ועדת הכספים, כנסת 18, פרוטוקול מספר 1166, 2012-07-23 11:20

משה גפני: שלום, אני פותח את ישיבת ועדת הכספים בנושא הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 188) (תרומה למוסד ציבורי), התשע"ב-2012.

משה גפני: הצעת החוק נדונה כבר כאן וגם בשיחות בינינו.

משה גפני: יש בה כמה חלקים: חלק אחד מדבר על הסכומים שחל עליהם סעיף 46, גם כלפי מטה וגם כלפי מעלה.

משה גפני: ראיתי בעיתון שפרסמתם שיש אפשרות לתרום באמצעות תלושי שכר.

יהודה מונסוניגו: דרך המעביד.

משה גפני: כן, דרך המעביד.

משה גפני: זה דבר מאוד יפה ומאוד מעניין, אבל אם זה יישאר בסכומים גבוהים אנשים לא יעשו את זה.

משה גפני: אם זה יהיה סכומים יותר סבירים, כפי שאתם מציעים בהצעת החוק, זה יהיה יותר מעשי.

משה גפני: זה חלק אחד.

משה גפני: החלק השני הוא קביעת הקריטריונים ומי המוסמך לבטל מוסד ציבורי.

משה גפני: זה מאוד נושא מורכב.

משה גפני: החלק השלישי הוא החלק של העמותות הישנות.

משה גפני: נכון?

שגית אפיק: האישורים הישנים.

משה גפני: כן.

משה גפני: באישורים הישנים לא צריך חידוש, ככה הסברת לנו.

יהודה מונסוניגו: זה לא אקט של ביטול, זה אקט של קציבת תוקף.

משה גפני: אתם מציעים שזה יהיה שנתיים.

שגית אפיק: הם מציעים משהו מדורג, כשהקצר ביותר הוא שנתיים.

משה גפני: נכון להיום אותה עמותה לא צריכה חידוש בכלל, יש לה אישור לנצח.

משה גפני: אתם אומרים שזה דבר שלא יכול להיות, הוא בלתי מתקבל על הדעת.

יהודה מונסוניגו: גם מבקר המדינה אמר לנו את זה.

משה גפני: מבקר המדינה לא רלוונטי מבחינתי.

משה גפני: מבקר המדינה, כבודו במקומו מונח.

משה גפני: אנחנו המחוקקים ואנחנו צריכים לקבל החלטות.

משה גפני: צריך לעשות את החשבון, כמובן, גם של מבקר המדינה, גם של בית המשפט, גם של הציבור וגם של עצמנו, אבל בסופו של דבר אנחנו המחליטים.

משה גפני: לא הגענו להסכמה לגבי הקריטריונים של מי יכול לבטל ומי לא יכול לבטל.

משה גפני: זה נושא מאוד מורכב ומאוד מסובך.

משה גפני: לכן אני מציע שנפצל את הסעיפים הללו.

משה גפני: אני גם לא יודע איך זה בחוק, אז אולי תאמרי, בבקשה.

שגית אפיק: הסכומים מופיעים בסעיף 1(1), שזה תיקון לסעיף 46א.

שגית אפיק: אחר כך סעיפים 1(2), 1(3) ו-1(5) מתייחסים לעניין הביטול והבקשה.

שגית אפיק: סעיף 1(4) מתייחס לאופן ההצמדה.

משה גפני: למה זה ככה?

שגית אפיק: כי זה לפי הסדר בתוך הסעיף עצמו.

משה גפני: למה זה לא נכתב בסעיף 1(1)?

שגית אפיק: כי היום ההצמדה מופיעה בסעיף קטן (ב).

שגית אפיק: אז סעיף 1(4) גם רלוונטי לנו לצורך הסכומים.

שגית אפיק: סעיפים (2), (3) ו-(4) גם מתייחסים לאופן הצמדת הסכומים ולכן הם רלוונטיים.

שגית אפיק: סעיף (5) הוא סעיף התחילה והוראת המעבר, זה גם לעניין תחילת הסכומים וגם לעניין האישורים ההיסטוריים ביחס לעמותות קיימות.

משה גפני: איפה מופיע הנושא של העמותות ההיסטוריות?

שגית אפיק: סעיף (5).

שגית אפיק: יש פה אבחנה, שאולי כדאי לשמוע עליה מיהודה.

שגית אפיק: בסעיף (5)(ב)(1) ניתנה הקביעה עד יום 31 בדצמבר 1982.

שגית אפיק: לפי ההצעה, אתה רוצה לקטום את מועד האישור עד יום 31 בדצמבר 2013.

שגית אפיק: כמה עמותות כאלה יש?

שגית אפיק: כמה אישורים כאלה יש?

יהודה מונסוניגו: יש 1,980 גופים כאלה בסך הכול.

שגית אפיק: שניתן להם עד 1982?

יהודה מונסוניגו: לא.

יהודה מונסוניגו: סך הכול, כל הקבוצה זה כמעט 2,000 גופים.

יהודה מונסוניגו: חילקנו אותם לפי תקופות, ניסינו לבנות סדר מסוים איך להתחיל לטפל בהם כי זו כמות אדירה.

יהודה מונסוניגו: לכן אמרנו שנלך לפי היום שבו הם קיבלו לראשונה את האישור.

יהודה מונסוניגו: תחלקו את זה בחמש אז תקבלו את סדר הגודל.

יהודה מונסוניגו: זו כמות גדולה ולכן אין לנו ברירה אלא לפצל.

יהודה מונסוניגו: בכל קבוצה יש משהו כמו 400.

שגית אפיק: בממוצע.

יהודה מונסוניגו: כן.

יהודה מונסוניגו: חילקנו את זה באופן כזה שבכל שנה תהיה פחות או יותר אותה כמות.

שגית אפיק: זאת אומרת, הקבוצה הראשונה יש לה עד סוף 2013; הקבוצה השניה עד 2014 וכן הלאה, עד 2017.

משה גפני: צריך להאריך את זה יותר.

יהודה מונסוניגו: אני מסכים.

משה גפני: כמה אתה מסכים?

משה גפני: אתה מדבר על עמותות היסטוריות.

משה גפני: היום אני ביום של החמרות, גם בסעיף הקודם התחלתי להחמיר, וגם עכשיו אני מחמיר.

יהודה מונסוניגו: אני דווקא ביום של הקלות.

יהודה מונסוניגו: בדיוק עכשיו נתנו פטור בחוק נכסי נספי שואה, שמקל במימוש הנכסים.

יהודה מונסוניגו: זו חברה שעוסקת במימוש נכסים והעברת התמורה למטרות של הנצחה.

יהודה מונסוניגו: אז אני מקווה שנאזן אחד את השני, כי יש לנו כוונה טובה לסיים את התהליך.

יהודה מונסוניגו: אני מסכים שעד 31 בדצמבר 2013 זה קצר מדי.

יהודה מונסוניגו: מה שאפשר לעשות זה להזיז את זה לסוף 2014.

יהודה מונסוניגו: זה נותן שנתיים וחצי מהיום זמן התארגנות לעמותה כדי לעמוד בדרישות שלנו.

יהודה מונסוניגו: אני חושב שזה די והותר.

משה גפני: כולם יזוזו.

יהודה מונסוניגו: כן, כולם יזוזו.

יהודה מונסוניגו: אני חושב שזה בסדר.

יהודה מונסוניגו: אם לא הייתי חושב שזה בסדר הייתי מציע יותר, אבל אני חושב שזה די והותר.

יהודה מונסוניגו: גם לי חשוב שיתארגנו.

