גם מה להגיד על זה בוודאי, אלא אם כן מסתמכים על מצב שהוא בעייתי שכל ההשקעות של המוסד לביטוח לאומי נרשמות כהכנסות בתקציב המדינה והפוך, אחרת אין הצדקה היום לבוא ולהגדיל את דמי הביטוח הלאומי בימים אלה.

חזקיה ישראל: כאשר הנושא עלה לפני כשנה, לפני כשנתיים, סוכם לדחות את זה ל-2014.

חזקיה ישראל: למה סוכם לדחות את זה?

חזקיה ישראל: זה לא סתם סוכם ככה, זה סוכם מאחר שאמרו, כולל אנשי האוצר שהבינו, שאי אפשר לעשות הגדלת עלות העבודה, דהיינו הטלת מס על העסקת עובדים בתקופה כזאת שיש חוסר ודאות כזאת.

חזקיה ישראל: גם באוצר הבינו את העניין ולכן התקבלה החלטת ממשלה לדחות את הרעיון בצורה הדרגתית לשלוש שנים, החל מ-1.1.2014 ועכשיו אני שואל את עצמי, אנחנו נמצאים היום במצב שונה?

חזקיה ישראל: אנחנו נמצאים במצב הרבה יותר קשה, אז מה נפשך.

חזקיה ישראל: אם אתה דחית את זה ל-1.1.2014, בגלל המצב הכלכלי הקשה וההשפעה שיש להשקעות המוסד לביטוח לאומי על גירעון המוסד, ישבה ועדה לאיתנות פיננסית יחד עם הביטוח הלאומי והאוצר כדי לנסות לפתור את הבעיות לטווח ארוך של המוסד לביטוח לאומי אבל זה לא קשור לעניין.

חזקיה ישראל: המשמעות של הגדלה כזאת, מעבר לאי כיבוד הסכמים, שזה הופך להיות כבר תופעה קבועה, זו פעם שנייה שזה קורה לנו בלשכת התיאום, שאנחנו מסכמים משהו עם משרד האוצר, פעם אחת הסכמנו לקחת בזמנו על עצמנו כדי לתרום עוד 0.4, אמרנו 18 חודשים, הייתי שותף לחתימה, ישבנו עם שר האוצר יובל שטייניץ, חתמנו על העניין, נגמר הסיפור הזה, העלו לנו ב-0.47 אמרו לנו 'לא דיברנו על מעל 60% מהשכר הממוצע', אז זו התחכמות.

חזקיה ישראל: אותו דבר היה סיכום על 2014 לכן אנחנו מתנגדים להעלאה הזאת.

משה גפני: חזקי, הבנו, תיכף נשמע אותם.

חזקיה ישראל: אנחנו חושבים שזה יגרום נזק.

חזקיה ישראל: ממה נפשך?

חזקיה ישראל: אם מטילים מס על העסקת עובדים בתקופה כזאת גרועה, או בתקופה של האטה, המשמעות המעשית בסופו של תהליך היא גידול בממדי אבטלה, גידול בממדי האבטלה יביא להוצאה ציבורית יותר גדולה של דמי אבטלה ואז מצד אחד מכניסים משהו ומצד שני יוציאו הרבה יותר.

חזקיה ישראל: כשמפטרים עובד, לא מקבלים אותו למחרת חזרה כשמשתנה המצב ולכן, לפי דעתי, צריך להסתכל על כל המשוואה ולא רק להסתכל על העיוות שיש בעניין של השקעות המוסד לביטוח לאומי שגורם לגירעון, כל הוצאה של המוסד לביטוח לאומי.

חזקיה ישראל: לכן אנחנו מבקשים ממשרד האוצר לשקול שנית את הבקשה, ומוועדת כספים, לדחות את הבקשה לתקופה שתוכננה, עד 2014, יהיה מצב יותר טוב.

איל עופר: אני מתנועת 'ישראל יקרה לנו'.

איל עופר: אנחנו בדרך כלל תנועה שמוצאת את עצמה מול ארגוני התעשיינים- - -

משה גפני: מה זה התנועה הזאת?

איל עופר: תנועת 'ישראל יקרה לנו' זו תנועה בעיקר של אנשי מעמד ביניים, שמתעסקת בנושא יוקר המחיה, קמה ממחאת הקוטג'.

איל עופר: בשעתו חלק מאנשי התנועה עבדו ביחד עם איציק אלרוב במחאת הקוטג'.

איל עופר: למשל הגשנו תזכירים לוועדת קדמי, פעלנו בנושאים האלה.

משה גפני: בסדר, זה לא הזמן להציג את עצמכם עכשיו.

איל עופר: בסדר, רק עניתי על שאלתך, כבודו.

משה גפני: בסדר, מה אתה מציע?

איל עופר: אנחנו מסתכלים על מה שמפריע למעמד הביניים.

איל עופר: מה שמפריע למעמד הביניים הם שני דברים עיקריים, מחירי המזון ומחירי הדיור.

איל עופר: מחירי הדיור בארץ הם גבוהים ובעיקר הם גבוהים בגלל שכבר ב-2008 הנגיד- - -

משה גפני: מר עופר, אם אפשר- - -

איל עופר: אני עוד לא התחלתי לדבר, אם תיתן לי שתי דקות אני אגמור.

איל עופר: מחירי הדיור גבוהים בגלל שב-2008 הנגיד פישר הוריד את הריבית כאשר המשבר עוד לא הגיע אז למדינת ישראל.

איל עופר: זו הייתה טעות קולוסאלית, היא הביאה לזה שמחירי הדיור היום במדינה הם גבוהים מאוד ומי שבעיקר הרוויח מזה הם משקיעים שקנו עוד ועוד דירות.

איל עופר: אני רוצה להתייחס, אדוני, להערה שלך, כשאתה אמרת שאתה בן אדם מאמין ואתה לא מאמין שיש דרך גם לשפר את הכנסות המדינה וגם להוריד את מחירי הדיור.

איל עופר: אני הולך להציע לך דרך כזאת שקיימת- - -

משה גפני: רק אני מאוד מבקש, היות שאתה נכנסת לעניין של אמונה, אז אני מציע לצטט אותי במדויק, אמרתי שאני מאמין בקדוש ברוך הוא, זה נכון, מכאן ואילך כל מה שאמרת בשמי פשוט לא אמרתי.

משה גפני: ממש לא אמרתי.

משה גפני: אמרתי משהו אחר לגמרי לגמרי.

משה גפני: אני דווקא חושב שאפשר, עם הכנסות המדינה, לטפל בדיור.

משה גפני: אמרתי משהו אחר לחלוטין.

משה גפני: הדבר היחיד הנכון שאמרת לגביי בעניין של האמונה, שאני מאמין בקדוש ברוך הוא.

איל עופר: תשמע, קודם כל זה משותף לשנינו.

משה גפני: הנה, אז כבר מצאנו מכנה משותף.

איל עופר: ושנית, מתברר שגם בדבר השני אני כנראה מסכים איתך, פשוט לא הבנתי.

איל עופר: אני רוצה להציע דבר מאוד פשוט, יש במדינת ישראל 140,000 דירות ריקות שעומדות ריקות, יש עשרות אלפים מהן שמוכנות לדיור.

איל עופר: אני גר בעיר נתניה, בעירי נתניה יש לפחות 7,000 דירות ריקות, אני יכול לקחת את אדוני, אם הוא יבוא פעם לסיור בעיר, אני אקח אותו ואני אראה לו, כי ממש גרים לידי- - -

משה גפני: לא לכל ה-7,000, אני יכול ללכת ל-3,000.

איל עופר: אני אומר לך, יש אלפי דירות ריקות, עומדות סגורות, אף אחד לא מתגורר, אף אחד לא משכיר.

משה גפני: מי מחזיק אותן?

איל עופר: לא ידוע.

שי חרמש: אזרחי חוץ.

איל עופר: לא ידוע, אבל כנראה שהרבה מאוד אזרחי חוץ.

משה גפני: אז מה אתה מציע?

איל עופר: אני אומר דבר פשוט, כדי להכניס את הדברים האלה לשוק השכירות, להגדיל את ההיצע, למשל אפשר להשתמש בהן לדירות לסטודנטים במכללת נתניה.

איל עופר: בוועדת טרכטנברג הציעו להטיל ארנונה כפולה.

איל עופר: ארנונה כפולה מטילה עליהם אולי 6,000 שקל תוספת בשנה, הדירות האלה עולות היום 50,000, 100,000 בשנה רק כתוצאה מזה שמחירי הדיור עולים ב-5%, 8% ו-10%.

איל עופר: צריך להטיל מס רכוש על דירות ריקות, לא מס רכישה.

איל עופר: מס רכישה הוא מס חד פעמי שמטילים אותו על מחיר הדירה ולכן הוא דוחף את מחירי הדיור כלפי מעלה, מס רכוש מגדיל את מה שעולה לבעל הדירה להחזיק את הדירה ואז הוא פתאום יגיד לעצמו, 'כל שנה יעלה לי 3% מס רכוש שנתי, שאם הדירה עולה 1.5 מיליון אני אצטרך לשלם פה 15% שקל', ואז המס הזה יגרום לו, אם הוא יוטל על דירות ריקות, להוסיף את הדירה לשוק השכירות.

איל עופר: ברגע שהגדלנו את ההיצע, אנחנו נביא להורדה בשוק השכירות ,אנחנו נביא לחוסר כדאיות של המשקיעים.

איל עופר: אני חושב שיש פה win-win, גם בשביל להוריד את מחירי הדיור, כמו שאמר חבר הכנסת וקנין- - - אני ממש התפלאתי, אדוני, שחבר כנסת מש"ס, בדרך כלל לא בדיוק המקום שאני בא ממנו, אמר את כל מה שאני רציתי להגיד לנגיד פישר.

משה גפני: אתה לא מש"ס?

איל עופר: לא.

ציון פיניאן: עכשיו הוא יהיה.

איל עופר: אבל עובדה היא שגם חבר כנסת מש"ס וגם אני- - -

משה גפני: לא חשוב, אני לא מקיים דיון על ש"ס.

איל עופר: אני רק מדבר על מה שמשותף.

איל עופר: כבוד היושב ראש, אני מסיים בזאת.

איל עופר: מה שמשותף גם לחבר כנסת וקנין משלומי וגם לי שאני בא ממעמד הביניים- - -

משה גפני: וקנין לא משלומי, אבל לא חשוב.

משה גפני: הוא מיערה.

משה גפני: אם אתה מצביע ש"ס, אז תדע איפה הם גרים.

איל עופר: אנחנו כולנו מוטרדים ממחירי הדיור הגבוהים וזאת הבעיה, זה מה שמוריד את ההכנסה הפנויה של מעמד הביניים והמעמד החלש וסטנלי פישר, דרך אגב, שחבל שהוא לא נמצא פה, אחראי לזה בהורדת מחירי הריבית ואנחנו קוראים לו לא להוריד את הריבית עוד הלאה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אהוד פלג, אני רק מבקש, תעשו לי טובה, לא לדבר על הבעיות הכלכליות של מדינת ישראל, יש לנו חמישה סעיפים מוגדרים, על זה הדיון ואותו נמשיך.

אהוד פלג: אדוני, אם היה נוחת פה חיזר ושואל מה המדיניות הכלכלית של הממשלה והיו אומרים לו 'המדיניות הכלכלית של הממשלה היא מאבק ביוקר המחיה', ואז הוא היה רואה את התכנית שהממשלה הגישה בימים האלה והוא לא היה מבין שום דבר.

אהוד פלג: למיטב זיכרוני המדיניות הכלכלית של הממשלה כוללת עדיין מאבק ביוקר המחיה, נשאלת השאלה לאן נעלם המאבק ביוקר המחיה מול תכנית כזאת.