משה גפני: אנחנו מקבלים את העיקרון, אני רק מדבר על הזמן.

משה גפני: אני עושה חשבון מה זה העמותות ההיסטוריות, זה כאלה שעד היום לא עשו שום דבר.

משה גפני: החוק לא דרש מהם.

יהודה מונסוניגו: גוף שמתקיים ומחזיק אישור סעיף 46 משנת 1991 זה בדרך כלל הליבה של המגזר השלישי, ככה אנחנו רואים את זה.

יהודה מונסוניגו: אלה גופים נורמטיביים, טובים וחיוביים.

יהודה מונסוניגו: נכון שיש קבוצה מסוימת מתוכם שלא מגישה דוחות ויכול להיות שאלה גופים שכבר לא פעילים.

יהודה מונסוניגו: זה נכון, אבל הרוב המכריע הם גופים מאוד רציניים ומאוד אמינים, לכן אנחנו לא צופים אתם בעיות, בפרט שהם נמצאים בקשר תמידי מול רשות התאגידים וכן צריכים להגיש דוחות, לקבל אישור ניהול תקין ולקבל תקצוב מהמדינה.

יהודה מונסוניגו: אנחנו מניחים שהרוב המכריע הם גופים נורמטיביים.

משה גפני: טוב, נראה לגבי התאריך.

משה גפני: בבקשה, אדוני.

אוריאל לדרברג: הדוחות שהתבקשו אותם גופים שיש להם אישור ותיק להגיש זה כדי לחדש או שאלה אותם דוחות שמתבקשים הגופים החדשים להגיש?

יהודה מונסוניגו: מאחר שזה גוף שלא נבדק 20 ומשהו שנים נרצה לראות שזה גוף נורמטיבי, שיש בו תקנון שמאפשר ניהול ציבורי כמו שהחוק דורש, שיש בו שבעה חברים.

יהודה מונסוניגו: יכול להיות שנצטרך לדרוש עוד כמה דברים, אבל לא דלתא מסוימת של בדיקות שהיא עודפת מהרגיל.

אוריאל לדרברג: היום יש הגשת בקשה פעם ראשונה ויש חידוש כל שלוש שנים.

אוריאל לדרברג: איזו סוג בדיקה תהיה להם?

יהודה מונסוניגו: אני חוזר ואומר: מאחר שזה גוף שלא בדקנו אותו 20 שנה ומאחר שיש דרישות בחוק, כמו הנהלה ציבורית, כמו שבעה חברים, כמו פעילות לפי מטרה ציבורית, שימוש בנכסים אך ורק למטרה ציבורית - אלה דברים שיכול להיות שפה ושם נצטרך לעשות בדיקה קצת יותר מעמיקה, אבל אני לא רואה בזה בעיה מיוחדת.

יהודה מונסוניגו: אם לא בדקתי גוף 20 שנה, וזה בכל זאת כספי ציבור, אתה מצפה שלא נבדוק?

אוריאל לדרברג: אני חושש מסוג של בדיקה, שגם אתה לא יודע מה היא - -

יהודה מונסוניגו: לא, לא, לא.

יהודה מונסוניגו: אני יודע טוב מאוד מה רוצה לבדוק.

אוריאל לדרברג: - - ולא יודעים איפה היא תסתיים.

אוריאל לדרברג: יש סוגי בדיקות שהן ארוכות.

אוריאל לדרברג: אני מציע ומבקש שהבדיקה תהיה שוות ערך לבדיקות של עמותות שצריכות להגיש כל שנים לחידוש.

שגית אפיק: בוודאי.

אוריאל לדרברג: אם ודאי – אז בסדר.

אוריאל לדרברג: אם מוסכם על כבודו - - -

משה גפני: אני לא חושב שהוא אמר אחרת.

משה גפני: בואו נעשה סדר.

משה גפני: אנחנו מדברים על זה שעמותות שעד היום לא היו חייבות להגיש דוחות מבחינת החוק, הן יהיו חייבות להגיש דוחות.

יהודה מונסוניגו: למחלקה שלנו.

יהודה מונסוניגו: לפקיד שומה הן מגישות.

משה גפני: אני מדבר על המחלקה שלכם, החוק עוסק במחלקה שלכם.

משה גפני: תיכף נקבע לגבי המועד, בכל אופן העמותות האלה לא היו צריכות להגיש ואנחנו מחמירים עליהן היום.

משה גפני: אבל אנחנו מקבלים את העיקרון של מה שאתם מציעים, שהם צריכים להגיש דוחות.

משה גפני: מה שכן, ואני לא חושב שמדובר אחרת, לא עושים עליהן בדיקה חדשה שלא עושים לגבי עמותה שמגישה דוח כל שלוש שנים.

משה גפני: זאת אומרת, לא מבקשים מהם דבר אחר מזה שמבקשים מעמותה שלא נמצאת בעמותות ההיסטוריות, אלא עמותה רגילה שצריכה להגיש דוחות בזמן ואת הדברים שאמרת.

משה גפני: אין דרישה אחרת.

יהודה מונסוניגו: אין דרישות חדשות.

משה גפני: אם אני לא עמותה היסטורית, כמו שאני מגיש בקשה שוטפת אליך למחלקה ומבקש חידוש לפי סעיף 46, כך עכשיו, על-פי החוק החדש, העמותות ההיסטוריות יצטרכו לבקש.

יהודה מונסוניגו: יגישו בקשה לחידוש.

יהודה מונסוניגו: יחד עם זה, עם כל הכבוד וכל הרצון הטוב, אני מבקש שלא תכבלו את ידינו.

יהודה מונסוניגו: אם אנחנו חושבים שיש בעיה ואנחנו רוצים לבדוק ולהתעמק, אז שיהיה ברור שיש לנו את המנדט הזה.

משה גפני: יש לי עמותה, היא צריכה לקבל חידוש אחרי מספר שנים.

משה גפני: אני בא אליך, אתה יכול לבדוק מה שקבוע בחוק שאתה יכול לבדוק.

משה גפני: אתה בודק אותי שוטף, רגיל, אם אתה מוצא משהו לא בסדר אתה מעיר לי.

יהודה מונסוניגו: נכון, ולפעמים הבדיקה יכולה גם להתפתח.

משה גפני: הבדיקה יכולה להתפתח כמו בשוטף.

משה גפני: אם החוק הזה מתקבל, אין שוני בין הבדיקה של השוטף לבין הבדיקה של העמותות ההיסטוריות החדשות.

יהודה מונסוניגו: לא אמור להיות שוני מיוחד.

משה גפני: אין שוני.

יהודה מונסוניגו: בסדר.

שגית אפיק: ואם תתארך אצלך הבדיקה מכל מיני סיבות, מה יקרה אז?

יהודה מונסוניגו: הרבה פעמים אנחנו בקושי.

יהודה מונסוניגו: למשל, השנה אנחנו אמורים לחדש 1,200 אישורים, עם חמישה מפקחים, עם תקופה של חופשים וחגים.

יהודה מונסוניגו: קורה – זה קרה לפי שלוש שנים - שלא סיימנו את כל העבודה עד סוף השנה.

יהודה מונסוניגו: מה שאנחנו עושים במקרים כאלה, כדי לא לפגוע בעמותות אנחנו נותנים אישור לעוד חצי שנה כדי לתת לנו מרחב נשימה.

שגית אפיק: ואתה תיתן את זה גם לאלה כאן.

יהודה מונסוניגו: בוודאי.