אהוד פלג: התשובה היא שהצעדים שמתכוונים לעשות בעיקר בלשון עתיד לטובת המאבק ביוקר המחיה הם צעדים שייתנו תוצאות בעוד הרבה הרבה זמן.

אהוד פלג: לעומת זאת, מילוי הקופה הציבורית, ואני לרגע לא מטיל ספק בצורך, אני סומך על אלה שקבעו שצריך למלא את הקופה, אבל זה נעשה מיד, זה נעשה בקצב ובנחישות שאנחנו לא רואים אותו בצעדים של הממשלה למאבק ביוקר המחיה.

אהוד פלג: ואז מה קורה?

אהוד פלג: ממצב שאני לא צריך להזכיר אותו פה, של שנה שלמה של מחאה חברתית על יוקר המחיה בישראל הולכים ומכבידים עוד את הנטל, מכבידים עוד את העול.

אהוד פלג: אני מבקש לקבוע כך, לבצע מטרה אחת מתוך שתיים, זה ציון 50 מתוך 100.

אהוד פלג: אין שום סתירה בביצוע שתי המטרות גם יחד.

אהוד פלג: הרי גם כשמר

אהוד פלג: חיבים רחוב עירוני יש שתי דרכים לעשות את זה, דרך אחת זה לחסום את הרחוב לחודשים ארוכים לכולם, דרך שנייה זה להשאיר מסדרון להולכי הרגל על מנת שהתנועה להולכי הרגל לפחות לא תיפגע.

אהוד פלג: אין שום סיבה שגם כאן לא תיעשה באותה נחישות ובאותו הקצב המדיניות הכלכלית של הממשלה בעניין המאבק ביוקר המחיה, ואלה צעדים, אדוני, שלא גורעים דבר מהכנסות המדינה ומהבחינה הזאת אני לא בא להוסיף קושי או לכרסם בהצעות שכבר הוגשו.

אהוד פלג: אני לא מתייחס אליהן בכלל, אני בא וטוען שכל אותם צעדים, ואני אמנה פה כמה לדוגמה, לא ארחיב הרבה, שהם כולם רגולציה, אבל כולם עם תוצאה של ההכרה בצורך לגלות את אותה הנחישות ואת אותה המהירות גם בדאגה לרווחת הצרכנים, את זה אנחנו לא רואים כאן.

אהוד פלג: אני אתן פה דוגמה מבנק ישראל.

אהוד פלג: בנק ישראל רואה לנגד עיניו את יציבות הבנקים, לכל הדעות מטרה חשובה מאוד.

אהוד פלג: בנק ישראל לא רואה לנגד עיניו את רווחת הצרכנים.

אהוד פלג: הערתי על זה, אגב, בכך שאפילו במטרות חוק בנק ישראל לא מופיעה מטרה כזאת.

אהוד פלג: לכן המיליארדים המיותרים שהצרכנים משלמים על העמלות ועל הריביות, אין להם שום קשר ליציבות הבנקים, אפשר לשמור על יציבות הבנקים ואפשר לחסוך את הכספים המיותרים האלה מהצרכנים.

אהוד פלג: וכך גם בסעיפים אחרים, אני אתן עוד שניים לדוגמה ואסתפק בזה.

אהוד פלג: הנושא של מחירים המוצרים שהזכיר פה חברי מהתנועה.

אהוד פלג: אנחנו ביקשנו כבר כמה פעמים להכניס מוצר עוגן בפיקוח בכל קטגוריית מזון בסיסית, ובזה מיידית להוריד את המחירים בדברים שהם רמה בסיסית ביותר של קיום ומחיה.

אהוד פלג: אין לזה שום עלות, שום עלות לממשלה.

אהוד פלג: מדוע זה לא מתבצע כאשר זה היה יכול לתת מאות מיליונים לצרכנים?

אהוד פלג: הנושא של החיסכון הפנסיוני, ששם טמונים כספי ענק, אבל מרבית הציבור נמצא במסלול שאיננו מיטבי מבחינתו.

אהוד פלג: הייעוץ הפנסיוני האובייקטיבי לא מתרומם בכלל, נדרשים פה צעדי רגולציה שיאפשרו לו להתרומם.

אהוד פלג: לא מתבצע.

אהוד פלג: ואני יכול להמשיך.

אהוד פלג: והיינו משיגים תוצאה, אדוני, שהמיליארדים שהיום ניחתים על הציבור ונדמה לי שנקבו פה במספר 7 מיליארד שקל על ציבור משקי הבית, 3,500 שקל לכל משפחה, לכל משק בית לשנה, את זה ניתן היה לכרסם מאוד, ניתן היה לצמצם מאוד, על ידי צעדים משלימים מתבקשים בתחום של הרגולציה, בתחום של האכיפה לצמצום הפגיעות בצרכנים ובצורה כזאת היו משאירים כסף פנוי רב יותר בידי הציבור ומקלים עליו לשאת את אותה המטלה שהוטלה עליו בגזרות הכלכליות של הממשלה.

אהוד פלג: תודה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: מישהו מחברי הכנסת רוצה להתייחס?

משה גפני: ציון?

משה גפני: יוליה?

משה גפני: אין לך עוד חמש שאלות?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש לי, אבל אני לא רוצה לריב.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מסכימה עם הדוברים שדיברו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שי, אתה רוצה להגיד משהו?

שי חרמש: לא.

עומר גריג: מה איתנו?

משה גפני: אני יודע שאתה ריכוזיות משהו.

עומר גריג: אני יודע שאתה אוהב אותי, בגלל זה אתה שומר אותי לסוף.

משה גפני: האמת היא שלגבי אהבות ושנאות, אני עוד לא בדקתי את עצמי, אבל הנושא הוא לא ריכוזיות.

משה גפני: בבקשה.

משה גפני: אני לא יכול ללכת נגדך, בגלל שאתה עם זקן.

עומר גריג: כמו כולם גם לנו יש מה להגיד.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אדוני היושב ראש, בסופו של דבר לריכוזיות יש משמעות מאוד גדולה לסיבה שהיום מעלים את המע"מ.

משה גפני: אבל בריכוזיות אנחנו הולכים לדון בחוק הזה.

ציון פיניאן: בשבוע הבא.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא נורא, זה יהיה חימום עד החוק הזה.

עומר גריג: כבוד היושב ראש, אתה יודע שגם אם האולם היה ריק- - -

משה גפני: הייתה תכנית לעשות ישיבה ביום שלישי על הריכוזיות, זה מופיע בסדר היום, אבל אני עושה ישיבה היום, לא מתוכננת, אני עושה ישיבה ביום ראשון, ישיבה ביום שני.

משה גפני: החברים אומרים שהם יהרגו אותי.

שי חרמש: סגרת סופית יום ראשון?

משה גפני: כן, אנחנו צריכים לעבוד.

שי חרמש: אין לך בעיה איתי, אף פעם לא הייתה.

משה גפני: לא תהיה פה?

שי חרמש: לא, אני אהיה פה.

משה גפני: אתה תהיה?

משה גפני: אז יש לי בעיה איתך.

עומר גריג: אל תבין אותי לא נכון, גם אם האולם היה ריק ורק אני הייתי פה איתך, הייתי שמח לדבר, אבל אני מאוד מצטער ששר האוצר קם והלך, רציתי להפנות את הדברים אליו.

עומר גריג: אולי הצוות שלו ישמח להעביר את זה הלאה.

עומר גריג: אני ראיתי את הרשימה של הצעדים שהאוצר מתכנן, האוצר רוצה לשדר רצינות לארץ ולעולם, אבל מה שאני ראיתי זה רשימה של צעדים שקל לעשות ולא מה שנכון לעשות, ואם רוצים לשדר רצינות צריך לעשות את מה שנכון ולא את מה שקל.

עומר גריג: אם הממשלה באמת רוצה גם להבריא את המשק וגם להכין את המשק לקראת המשבר שהולך להגיע אלינו, אז קודם כל שתקצץ בכל בורות השומן שקיימים בממשלה ובמגזר הציבורי והקיצוץ הרוחבי הדרדלה, אני מתנצל על השפה, שראינו בתקשורת, 10 מיליון פה, 1.8 מיליון שם, זה לעג לרש.

עומר גריג: יש בורות שומן בממשלה הזאת ובמגזר הציבורי שאפשר וצריך לקצץ אותם.

עומר גריג: נתחיל עם לקצץ בהוצאות המיותרות, אחר כך, צעד שני, שהאוצר יואיל בטובו- - -

ציון פיניאן: זה לא הנושא עכשיו לדיון.

ציון פיניאן: אולי אני אדבר על תנועת המחאה?

ציון פיניאן: במה הזיקו למדינה?

ציון פיניאן: בואו נדבר גם על זה.

עומר גריג: שלשום בכיר במשרד האוצר- - -

ציון פיניאן: עזוב, בחייך, חלק גדול מהגירעון זה בגלל הצרות שלהם.

עומר גריג: שלשום בכיר במשרד האוצר- - -

משה גפני: שנייה, רבותיי.

משה גפני: אני מאפשר לך, אני רק מחזיר אותך לקונוטציה שעליה מדובר.

משה גפני: מדובר על חמישה סעיפים מוגדרים, חמשת הסעיפים האלה.

משה גפני: מה שאתה אומר, יכול להיות שאתה אומר דברים נכונים, אני לא בדקתי- - -

עומר גריג: אני מבין, אדוני היושב ראש, אבל אתם דנים פה- - -

משה גפני: אמורה להגיע לוועדה, תקשיב לי, תכנית של קיצוצים של הממשלה.

משה גפני: כשתגיע תכנית הקיצוצים של הממשלה, מה שאתה אומר עכשיו יהיה אקטואלי, עכשיו זה לא אקטואלי.

משה גפני: אני לא דן על עיתונים, אני דן על מה הממשלה מביאה לי.

משה גפני: אין תכנית של קיצוצים.

עומר גריג: אדוני היושב ראש, אתה ממעיט בערך עצמך.

משה גפני: ממש לא.

משה גפני: הלוואי שהייתי ממעיט בערך של עצמי.

עומר גריג: כשאתה רוצה לעשות שרירים ולאלץ את האוצר לעשות את הדברים הנכונים, אתה יודע איך לעשות את זה.

עומר גריג: אתה יכול.

עומר גריג: אז אני רוצה לפנות אל האוצר.

עומר גריג: אמרתי דבר אחד.

עומר גריג: דבר שני, בכיר באוצר שלשום התראיין לדה-מרקר ואמר שיש לממשלת ישראל 30 מיליארד שקל בחובות שהיא לא גובה אותם.

עומר גריג: היא פשוט לא גובה אותם.

עומר גריג: אז שתעשה גם את זה ושתטפל בהון השחור, שזה גם כמה מיליארדים.

עומר גריג: שתטפל בריכוזיות במשק, שזה יגדיל את המשק בכמה עשרות אם לא כמה מאות מיליארדים של שקלים.

עומר גריג: זה גם יגדיל את ההכנסות למדינה.

עומר גריג: ורק אז, אם עדיין יהיה חסר כסף למדינה, אני בטוח שאזרחי ישראל ישמחו להשתתף ולהדק את החגורה.

משה גפני: תודה, אדוני.

משה גפני: בבקשה, הממשלה.

משה גפני: מי משיב?

דורון כהן: אתה רוצה שנשיב על כל השאלות מחברי הכנסת מהבוקר?

משה גפני: לא, על מה שעכשיו העלינו.

שי חרמש: חמש השאלות של יוליה קודם.

משה גפני: השאלות של חברי הכנסת יהיו ביום ראשון.

שי חרמש: יוליה לא קיבלה תשובות.

משה גפני: ביום ראשון, זה רצף.