שגית אפיק: גם אם לפי החוק קבוע שצריך - - -

יהודה מונסוניגו: בוודאי, זה עניין של מינהל תקין.

יהודה מונסוניגו: אני לא אפגע בעמותה.

שגית אפיק: זאת אומרת, מספיק שעמותה תגיש את הבקשה לפי סעיף (5) ואתה תתחיל בבדיקה, גם אם יחלוף המועד שקבוע בחוק היא תקבל אישור ביניים עד לתום הבדיקה.

יהודה מונסוניגו: מי שפוקע לה האישור ב-2015, נבקש להגיש בקשה לחידוש חצי שנה, אולי אפילו שנה, מראש כדי שיהיה לנו מרחב נשימה כדי לבדוק.

יהודה מונסוניגו: יחד עם זאת, גוף שיגיש בזמן ובגלל שאני התעמקתי בו ואני חושב שיש אתו בעיות ואני צריך להגיע אתו להסדר או לאיזשהו שינוי - -

משה גפני: או בגלל שלא היה מספיק זמן.

יהודה מונסוניגו: - - או שלא היה לי מספיק זמן, זה עניין - - -

שגית אפיק: בכל מקרה, הוא ימשיך לקבל אישור.

שגית אפיק: זאת אומרת, הוא לא יבוטל לו כל עוד לא הסתיימה הבדיקה.

יהודה מונסוניגו: בדיוק, כל עוד לא ביטלתי.

יהודה מונסוניגו: זה מה שנעשה ביום-יום.

משה גפני: זאת השאלה.

משה גפני: הרי בחוק נקבע זמן, והמועד עבר.

יהודה מונסוניגו: אני חוזר ואומר: אם המועד עבר, שר האוצר מאציל לי סמכות לחדש אישורים.

יהודה מונסוניגו: אגב, אם כבודו רוצה, יש סעיף שאני לא חושב שהוא פוגע וכתבנו אותו בהצעה הזאת.

משה גפני: אני מדבר על המצב הקיים.

יהודה מונסוניגו: המצב הקיים כרגע הוא ששר האוצר מסמיך אותנו ואומר לנו: אתם רשאים לחדש או לא לחדש.

יהודה מונסוניגו: אז יש לי את המנדט לחדש לתקופה מסוימת, אם אני חושב שמנהלתית אני לא עומד ביעד.

שגית אפיק: אתה מדבר על סעיף 1(1)(ב)(2).

שגית אפיק: אתה נוהג לפי זה היום?

יהודה מונסוניגו: אני נוהג לפי זה, אבל רציתי שזה יהיה עלי ספר, שזה לא יהיה בצורה של הסמכה.

יהודה מונסוניגו: לדעתי, זה לא צריך להפריע לכם.

יהודה מונסוניגו: להיפך, זה טוב לכולם.

שגית אפיק: למה ההארכה היא על-ידי המנהל?

שגית אפיק: אפשר להשאיר את ההארכה אצל שר האוצר והוא יאצול לך.

יהודה מונסוניגו: אז מה עשינו?

יהודה מונסוניגו: כל הרעיון כאן הוא שאם למישהו יש טרוניה – בדרך כלל זה על עילה מקצועית - שיפנה לדרג המקצועי, שלא יערב את השר, שהשר לא יצטרך לתת תצהיר בבית משפט מחר.

יהודה מונסוניגו: זה היה הרעיון.

משה גפני: זה מצריך דיון.

יהודה מונסוניגו: בסדר, אז אתה לא רוצה.

יהודה מונסוניגו: אני מכבד את זה.

משה גפני: לא אמרתי שאני לא רוצה.

משה גפני: אמרתי שזה מצריך דיון הרבה יותר ארוך.

אוריאל לדרברג: גם אין פה יכולת ערעור.

יהודה מונסוניגו: ערעור זה דבר טבעי.

משה גפני: לא הבנתי מה החששות שלך.

משה גפני: אומר יהודה מונסוניגו, נאמר באופן חד-משמעי לפרוטוקול, שאם נאשר את המועד שבו הן צריכות לחדש את האישור של אותן עמותות היסטוריות.

משה גפני: זה הולך על-פי המתווה הרגיל של חידוש אישור בעמותות החדשות, גם באופן של הארכת המועד.

משה גפני: אפשר להאריך מועד.

משה גפני: אחרי שלוש שנים אני צריך לקבל אישור.

משה גפני: לא קיבלתי אישור - לא בגללי, אני הגשתי את המסמכים בזמן – בגלל שהחליטו לעשות בדיקה ארוכה יותר או שמחוסר זמן, בגלל ריבוי העמותות זה לוקח זמן, יש סמכות להאריך את המועד גם במקרה הזה, כמו במקרה של העמותות החדשות.

משה גפני: אגב, אתם מפרטים למה לא מחדשים?

יהודה מונסוניגו: ודאי, יש לי חובת הנמקה.

יהודה מונסוניגו: זה דבר טבעי.

משה גפני: יפה.

משה גפני: אותו דבר במקרה הזה.

משה גפני: אם יהיה מצב שתהיה עמותה היסטורית, שעל-פי החוק החדש צריך לחדש לה את הרישיון, והחליטו מסיבות שינומקו בכתב שאי-אפשר לחדש את הרישיון, אתה יכול להגיש ערעור.

משה גפני: נכון?

יהודה מונסוניגו: בוודאי.

משה גפני: טוב.

משה גפני: כן, מלאכי.

ישראל מלאכי: היו כמה דברים שלא באו לידי ביטוי.

ישראל מלאכי: נוצר מצב שנוצר עומס על המחלקה שזה עשרות אחוזים.

יהודה מונסוניגו: פי שניים.

ישראל מלאכי: בדיונים לקראת החוק היו כמה דברים שלא באו לידי פתרון.

ישראל מלאכי: נוצר מצב שכתוצאה מהחוק הזה ייווצר עומס של 2,000 עמותות נוספות.

ישראל מלאכי: על המחלקה, שזה עשרות אחוזים.

ישראל מלאכי: גם 400 בשנה - - -

יהודה מונסוניגו: זה 100%, פי שניים.

ישראל מלאכי: לא פעם קבל יושב-ראש הוועדה על משך הזמן שנדרש היום לעמותות לקבל אישור ניהול תקין.

ישראל מלאכי: היו לנו כמה הצעות.

ישראל מלאכי: הצעה אחת, כמו שנותנים ניהול תקין זמני, סעיף 46 זמני עם הגשת הבקשה.

ישראל מלאכי: כלומר, עמותה שתגיש בקשה, ועל-פי מטרות העמותה היא עמותה ציבורית וזכאית עקרונית לסעיף 46, אז במקביל לתהליך הבדיקה יהיה לה סעיף 46 זמני.

משה גפני: למה צריך את זה?

ישראל מלאכי: כדי לקצר את התהליכים.

ישראל מלאכי: יושב-ראש הוועדה נזף במחלקה כמה וכמה פעמים, שלוקח להם - - -

משה גפני: לא נזפתי באף מחלקה, דרשתי.

משה גפני: דרשתי גם מהשר וגם ממנהל רשות המסים תוספת של כוח אדם, בגלל - - -

ישראל מלאכי: במהלך השנים הדברים השתפרו.

ישראל מלאכי: יחד עם זאת, עדיין מחכים לא מעט זמן, בגלל שזה תהליך.

משה גפני: אז מה אתה מבקש עכשיו?

ישראל מלאכי: כמו שיש ניהול תקין זמני, היום עמותה שנרשמת מקבלת קודם כול ניהול - - -

משה גפני: אבל אתה לא צריך את זה.

טמיר כהן: הוא מדבר על עמותות חדשות.

משה גפני: אה, אתה לא מדבר על המקרה הזה.

ישראל מלאכי: אני מדבר על עמותות חדשות.

ישראל מלאכי: במקביל, להאריך את התוקף של כל אישור ואישור, שבמקום שלוש שנים זה יהיה חמש או שש שנים, ואת העמותות ההיסטוריות לפרוש על הרבה יותר מאשר שנה, כי גם 400 – כמה חידושים אתה מחדש בשנה?

יהודה מונסוניגו: משהו כמו אלף.

ישראל מלאכי: אז להוסיף לכוח האדם הנוכחי 40% עבודה בלי תוספת כוח אדם, אז אפשר לעשות את המטלה גם על-ידי הקלה על האלף.

ישראל מלאכי: אם יהודה ייתן חידוש לחמש שנים זה יתפרש יותר.

ישראל מלאכי: זה יקל גם על העמותות החדשות, גם על העמותות הקיימות וגם על העמותות ההיסטוריות.

ישראל מלאכי: זה ייצר רצף של הקלות, וכך תוכל להחיל גם את הסמכויות החדשות וגם לתת מענה לעמותות.

משה גפני: תודה.

יהודה מונסוניגו: אנחנו מתכוונים לשבת ולתכנן את הטיפול בגופים האלה, לעשות עבודת מטה מסודרת.

יהודה מונסוניגו: יש כמה רעיונות.

יהודה מונסוניגו: יכול להיות שחלק מהתיקים יטופלו במשרדים אחרים של רשות המסים, יכול בהחלט להיות שיהיה תגבור של כוח אדם.

יהודה מונסוניגו: אנחנו לא מתכוונים לשבת בחיבוק ידיים ולחכות לסוף 2014 ופתאום הבלון הזה יתפוצץ לנו בפנים, בשום פנים ואופן לא.

יהודה מונסוניגו: זה אחד.

יהודה מונסוניגו: שתיים, לגבי הרעיון לתת סעיף 46 ללא בדיקה - אני חושב שזה לא רציני, עם כל הכבוד.

יהודה מונסוניגו: מדובר בסעיף תקציבי, מדובר בעלויות תקציביות שרק הולכות וגדלות.

יהודה מונסוניגו: לדבר את האוזן, העלות של סעיף 46 גדלה פי שניים מ-2003 עד 2009, מ-125 מיליון ל-246 מיליון.

משה גפני: זה הכול?

משה גפני: אתה יודע כמה נחסך לתקציב המדינה מאז?

טמיר כהן: מהתרומות.

משה גפני: לא תרומות.

משה גפני: המדינה יצאה מתקציבים.

יהודה מונסוניגו: והעליות של סעיף 9(2) - - -

משה גפני: מבחינת תקציב המדינה זה חיסכון עצום.

יהודה מונסוניגו: להיפך, עיני לא צרה.

יהודה מונסוניגו: אני חושב שהמגזר השלישי הוא חשוב מאוד בחברה דמוקרטית, הוא תורם המון.

יהודה מונסוניגו: זו לא הבעיה.

יהודה מונסוניגו: אבל יש פה עלויות שהולכות וגדלות.

יהודה מונסוניגו: כשאתה מקבל סעיף 46 זה שער לעוד הרבה דברים: להטבות מס במיסוי מקרקעין, לזה שאתה בכלל פותח תיק ומבקש סעי 9(2).

יהודה מונסוניגו: נכון לשנת 2099 העלויות של כל סל ההטבות שמקבל מוסד ציבור שנהנה ממלוא ההטבות זה 900 מיליון שקל לפחות, בהערכה מינימלית.

יהודה מונסוניגו: אנחנו מניחים שזה הרבה יותר מזה.

יהודה מונסוניגו: אז צריך לדעת שלתת סתם ככה סעיף 46 ולהגיד לנו לבדוק את הגוף בינתיים – זה לא רציני.

משה גפני: להאריך את המועד, כמו שהוא מציע?

יהודה מונסוניגו: בשלב זה אנחנו לא מוכנים לזה.

יהודה מונסוניגו: כאן אני פונה אליכם: אם היה דין ודברים אמיתי ורציני לגבי המבניות של המגזר השלישי - המגזר השלישי לא יודע למפות את עצמו, לא יודע לסווג את עצמו.

אוריאל לדרברג: נשב אתך.

יהודה מונסוניגו: בבקשה.

יהודה מונסוניגו: אני כבר ישבתי - - -

משה גפני: לא הבנתי לאן אנחנו מתפתחים עכשיו.

יהודה מונסוניגו: כבודו, פעם דיברו על צבא קטן וחזק.

משה גפני: כן.

משה גפני: קטן, יעיל וזריז, אמר ברק.

יהודה מונסוניגו: אז אנחנו לא שם.

יהודה מונסוניגו: המגזר השלישי כל כך מבוזר, כל כך - - -

משה גפני: הממשלה לדורותיה אשמה בזה.

יהודה מונסוניגו: בסדר.

יהודה מונסוניגו: יש תהליך של הפרטה של שירותים חברתיים, כבודו צודק.

יהודה מונסוניגו: אבל כרגע המצב הוא שכל הרשויות שמתעסקות במגזר השלישי - - -

משה גפני: מה זה רלוונטי עכשיו?

יהודה מונסוניגו: אם היום אתה רוצה לשפר רגולציה או לצמצם רגולציה – ואני בעד - אני לא חושב שבכלים האלה.

יהודה מונסוניגו: יש כלים אחרים, יש תוכניות מגירה, אבל בסופו של דבר צריך הידברות, צריך לשבת עם נציגים.

יהודה מונסוניגו: הראינו להם רעיונות שלנו, אני גם מוכן לשבת עם כבודו ולהציג רעיונות שעלו, שאני חושב שהם טובים לכולם.

יהודה מונסוניגו: אבל אני אומר שאם רוצים לייעל את הרגולציה ולצמצם אותה, ואנחנו בעד, זה דורש שינוי מבני מסוים, דורש התייחסות אחרת.

יהודה מונסוניגו: זה לא על רגל אחת.

משה גפני: אני מציע שתקבעו פגישה, יהודה מונסוניגו אדם נחמד.

משה גפני: הולך להיות תהליך.

משה גפני: אציע לפצל את החוק.

משה גפני: התהליך הזה יהיה בעיצומו.

משה גפני: נבוא בדברים עם המחלקה, ואני מציע שגם אתם תהיו בעניין הזה.

משה גפני: בסופו של דבר אתם מקבלי השירות.

משה גפני: אני מציע שתהיה הידברות.

משה גפני: אני לא אומר שכל מה שאתם מציעים צריך לקבל ולא כל מה שאתם מציעים צריך להטיל וטו.

משה גפני: צריך לשמוע את הדברים, צריך לייעל את זה.

משה גפני: המחלקה הזאת הופכת להיות מחלקה גדולה מטבע הדברים, בגלל שיש הפרטות.

משה גפני: בגלל שהמדינה יוצאת יותר ויותר משירותים חברתיים ומנושאים שהם רווחה, בריאות, דת, ספורט וכל הדברים שנלווים לעניין, ממילא אנשים מקבלים תרומות ומבקשים את הסיוע של המדינה בפטור ממס על תרומות ולכן התקציב הזה גדל.

משה גפני: דווקא הייתי בטוח שהוא גדל יותר, משום שאם אני בוחן – עברתי כבר 23 תקציבי מדינה - התקציבים של השירותים החברתיים והתקציבים החברתיים בכלל צומצמו לאין ערוך ממה שהיה פעם.