משה גפני: אני מבקש תשובות לסעיפים שעליהם מדובר, אני לא רוצה תשובות עכשיו על דברים אחרים.

עומר גריג: כבוד היושב ראש, ביום א' שר האוצר יהיה פה?

עומר גריג: אתה תביא אותו?

משה גפני: יכול להיות.

משה גפני: אם לא ביום ראשון- - -

עומר גריג: אנחנו נהיה פה.

משה גפני: כל הכבוד לכם, אתם מוזמנים להיות כאן.

ציון פיניאן: אנחנו נגיד לו שיבוא אליכם, לפי בקשתך.

עומר גריג: כי אני יודע שאם אתה, כבוד היושב ראש, תתעקש על הדברים האלה, תגיד לאוצר 'תעשו את הדברים הנכונים ואז אני אעזור לכם עם מיסים'- - -

משה גפני: טוב.

משה גפני: אדוני המנכ"ל.

דורון כהן: אדוני, לגבי המיסוי, אני מבין שאנחנו דנים גם ביום ראשון ואנחנו גם נשוחח איתך.

דורון כהן: אני לא חושב שזה המקום עכשיו להתחיל להתווכח- - -

משה גפני: לגבי מה במיסוי?

משה גפני: אתה מדבר על מס הכנסה?

ערן יעקב: לא, מה שאמרת, יסף, רכישה.

משה גפני: כדי לקצר את התהליך, אני מקבל את עמדת המנכ"ל ואני מציע כדלהלן: ני הצעתי כמה הצעות שלפי דעתי הן הצעות ציבוריות נכונות.

משה גפני: לפי דעתי, יכול להיות שאני טועה.

משה גפני: מקובל עליי, אדוני המנכ"ל, תלכו, יש לכם את אנשי המקצוע, תעשו שיעורי בית, תדעו לכם באמת, יהיה יותר קל להעביר את החוקים הללו אם זה יתפזר אחרת.

דורון כהן: אני מתנצל שאני איחרתי, לגבי מס היסף, מה אתה הצעת?

משה גפני: אני חוזר, לגבי מס הכנסה אני חושב שבין 8,880 ל-14,400 לא ראוי להעלות ב-1%.

משה גפני: לא ראוי, מדובר על מעמד ביניים, שההעלאה גם מבחינה ציבורית לא תהיה טובה, ובמקום זאת לפנות לחברות ולקבל החלטה להעלות את זה ב-1%, שזה פותר את הבעיה הכספית ונשאר לכם עודף, שעם זה יש לי עוד תכניות מה לעשות.

משה גפני: זה חלק אחד.

משה גפני: החלק השני הוא מס היסף.

משה גפני: במס היסף יש בעיה, למה יש בעיה?

משה גפני: מכיוון שאדם קונה דירה והוא מוציא את כל הכספים שלו בבת אחת, ואז הוא יצטרך לשלם מס כאילו הוא אדם עשיר.

משה גפני: הוא לא אדם עשיר, הוא אדם בינוני ומטה.

משה גפני: או הקשישים.

משה גפני: ואז הצעתי לעשות מדרגת מס, לקבוע שעד מיליון שקל תהיה תוספת של 2%, חמישה מיליון שקל- - -

דורון כהן: אבל סגרנו את זה כבר ב- - - אני רוצה רק להזכיר, כל זה כבר נידון פה בוועדה אצלך.

משה גפני: לא מקובל עליי.

דורון כהן: רק אני אומר, העניין של מס היסף- - -

משה גפני: לא מקובל עליי.

דורון כהן: ואת סעיף 125- - -

משה גפני: לא מקובל עליי.

משה גפני: כשאנחנו דיברנו על מס היסף זה היה בתהליך כזה, זה היה בתהליך שבהתחלה לקחתי אתכם ברצינות ואז באמת התחלתי לשבור את הראש ופה היועצת המשפטית שברה את הראש, עד שהתחלתי להבין שזה לא הולך לקרות.

דורון כהן: למה לא הולך לקרות?

משה גפני: אה, בגלל סיבות עלומות.

דורון כהן: 125 זה היה ב- - -

שגית אפיק: ה-125 לא היה על מס היסף.

דורון כהן: אדוני, אלה שתי ההצעות?

דורון כהן: אני אשיב לך עכשיו ואחר כך נדבר על זה.

דורון כהן: אני אתן לך תשובה עכשיו לפרוטוקול ואני גם- - -

משה גפני: אתה לא חייב.

דורון כהן: לגבי ההצעה הראשונה, אני חייב להגיד לך משהו.

דורון כהן: הבעיה העיקרית כשמדברים על זה, שהמס הישיר במדינת ישראל ירד בשנים האחרונות וזה לא מדרגת המס העליונה.

דורון כהן: גם מדרגת המס העליונה, מלפני שנה עד ההצעה הזאת עולה ב-5%, מ-45% ל-50%, יותר מ-50% מס- - -

משה גפני: אבל זה ב-48%.

דורון כהן: אבל עם מס יסף 50%.

משה גפני: אז אני מציע אלטרנטיבה, אני מציע לבטל את מס היסף.

דורון כהן: הבנתי.

דורון כהן: אדוני יושב ראש הוועדה, אתה בעל הבית, שנייה.

משה גפני: אני לא בעל הבית.

דורון כהן: אתה פה בעל הבית.

משה גפני: מה פה אני בעל הבית?

משה גפני: פה אני בעל הבית לתת למירי רגב לדבר, מה זה בעל הבית?

דורון כהן: הבעיה העיקרית שמשפיעה על זה, כשהמס נמוך גם למקבלי שכר גבוה, זה המדרגות.

דורון כהן: מה שאנחנו מציעים זה שאדם עם שכר של 14,400, כל עליית המס שלו תהיה 60 שקלים.

דורון כהן: 60 שקלים לאדם שמשתכר 15,000 שקלים.

דורון כהן: אבל אנחנו לא רוצים להוריד את ה-60 שקלים האלה- - -

משה גפני: לא 15,000, אני מדבר על 14,400.