משה גפני: אבל זה המצב, ולכן צריך את הדיאלוג הזה.

משה גפני: אני מציע שנתחיל ב-31 בדצמבר 2015, לא 2014.

משה גפני: לא תוכלו לעמוד בזה, תאמין לי.

יהודה מונסוניגו: כבודו, זה שנתיים וחצי.

יהודה מונסוניגו: לא נוכל.

משה גפני: למה?

משה גפני: אתה כבר נמצא בתהליך הזה.

משה גפני: לא תוכל לעמוד בזה.

יהודה מונסוניגו: אני לא יודע אם אני יכול לעמוד מחר במבחנים של טענת חוסר שוויון.

משה גפני: איזה חוסר שוויון?

יהודה מונסוניגו: יש גופים שכל שלוש שנים מגישים בקשה לחידוש ויש גופים שיש להם אישור היסטורי משנת 1991.

יהודה מונסוניגו: לא אוכל לעמוד בטענה כזאת.

משה גפני: לא הבנתי.

משה גפני: נכון להיום אתה לא מחדש להם בכלל.

יהודה מונסוניגו: אבל אם אני קוטם לקבוצה הראשונה בסוף 2014, זה אומר שיש להם שנתיים וחצי.

יהודה מונסוניגו: זה די והותר.

טמיר כהן: היושב ראש אמר 2015.

יהודה מונסוניגו: אני מבקש 2014.

ליאת גרבר: התזכיר הזה פורסם כבר ב-2011.

ליאת גרבר: העמותות יכולות להתחיל להתארגן.

יהודה מונסוניגו: שנתיים וחצי זה די והותר.

משה גפני: אז מה אם פורסם?

יהודה מונסוניגו: אני רוצה להתחייב על דבר אחד, ואני מקווה שזה יניח גם את דעתך.

יהודה מונסוניגו: אם יש גוף שכרגע נמצא בתהליך פירוק והתחיל תהליך הבראה, ובא אליי ואומר לי: תחדש לי אישור סעיף 46; או שאומר לי: תן לי לראשונה 24 – אני לא יכול לפקוד עוון אבות על בנים.

יהודה מונסוניגו: אני מסתכל על השנתיים האחרונות, ואם אני רואה שהגוף נורמטיבי כן אחדש לו את האישור.

יהודה מונסוניגו: מה שאני מנסה להגיד זה שאם יש גוף שחושש - אנחנו בודקים את השנתיים האחרונות ואם אנחנו לא רואים בעיות עקרוניות נחדש את האישור הזה.

יהודה מונסוניגו: לכן אני חושב שזה סביר וזה נכון.

יהודה מונסוניגו: זה גם לא יהיה מידתי להאריך את זה, להתחיל ב-2015.

יהודה מונסוניגו: תבינו גם אותנו, אנחנו צריכים לתת דין וחשבון גם לגופים אחרים.

משה גפני: מי זה הגופים?

יהודה מונסוניגו: אתה לא אוהב שאני אומר את זה, אבל יש עוד גופים שאנחנו צריכים לתת להם דין וחשבון על מה שאנחנו עושים.

משה גפני: מי זה הגופים?

יהודה מונסוניגו: מבקר המדינה.

משה גפני: אולי נרחיב קצת בעניין מבקר המדינה.

משה גפני: מבקר המדינה יכול לבקר אותך רק על דבר אחד – אם החוק אומר שאתה צריך לעשות א' ואתה עושה ב' או אם החוק אומר שאתה צריך לעשות א' ואתה לא עושה.

משה גפני: על זה הוא יכול לבקר אותך.

משה גפני: הוא לא יכול לבקר את המחוקק.

משה גפני: היום החוק אומר שאינך רשאי לקחת מהעמותות ההיסטוריות אישורים.

יהודה מונסוניגו: אני יכול לפנות לשר האוצר.

יהודה מונסוניגו: לא רציתי לעשות את זה בצורה הזאת.

משה גפני: מה שאתה יכול לעשות זה להביא תיקון חקיקה, ואת זה עשית.

משה גפני: עכשיו הביקורת של מבקר המדינה היא עלי.

משה גפני: אני יושב-ראש ועדת הכספים, החוק אושר במליאת הכנסת בקריאה ראשונה – למה אני מעכב אותו.

משה גפני: הוא יכול להעביר עלי ביקורת, וזה בסדר.

משה גפני: אתה את שלך עשית, אתה זך וטהור, אתה יכול להגיע ליום כיפור והכול בסדר.

משה גפני: עכשיו לי יש עסק עם מבקר המדינה.

משה גפני: אני צריך להחליט האם אני מקדם את החוק הזה לקריאה שניה ושלישית, ואני אומר שמכיוון שיש כאן אי-שוויון צריך לתקן את החוק ולומר שאין יותר עמותות היסטוריות, כולם יהיו חייבים בעניין של אישור.

משה גפני: הסכמתי.

משה גפני: אם היינו בוחנים את זה יותר יכול להיות שהיינו בוחנים גם את הנושא ההיסטורי.

משה גפני: עכשיו יש לי שאלה טכנית, היא לא שאלה עקרונית.

משה גפני: בעיקרון, קיבלנו את העניין הזה שבו גם העמותות ההיסטוריות יידרשו להביא אישור, כמו עמותות חדשות.

משה גפני: השאלה היא האם 400 הראשונים יצטרכו להביא את הרישיון בתוך שנתיים וחצי - או אפילו קצת פחות, אנחנו נמצאים בכל אופן לקראת סוף יולי ועד שזה יאושר בכנסת, אנחנו מדברים על שנתיים וכמה חודשים.

משה גפני: אלה עמותות שלא נדרשו על-פי החוק להגיש אישורים ולהביא את כל הניירת הזאת – או שאנחנו נותנים להם יותר זמן.

משה גפני: דעתי היא שצריך לתת להם יותר זמן.

משה גפני: עזוב את מבקר המדינה, אני לא מבקש ממך אישור.

משה גפני: אני רק מידבר אתך, אני מנהל אתך דיאלוג.

משה גפני: לא אתה מחליט בעניין הזה.

משה גפני: אתה יודע מה?

משה גפני: אפשר שנעשה את זה לשלוש שנים – מהיום שזה יאושר שלוש שנים.

משה גפני: אז זה לא יהיה 31 בדצמבר, זה יהיה 1 באוגוסט 2015.

יהודה מונסוניגו: האבחנות שלך לגבי מבקר המדינה מקובלות עלי.

יהודה מונסוניגו: אתה צודק, אתה לא חייב לו דין וחשבון זה נכון.

משה גפני: אני חייב כן.

משה גפני: אני תומך במבקר המדינה.

יהודה מונסוניגו: אני באמת אומר, כאיש מקצוע, כמי שבודק דוחות, שאני חושב שזה לא מידתי לתת את הגרייס של שלוש וחצי שנים.

יהודה מונסוניגו: לא צריך את זה, כבודו.

משה גפני: שלוש שנים.

משה גפני: צריך.

יהודה מונסוניגו: שלוש שנים.

יהודה מונסוניגו: אני אומר לך שלא צריך.

משה גפני: אל תתעקש.

משה גפני: שלוש שנים, כמו עמותה קיימת.

משה גפני: תשמע פעם לעצה של מישהו אחר, שלוש שנים זה בסדר.

משה גפני: הלאה.

יהודה מונסוניגו: ברשותך, נצטרך לחשוב על זה.

משה גפני: טוב, תחשבו.