שי חרמש: דורון, אגב, כמה המדרגה הזאת נותנת לך?

דורון כהן: 60 שקלים, הוא בסך הכול משלם.

שי חרמש: כמה זה שווה?

דורון כהן: חצי מיליארד שקל, כי זה לא רק הם משלמים את זה- - -

משה גפני: 1% מס חברות זה 750 מיליון.

משה גפני: נשאר לנו 250 מיליון שקל קופה קטנה.

דורון כהן: הרב גפני, את המס של המדרגה השלישית, כמו את המס של המדרגה השנייה לא משלמים רק אלה שמשתכרים 14,000- - -

משה גפני: לא, זה ברור.

דורון כהן: לא, כי אמרה פה חברת הכנסת מקודם, אני לא רוצה שמות, שמי שמשתכר 42,000 שקל לא משלם פרוטה אחת יותר.

דורון כהן: זה לא נכון, הוא משלם על המדרגה השלישית והוא משלם על הרביעית והוא משלם על החמישית.

משה גפני: אבל גם מי שמשתכר 5,200.

דורון כהן: לא, הוא לא.

דורון כהן: פטור.

דורון כהן: לא התייקר.

משה גפני: אתם פשוט לא מקשיבים לי.

משה גפני: מי שמשתכר 5,200 שקל, שהוא פטור עכשיו, כתוצאה מההחלטה שלכם, הוא גם שייך לשורה הזאת של כל אלה שמשלמים.

דורון כהן: הוא משלם 40 שקל.

משה גפני: אני לא רוצה להתווכח, אני רק רוצה שתדעו דבר אחד, מעבר לחישוב שלכם על כסף והשיקולים הכספיים, יש גם שיקול מאוד מאוד ציבורי, מאוד, השאלה מה אתם משדרים, מה אנחנו משדרים.

ערן יעקב: בגלל זה לא הוטל על המדרגה הראשונה והשנייה.

משה גפני: מס חברות מול מעמד הביניים.

משה גפני: תאמינו לי, אם אני הייתי ראש ממשלה, זה מה שהייתי עושה.

משה גפני: רק תאפשרו לי שאני אלך הביתה בסיפוק שלפחות תחשבו על זה ותיתנו תשובה ביום ראשון.

דורון כהן: אנחנו נחשוב על כל ההצעות בכובד ראש וניתן תשובות ביום ראשון.

משה גפני: בסדר, זה טוב.

דורון כהן: לגבי השאלה של מס מעסיקים, אכן היה הסכם והייתה דחייה וצריך לדבר על זה.

דורון כהן: יחד עם זה צריך לזכור שני דברים, אל"ף, זה חל רק מ-60% מהשכר הממוצע במשק.

דורון כהן: צריך להודות על האמת, אני לא מדבר על תעשיית ההיי טק שזה מיעוט, רוב העובדים בתעשייה משתכרים שכר שהוא יותר נמוך מהשכר שמתחילים לשלם מס מעסיקים, או שמשלמים בשוליים מעט מאוד.

דורון כהן: לכן ההתייקרות הזאת היא יחסית זניחה ויש לזה ערך ציבורי רב, שבמקום להטיל עוד 1% מע"מ, או במקום להטיל עוד מס על מדרגות המס הנמוכות, את מדרגות המס הגבוהות כבר מיצינו, יש פה השתתפות של כולם, גם של העובדים, גם של המעסיקים, גם של אלה עם הרווחים הכלואים, גם של ההון השחור.

דורון כהן: יש פה ערך לזה שיש השתתפות של כולם וחשבנו שזה נכון, מעבר לעניין הכספי גם בהיבט הציבורי.

דורון כהן: חזקי, אני רוצה להזכיר לכולם וגם אתה יודע את זה, מדובר בהסדר שכבר קיים, אנחנו פשוט מקדימים אותו בשנה.

חזקיה ישראל: בתקופה קשה.

דורון כהן: חזקי יודע שזה חלק מעסיקים הכי נמוך בעולם.

חזקיה ישראל: גם זה לא לגמרי מדויק, אפשר לדבר על זה, אם אתם רוצים, אני מוכן לפתוח את זה.

דורון כהן: אנחנו נשמח לדבר על זה.

חזקיה ישראל: במקומות אחרים תבדוק אם יש קרנות פנסיה וכדומה.

משה גפני: תשתפו אותי, מה ההתייעצות?

דורון כהן: רק רצינו להבין.

דורון כהן: לגבי מס וכל שאר הדברים אנחנו נדבר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל אף אחד לא עונה על- - -

דורון כהן: לגבי האיש הנכבד האחרון, שכולם פה מכירים אותו חוץ ממני, לכן הוא לא ראה לנכון להציג את שמו רק בשבילי.

עומר גריג: גריג עומר.

דורון כהן: נעים מאוד.

דורון כהן: לגבי ההון השחור, לגבי הריכוזיות ובורות השומן: לגבי ההון השחור, אנחנו באנו עם הצעת חוק מאוד מאוד אגרסיבית, לא פשוטה בהיבט הציבורי, יש פה הרבה דילמות בעניין של זכויות- - -

עומר גריג: 2 מיליארדים, ראיתי על הלוח.

דורון כהן: 2 מיליארדים בשנה הראשונה.

שי חרמש: לא הגבייה, יש הצעת חוק עכשיו.

דורון כהן: העניין הוא ערכי, יש פה דילמות ערכיות בעניין של הצעת החוק ואנחנו מאוד נשמח אם אתם והארגונים שלכם תיתנו לנו את הרוח הגבית להעביר את הדברים האלה.

עומר גריג: זו עוד שאלה, למה רק עכשיו?

דורון כהן: אתה רוצה לעשות דיון למה רק עכשיו?