משה גפני: אנחנו מקבלים את העיקרון, עכשיו זו התעקשות לא רצינית.

ליאת גרבר: זה יוצא באמצע שנת מס.

משה גפני: אפשר להגדיל את הסכום של 7.5 מיליון?

משה גפני: אנשים פנו אליי.

יהודה מונסוניגו: יש לזה עלויות תקציביות.

יהודה מונסוניגו: האמן לי, כבודו, התקרה הכי חשובה היא התקרה הקטנה, שם זה החידוש היפה.

שגית אפיק: בעצם עם העדכון זה כבר יותר - 7.7 מיליון שקלים.

שגית אפיק: אז אולי לא כדאי ללכת על סכום שהוא לא כל כך מעודכן אלא בכל מקרה לקבוע את הסכום היותר מעודכן ולעגל אותו.

יהודה מונסוניגו: זה עולה כסף.

משה גפני: אתה אחראי על הכסף במדינה?

משה גפני: האנשים שמקבלים את האישור שלכם הם אנשים שעושים מלאכת קודש.

יהודה מונסוניגו: עשינו בדיקה על התרומות הקטנות, כמה תעלה לנו המדרגה הקטנה.

יהודה מונסוניגו: גילינו שהעלות נמוכה מאוד, כי אנשים לא תורמים סכומים כאלה.

יהודה מונסוניגו: מתי בן-אדם מטריח את עצמו לפקיד שומה כדי להגיד שהוא תרם 400 שקל?

יהודה מונסוניגו: אבל אנחנו באמת מחויבים.

יהודה מונסוניגו: כרגע היינו בדיון על נכסי נספי שואה ובשמחה נתנו פטור ממס.

יהודה מונסוניגו: לא צריך להציג אותנו כמרובעים.

יהודה מונסוניגו: המערכת שקראנו עליה בעיתון - - -

משה גפני: מה זה קראתם?

משה גפני: אתם כתבתם, אני קראתי.

יהודה מונסוניגו: כבודו קרא ואנחנו כתבנו.

יהודה מונסוניגו: זו יוזמה שלנו, מאה אחוז שלנו, רעיון שלנו.

יהודה מונסוניגו: אנחנו מנהלים דיאלוג עם המגזר השלישי ושולחן עגול בממשלה, אבל זה רעיון שלנו.

משה גפני: אני הולך לפרק אותו.

משה גפני: מה זה השולחן העגול בממשלה?

יהודה מונסוניגו: סליחה, של מנהל אגף התכנון במשרד ראש הממשלה.

יהודה מונסוניגו: זה שולחן של המגזר השלישי, הבין-מגזרי.

יהודה מונסוניגו: אז אני אומר שעשינו דברים.

משה גפני: אז על איזה סכום נדבר עכשיו?

יהודה מונסוניגו: את התקרות כבר קבענו.

משה גפני: מה פירוש המילה "קבענו"?

משה גפני: גם אני צריך לאשר את זה.

יהודה מונסוניגו: אין לנו כוונה לשנות את התקרות.

אוריאל לדרברג: אדוני היושב-ראש, אין פה תיקון בהעלאת המקסימום, כי בהוראת השעה זה 7.7 מיליון שקלים.

אוריאל לדרברג: הם רוצים לקבוע בחוק 7.5?

אוריאל לדרברג: צריך להעלות את זה.

אוריאל לדרברג: אם באמת רוצים להיטיב וכבר מביאים את זה לחקיקה כדי לקדם את התרומה, צריך להעלות.

אוריאל לדרברג: כיום יש כבר 7.7 מיליון, אין פה שום חידוש בתקרה.

ליאת גרבר: אנחנו חושבים שהאישור באמצע שנת מס הוא בעייתי.

ספי זינגר: בגלל שכל החוק מוכוון לתום שנת המס, אנשים יכולים לכוון את ההתנהגות שלהם, איך הם תורמים.

ספי זינגר: כשיש אישור למוסד, הם מניחים שזה עד תום שנת המס, כי כך זה גם יהיה.

ספי זינגר: אז אם אנחנו קוטמים את זה באמצע, שלוש שנים מיום פרסום החוק - - -

שגית אפיק: אולי צריך לחשוב על מודל אחר לסעיף הזה ולא ללכת על מודל של קטימה אלא על מודל של הגשת בקשה לחידוש.

ספי זינגר: זה אותו דבר.

שגית אפיק: זה לא אותו דבר, משום שממילא אתה אומר שמהרגע שהם הגישו, אם אתה לא מסיים את הבדיקה שלך, תיתן להם אישור זמני.

יהודה מונסוניגו: כן, אבל את יוצרת עלי עומס מנהלי שאני לא יכול לעמוד בו.

שגית אפיק: אני משאירה לך - - -

יהודה מונסוניגו: אני לא יכול לקבל קרוב ל-2,000 גופים בשנה במכה אחת ולהתחיל לחלק לכולם אישורים זמניים כי אני לא עומד בזה.

שגית אפיק: אשאיר לך בחמישה חלקים, שבכל אחד 400, אבל לפי בקשות.

שגית אפיק: אני חושבת שזה יקל עליך.

משה גפני: יש פה שתי סוגיות: סוגיה אחת זה הזמן והסוגיה השניה היא של תקרת הסכום.

אוריאל לדרברג: אני חושב שאת כל נושא הסמכויות הנוספות כדאי להוציא מהחוק.

יהודה מונסוניגו: כן.

שגית אפיק: זה ברור.

משה גפני: אני חושב שצריך יותר זמן.

משה גפני: ספי אומר שאם זה באמצע שנת המס אז יש בעיה.

יהודה מונסוניגו: לפי ההצעה של כבודו.

יהודה מונסוניגו: כרגע אין בעיה.

ספי זינגר: אנחנו מסכימים לשלוש שנים מיום 5 בדצמבר 2011, שזה היה מועד הצעת החוק.

משה גפני: מועד הצעת החוק?

משה גפני: יש פה הצעות חוק שנמצאות פה משנת 1948.

משה גפני: אני מדבר על שתי סוגיות: סוגיה אחת היא המועד והסוגיה השניה היא גובה התקרה.

משה גפני: גובה התקרה - אתם לא מביאים שום הטבה.

משה גפני: היום, על-פי הוראת השעה, הסכום הוא 7.7 מיליון.

יהודה מונסוניגו: אז היינו בהוראת שעה שנתיים, אבל לפני כן קפצנו מ-4.2 מיליון.

משה גפני: יפה.

משה גפני: רק בזמן שלי אתם לא קופצים.

משה גפני: לכן אני מציע שזה יהיה 9 מיליון.

ליאת גרבר: אבל אנחנו מדברים עכשיו על הוראת קבע.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אני מציע שזה יהיה 9 מיליון, ונסיים את המועד בסוף 2014.

יהודה מונסוניגו: אני מציע שכרגע נשאיר את זה על 2014 ובנושא התקרות נדון כשנדון בהמשך ההצעה.

יהודה מונסוניגו: כבודו יחליט, אבל אני רוצה להציע ככה.

יהודה מונסוניגו: בואו ניצמד למדרגות האלה, הן בכל זאת בשורה יפה מאוד.

יהודה מונסוניגו: הן נקבעו לאחר בחינה, בדיקה וכל האישורים ובסיכום עם ראש הממשלה.

יהודה מונסוניגו: זה לא נעשה על רגל אחת.

משה גפני: רק נשים את זה בקונוטציה הנכונה, נראה לי שכל הזמן יש בינינו דיאלוג לא נכון.