דורון כהן: או אתה רוצה לעשות דיון ל- - -

עומר גריג: בתור מי שהולך לשלם את המחיר הייתי שמח לשמוע.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל על סמך החלטתם שההון השחור שאתם מעריכים אותו פחות או יותר יסתכם ב-2 מיליארדים ולא ב-10?

דורון כהן: לא, חס וחלילה, התכנית היא הרבה יותר מזה, זו תכנית שכוללת גם היערכות של רשות המיסים, זה כולל גם תקנים לרשות המיסים.

משה גפני: זה גם לא יהיה בחוק הזה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה זה לא יהיה?

משה גפני: לא, חבר'ה.

משה גפני: אני אגיד לך למה זה לא יהיה.

משה גפני: בגלל שככה גם כועסים עליי ובפגרה פתאום אני עושה להם- - - את יודעת מה זה הדיון הזה, מה שהוא עכשיו אומר, המלחמה בהון השחור?

משה גפני: תנו לעשות את זה בספטמבר, למה עכשיו?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה בכלל לא עשינו את זה בספטמבר השחור הקודם?

משה גפני: זו שאלה טובה.

משה גפני: זה מה שאני טוען נגדם כל הזמן, למה לא הביאו למשל את כל הדברים שהם מביאים עכשיו במושב?

דורון כהן: נכון, אבל אנחנו שמים בתקציב 2 מיליארד- - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: על זה אתה צריך לדחות אותם, הם חשבו שככה הם יעבירו את זה ב- - -

דורון כהן: 2 מיליארד השקלים בשנה הראשונה, אנחנו מאמינים וזה גם נמצא בניירות הפנימיים, ש-5 מיליארדי שקלים בשנה השנייה ואחריה, אבל כמו ששמעת, בדברים כאלה, שאלה לא דברים מובטחים אלא זה עניין של חקירות ובדיקות ומאמצים, גם הנגיד אמר שצריך לתקצב בשמרנות, צריך לעבוד במלוא המרץ אבל להציב יעדים או לפחות- - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה כולל למשל שאתם הולכים להיכנס ליפו, למאה שערים?

ערן יעקב: נכנסים גם היום.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לגליל המערבי, לבדואים בדרום?

ערן יעקב: אנחנו נכנסים גם היום.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: גם היום?

ערן יעקב: חד משמעית, גם היום, ואני חושב שזה גם פורסם בעיתונים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: על מה אתה מדבר?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: גם היום אתם נכנסים למקומות האלה?

ערן יעקב: ואנחנו גם מאוד נשמח אם נקבל גיבוי לשינוי החקיקה המתועד לעניין הזה, שיהיה לנו יותר כלים כדי להגיע בצורה יותר טובה לשם.

ערן יעקב: אנחנו נכנסים לשם וחסרים לנו כלים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה זה כלים?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתם צריכים טנקים?

ערן יעקב: כלים חקיקתיים.

משה גפני: לא טנקים, מספיק- - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא, כי חלק מהמקומות באמת צריך- - -

ערן יעקב: כלים זה חקיקה.

ערן יעקב: חקיקה שתאפשר לנו בצורה יותר טובה להגיע לכסף.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ואתם יודעים להעריך את ההון השחור בישראל?

קריאה: לא, בין 10% ל-20% מהיקף המשק.

דורון כהן: אהוד, לגבי יוקר המחיה.

דורון כהן: הממשלה הביאה היום הצעה שהיא מאוזנת, המע"מ משפיע על יוקר המחיה, השתתפות מעסיקים מטילה על המעסיקים, החקיקה להגברת האכיפה משפיעה על- - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה צריך חקיקה לאכיפה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא מבינה, למה אתם לא אוכפים?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש היום מספיק חקיקה לאכוף את ההון השחור, למה צריך חקיקה?

קריאה: אנחנו צריכים כלים חדשים כדי שנוכל לאכוף ביעילות יותר טובה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל מה הסיבה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: סליחה, אדוני המנכ"ל, אני לא אתן לך ככה לברוח מהשאלה הזאת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לשאול אותך- - -

דורון כהן: אני רוצה שתראי את הצעת החוק.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הרי יש מספיק חוקים במדינה, למה אי אפשר היה לאכוף עד היום?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איפה הייתה הבעיה שלא הצלחתם לאכוף על עברייני המס וצריך עכשיו חקיקה חדשה?

דורון כהן: למשל יש רשות למניעת הלבנת הון ואנחנו משערים שחלק ניכר מההון השחור הוא הון שלא משלמים עליו מס.

דורון כהן: היום רשות המיסים לא יכולה לקבל מידע באופן שוטף ובאופן מלא מהרשות להלבנת הון.

דורון כהן: זה נראה לך הגיוני?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל אני רוצה שתדבר על אינסטלאטור, על אנשים- - - טוב, אלה גופים שאני לא רוצה לדבר עליהם כרגע, על אנשים שעובדים יום יום בעצם ופשוט מאוד בגלל הקשיים ובגלל יוקר המחיה, ואני לא בעד מה שהם עושים, המדינה מלמדת אותם לרמות, פשוט מאוד.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו, המדינה שולחת אותו- - -

דורון כהן: אני רק מבקש למחות, המדינה לא מלמדת אף אחד לרמות.

דורון כהן: אין לנו בתי ספר ל- - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ודאי שאנחנו- - - אם איש עסקים קטן לא יכול לסיים את החודש, הוא נאלץ, לצערי הרב, לעשות הכול כדי להוסיף לתוך החשבוניות שלו את הגז והחשמל ואת מה שאתה רוצה, את הקנייה של עט שהוא קנה לילד שלו הוא יכניס לתוך המס.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה מבחינתי עבריינות מס ובשביל זה אתה לא צריך חקיקה, למה אתה לא מטפל בדברים האלה?

ערן יעקב: אנחנו מטפלים ואני מציע לך אולי להצטרף אלינו למבצעים שאנחנו עושים, בשמחה.

ערן יעקב: תבואי ותראי באיזה אופן אנחנו נלחמים באותם- - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מבינה שפוליטית החלטת לחסל אותי לגמרי.

ערן יעקב: לא, רק אני אומר שאנחנו עושים לא מעט גם בתחום הזה, עם כל הכוחות ה- - -

דורון כהן: שם לא מחסלים פוליטית, שם מחסלים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני דווקא הצעתי שיהיה קומנדו מס שהם יהיו גם באמת אנשים קרביים במקומות מסוימים.

משה גפני: עד פעם התחלת עם בחורי ישיבות?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא, אתכם רק בנועם.

דורון כהן: הצעדים שאנחנו מבקשים, ברובם, במיוחד הצעדים שאנחנו מבקשים ככל שזה נוגע להגברת האכיפה כנגד ההון השחור, לא מיועדים למלחמה באינסטלאטורים, הם מיועדים למלחמה בפשע, הם מיועדים למלחמה של פשע מיסוי במזיד.

דורון כהן: צעדים אחרים שאותם אנחנו מגישים נועדו להתמודד עם כל מיני עוסקים, למשל הנחיה שאומרת שאסור לעשות עסקה בין עוסקים שהיא יותר מ-10,000 שקלים במזומן ויש על זה גם קנס.

דורון כהן: בעבר היה 20,000 שקל אבל לא היה קנס, יש קנס של 15% מה- - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לשאול אותך משהו שלא קשור כרגע לדיון הזה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש לנו את , עולה מיליארד שקל מכספי הציבור, 850 מיליון שקל.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הרי ברור שמדינת ישראל מוציאה באופן שיטתי, שנה אחרי שנה, 850 מיליון עבור גוף שכל מי שמשלם אגרה עד היום לא מבין על מה הוא משלם אגרה ואתם ממשיכים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה הרבה כסף.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה רבע מהסכום שאתם רוצים לגבות בהעלאת מע"מ כרגע.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ופה אחת הבעיות, דרך אגב, ואני יודעת כי אני מתעסקת הרבה בנושא הזה, שהגבייה ב היא פחות מ-65%.

קריאה: מ-50%.

דורון כהן: היא השתפרה מאוד בשנים האחרונות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה 65%, שהוא רואה את זה כהשתפרה.

שי חרמש: יש מגזרים שלמים שלא יודעים שיש אגרה כזאת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: 35% מהציבור לא משלם.

קריאה: יש מגזרים שלמים שלא יודעים שיש ערוץ כזה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תגיד לי איזה חקיקה אתה היית צריך- - -

משה גפני: אולי אני אעשה לך פגישה איתו?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא, זהו, דווקא זה נחמד מה שקורה פה.

שי חרמש: אז אולי נצא, גפני.

משה גפני: אתה יודע מה?

משה גפני: בוא נשאיר אותם לבד.

משה גפני: היא חברת כנסת מצוינת.

דורון כהן: היא רושמת יותר טוב מרושמת הפרוטוקול, את כל השאלות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא רשמתי, באתי מהבית.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ידעתי שידברו על זה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני יודעת מראש מה ידברו בוועדות.

שי חרמש: אין לך מה לעשות בבית, רק לרשום דברים כאלה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כן, זו שליחות בשבילי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תסביר לי בבקשה איזה חקיקה אתה צריך- - -

דורון כהן: אני מבקש לשחרר אותי, אדוני היושב ראש, מהצורך להשיב מה התועלת ברשות השידור.

דורון כהן: אני בסך הכול מנכ"ל משרד האוצר, קטונתי מלהסביר- - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה לא יאומן, מה שאני מנסה לשאול אותך זה איזה חקיקה אתה צריך כדי לגבות כסף ב?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: היית צריך חקיקה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איזה אכיפה אתה צריך שם?

דורון כהן: הממשלה אישרה ביום ראשון האחרון הצעה- - -

משה גפני: זה מגיע ביום שני למליאת הכנסת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כל מה שאני אומרת מגיע יום שני, או- - -

דורון כהן: אני עונה לך.

דורון כהן: הצעה שבאה להחליף סכום מסוים של אגרת טלוויזיה באגרת רדיו לרכב.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה לא מה שאני שואלת אותך, אני שואלת, הרי יכולתם לגבות כסף ולא עשיתם את זה ולא צריך להביא חקיקה כדי לאכוף עברייני מס.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה צריך להביא חקיקה מי יודע מה?

משה גפני: יוליה, תודה רבה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה שיירשם בפרוטוקול שלא ניתנה לי אף תשובה לשום שאלה ששאלתי.

דורון כהן: למה?

דורון כהן: על הכול ענינו.

משה גפני: שנייה, עם כל הכבוד, אתם צריכים לבקש רשות דיבור בשביל להגיד לא.

משה גפני: זה עולה במליאת הכנסת ביום שני, מופיע בסדר היום, זה יעבור לאחת הוועדות, זה יעבור לוועדת הכלכלה, ואז יתחיל שם הדיון בעניין של ההחלטה להעלות את האגרה של רשות השידור.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה לא מה שאני מדברת.

משה גפני: אבל זה יתחיל את העניין של האכיפה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מתחילים משם את האכיפה?

משה גפני: לא מתחיל משם, את תתחילי שם עם השאלות האלה, שם יהיה מי שישיב לך.

דורון כהן: אנחנו נבוא עם הצעת חוק לוועדה הזאת על האכיפה של מס הכנסה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כן, זה מה שמעניין אותי.

משה גפני: זה לא קשור לעניין הזה, המאבק בהון השחור.

משה גפני: הם יביאו דיווח מקוון ולא ייצא מזה שום דבר והכול יהיה בסדר.

דורון כהן: לא דיווח מקוון.

משה גפני: לא, סתם חשבתי, לא שאני יודע.

משה גפני: רבותיי, אני מאוד מודה לכם, אני מאוד מבקש תשובות, אני מאוד אודה לכם אם התשובות יהיו חיוביות, אבל גם אם לא, נלך איתכם בהסכמה.

משה גפני: תודה רבה.