משה גפני: אתה רואה את ראש הממשלה ואת רואה את השולחן העגול במשרד ראש הממשלה, אתה רואה את משרד האוצר וכו'.

משה גפני: אתה מנהל שם דיונים מקצועיים.

משה גפני: העולם לא מסתיים שם.

משה גפני: אני מודיע לך שבחוק הזה אין בשורה.

משה גפני: למה אין בשורה?

משה גפני: מכיוון שהמגזר השלישי לא מקבל תוספת לגובה התרומות, מכיוון שגם היום זה 7.7 מיליון.

משה גפני: עם מה אנחנו, ועדת הכספים, עוד באים כשאנחנו עומדים מול הציבור?

משה גפני: אנחנו באים עם גזירה חדשה.

משה גפני: יש 1,900 עמותות, שלא נדרשו להביא אישורים ועכשיו אנחנו מחייבים להביא אישורים.

יהודה מונסוניגו: אבל יש גם אותה כמות של עמותות שאומרות שאנחנו מפלים אותן לרעה.

משה גפני: אבל אתה לא מקשיב לי.

משה גפני: אנחנו הולכים לעשות פה דבר שאין בו בשורה.

משה גפני: כלום.

משה גפני: אנחנו באים כדי למנוע אפליה.

ליאת גרבר: אנחנו עושים הוראת קבע.

ליאת גרבר: זו בשורה גדולה מאוד.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: לכי תסבירי את זה לבעל עמותה שצריך לשלם משכורות לעובדים שלהם.

משה גפני: בסדר, זו הבשורה – שזו לא הוראת שעה אלא הוראת קבע.

משה גפני: את זה גפני הצליח לעשות, כיושב-ראש ועדת הכספים.

משה גפני: מה עוד הצלחתי לעשות?

משה גפני: כשאני לא הייתי הגדילו את גובה התרומה מ-4 מיליון שקלים ל-7.5 מיליון שקלים.

משה גפני: מה אני עשיתי?

משה גפני: הקטנתי את זה מ-7.7 מיליון ל-7.5 מיליון.

יהודה מונסוניגו: כבודו, אם אתה מאשר את ההצעה כמו שהיא עכשיו אתה מביא בשורה מדהימה.

משה גפני: תגיד לי מה.

משה גפני: אני הולך עכשיו לבחירות, מה אני אומר לאנשים?

יהודה מונסוניגו: היום יש עמותות שעוסקות בפנייה למעבידים, לוועדים גדולים, ומציעים רשימה של עמותות.

יהודה מונסוניגו: מציגים את זה ליושב-ראש הוועד ואומרים לו: מה דעתך שכל עובד יתרום – נכון למצב המשפטי היום – 35 שקלים בחודש?

יהודה מונסוניגו: זה מה שנקרא מיקרו תרומה, זה לתת מקור הון חדש ויציב לעמותות, בגלל זה גם פיתחנו את המערכת שקראת עליה בעיתון.

יהודה מונסוניגו: הבשורה שלך היא שעכשיו אנחנו יורדים ל-180 שקלים.

יהודה מונסוניגו: איש הייטק אולי יכול לתרום 35 שקלים בחודש, אבל אנחנו רוצים שעובדים אחרים יוכלו לתת 15 שקלים בחודש.

יהודה מונסוניגו: אז זו כן בשורה, זה בשורה יפה.

יהודה מונסוניגו: חוץ מזה שהרחבנו את יכולת הפנייה למעבידים בפוטנציאל של עוד 6,000 מעבידים.

יהודה מונסוניגו: זאת אומרת, אם עד לאחרונה דרשנו שמעביד יוכל לנכות דרך תלוש השכר לעובדים רק אם יש לו 200 עובדים, עכשיו הרחבנו את זה למעביד שיש לו 50 עובדים.

משה גפני: המחלקה שלך אמורה לקבל פרס ישראל.

יהודה מונסוניגו: לא, לא צריכה לקבל פרס ישראל.

משה גפני: זה לא בחוק.

משה גפני: בחוק יש רק דבר אחד: שהעמותות ההיסטוריות צריכות להביא אישורים עכשיו ואני לא מעלה את סכום התרומות.

משה גפני: זה המצב בחוק.

משה גפני: מה אני עושה?

משה גפני: על מה אני מקבל משכורת?

יהודה מונסוניגו: אני באמת חושב שזו הצעה יפה מאוד.

משה גפני: טוב, בואו נפצל את זה, נדבר עד מחר ונחליט.

שגית אפיק: אז אתה רוצה להצביע רק על הפיצול עכשיו?

משה גפני: תקראי את הדברים שעליהם מדובר ונבוא בדברים אתם.

משה גפני: תהיו גמישים.

יהודה מונסוניגו: כבודו, סעיף 2 שאנחנו משאירים עכשיו בחוץ, באמת כואב לי על זה.

יהודה מונסוניגו: ברמה האישית.

יהודה מונסוניגו: מה בסך הכול ביקשנו פה?

יהודה מונסוניגו: מה, אני פקיד מס בזימבבואה?

יהודה מונסוניגו: מאיפה אני בא?

יהודה מונסוניגו: אני פקיד מס של ממשלת ישראל, למה אתם מפחדים ממני?

יהודה מונסוניגו: אין לי סמכות לבטל אישור?

יהודה מונסוניגו: על מה אנחנו מדברים?

שגית אפיק: יהודה, בוא נעבור על הסעיפים לאט לאט.

שגית אפיק: בסדר?

שגית אפיק: "הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 188) (תרומה למוסד ציבורי), התשע"ב-2011.

שגית אפיק: תיקון סעיף 46.

שגית אפיק: 1.

שגית אפיק: בפקודת מס הכנסה (להלן – הפקודה), בסעיף 46 – (1) בסעיף קטן (א) – האמור בו יסומן כפסקה "(1)", ובה, במקום הרישה עד המילים "לקרן לאומית" יבוא "אדם שתרם בשנת מס פלונית סכום העולה על 180 שקלים חדשים לקרן לאומית".

שגית אפיק: היום הסכום הוא 400 שקלים, נכון?

שגית אפיק: אתם מתקנים את זה ל-180.

יהודה מונסוניגו: נכון.

שגית אפיק: "ובמקום הקטע החל במילים "מההכנסה החייבת של הנישום באותה שנה" עד המילים "לפי הנמוך מביניהם" יבוא "מההכנסה החייבת של הנישום באותה שנה, או על 7.5 מיליון שקלים חדשים".

שגית אפיק: עדיין לא הגענו להסכמה לגבי הסכום.

שגית אפיק: היום זה עומד על 7.8 מיליון.

שגית אפיק: זה הסכום שהיה עד שנת 2010.

יהודה מונסוניגו: כן.

שגית אפיק: "(ב) אחרי פסקה (1) יבוא" – כרגע נשאיר את זה בצד.

שגית אפיק: תיכף נראה אם חוזרים לזה.

שגית אפיק: אני עוברת לסעיף (4), עמוד 233: "סעיף קטן (ב) – בטל".

שגית אפיק: סעיף קטן (ב) קובע היום: הסכומים שבסעיף קטן (א) יתואמו בכל שנת מס בהתאם לשיעור עליית המדד, מן המדד שפורסם בחודש אוגוסט שלפני שנת המס ועד המדד שפורסם בחודש אוגוסט של שנת המס.

שגית אפיק: הסכום המזערי שהוגדל כאמור יעוגל לסכום הקרוב שהוא מכפלה של 10 שקלים חדשים".

שגית אפיק: קראתי מה שמבוטל.

שגית אפיק: הסעיף הזה בטל ובמקומו תבוא הצמדה לתקרה.

יהודה מונסוניגו: הוא בטל, וגם זו בשורה.

משה גפני: מה הבשורה פה?

שגית אפיק: תהיה הצמדה לתקרת ההכנסה, זו הצמדה יותר מוצלחת.

יהודה מונסוניגו: מינואר ולא מאוגוסט.

יהודה מונסוניגו: אתה נותן ודאות לתורם כבר מינואר.

יהודה מונסוניגו: הוא יודע בדיוק - - -

שגית אפיק: העדכון יהיה מהיר יותר.

משה גפני: זו בשורה, אבל לא מספיק.

שגית אפיק: אני עוברת לסעיף 2 בעמוד 234 להצעת החוק.

שגית אפיק: "2.

שגית אפיק: בכותרת חלק ו'1 לפקודה, במקום "והנחות סוציאליות" יבוא "הנחות סוציאליות וסכומי תרומה מוכרים".

שגית אפיק: זה לצורך ההצמדה לתקרת ההכנסה.

שגית אפיק: תיקון סעיף 120א, שמדבר על ההצמדה הזו.

שגית אפיק: "3.

שגית אפיק: בסעיף 120א לפקודה, אחרי ההגדרה "הנחות סוציאליות" יבוא: "סכומי תרומה מוכרים" – הסכומים הנקובים בסעיף 46(א)(1);" יהודה, אתה מתפרש עכשיו על כל הפקודה עם התיקונים האלה, לא רק סעיף 46.

שגית אפיק: זה הגדרות לעניין העדכון.

שגית אפיק: הוא נכנס גם לסעיף 120(א), שזו ההצמדה האחרת שתיעשה החל ב-1 בינואר.

ליאת גרבר: ההצמדה תהיה כמו כל ההצמדה בפקודה ולא הצמדה מיוחדת באוגוסט, כי היא פוגעת בוודאות של התורמים היום.

משה גפני: נהיה פה גם משהו רע?

שגית אפיק: לא.

שגית אפיק: זו הטבה.

יהודה מונסוניגו: אתה בא לעובד ואומר לו שהמינימום שהוא יכול לתרום זה 180 שקלים, לצורך הדוגמה.

יהודה מונסוניגו: עד אוגוסט עלה המדד ופתאום התקרה עלתה.

יהודה מונסוניגו: אבל הוא תרם פחות – הוא תרם 180 שקלים והתקרה עלתה ל-250 שקלים למשל.

יהודה מונסוניגו: עד שהמערכות הממוכנות של המעבידים יתעדכנו יכול להיות מצב שהוא נפל בין הכיסאות.

יהודה מונסוניגו: אז למה לתת את המדד הזה באוגוסט?

יהודה מונסוניגו: בואו ניתן אותו בינואר, כמקובל בפקודת מס הכנסה בכל קשת הנושאים.

משה גפני: כל הכבוד.

משה גפני: אתה הולך להופיע עכשיו בכל פקודת מס הכנסה.

משה גפני: בכל דבר יגידו: פה זה סעיף מונסוניגו.

שגית אפיק: "4.

שגית אפיק: תיקון סעיף 120ב.

שגית אפיק: בסעיף 120ב(א) לפקודה, אחרי "ונקודת קצבה" יבוא "וסכומי התרומה המוכרים".

שגית אפיק: 5.

שגית אפיק: תחילה והוראת מעבר.

שגית אפיק: תחילתו של חוק זה ביום ו' בטבת (1 בינואר 2012), ואולם תחילתו של סעיף 46(א)(1) לפקודה, כנוסחו בסעיף 1(1)(א) לחוק זה, וביטולו של סעיף 46(ב) לפקודה, כאמור בסעיף 1(4) לחוק זה, ביום כ"ה בטבת התשע"א (1 בינואר 2011).

שגית אפיק: " זה עניין הגדלת הסכומים והקטנתם, שזה יחול החל משנת 2011 משום, שכפי שציינתם פה פעמים רבות, הצעת החוק הזו פורסמה ב-2011 ולכן אנשים רבים הסתמכו על הסכומים שהיו.

יהודה מונסוניגו: צריך לעדכן את זה.

יהודה מונסוניגו: לא נוכל לחיות עם זה.

אוריאל לדרברג: אנשים מזדכים על מס שנה אחרי זה.

יהודה מונסוניגו: עושים את זה בתיאום מס אצל פקיד שומה גם בשנה השוטפת, עושים את זה דרך מעביד בשנה השוטפת.

יהודה מונסוניגו: אי-אפשר עכשיו, כשחצינו את המחצית הראשונה של השנה, לתקן את זה רטרואקטיבית ל-2011.

אוריאל לדרברג: תעשה את זה 2011 למי שעוד לא הגיש.

אוריאל לדרברג: מי שהגיש - - -

יהודה מונסוניגו: זה לא עובד ככה, אתה יוצר הסדר מפלה.

יהודה מונסוניגו: זה נראה לך הגיוני?

אוריאל לדרברג: אז תשאיר 2011.

יהודה מונסוניגו: תעזור לי לעזור לך, אל תטיל עלי עבודה שבסופו של דבר רק תכביד ותפגע דווקא בגופים הנורמטיביים.

יהודה מונסוניגו: תן לי את היכולת לטפל בך.

יהודה מונסוניגו: נחיל את זה מ-2012 ואילך, לא מ-2011.

יהודה מונסוניגו: מה שהיה היה.

שגית אפיק: היושב-ראש רוצה שזה יהיה ב-2011.

יהודה מונסוניגו: יש לנו בעיה, כבודו.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אני לא מתעלם מהבעיות שלכם, אבל זה מה שאני מבקש.

משה גפני: בסוף נגיע להסכמות.

שגית אפיק: "5(ב) אושר או נקבע מוסד ציבורי לפי סעיפים 43 או 46 עד 46ג לפקודה, כנוסחם לפני תחילתו של חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (תיקון מס' 65), התשמ"ד–1984‏, או נקבע מוסד ציבורי לפי סעיף 46(א) לפקודה, כנוסחו לפני פרסומו של חוק זה, ותוקף האישור או הקביעה כאמור (להלן – הקביעה), אינו מוגבל בזמן, תעמוד הקביעה בתוקפה על אף הוראות סעיף 46(א)(2) לפקודה, כנוסחו בסעיף 1(1)(ב) לחוק זה, עד המועד כמפורט להלן, לפי העניין:" אני מציעה שהמודל פה יהיה קצת אחר, גם בגלל הבעיה שנוצרה לגבי השנתיים וחצי וגם כדי לנסות לראות איך פותרים את סעיף 1(1)(ב) בעמוד הראשון, שאמרת שהיית רוצה שייכנס.

יהודה מונסוניגו: אני עושה את זה מנהלתית, רק חשבתי שכדאי שזה יהיה בחוק.

יהודה מונסוניגו: אבל זה לא ייהרג ובל יעבור.

שגית אפיק: אני מבינה שאתה רוצה שזה ייכנס לחוק.

יהודה מונסוניגו: אני חוזר ואומר שזה לא ייהרג ובל יעבור מבחינתי.

שגית אפיק: גם מה שאני מציעה זה לא ייהרג ובעל יעבור.

שגית אפיק: אני מציעה שבמקום שהקביעה תעמוד בתוקפה במועדים שקבועים כאן, נקבע מועדים שעד אליהם יצטרכו להגיש את הבקשה לחידוש.

שגית אפיק: ממילא יש לך את הסעיף הזה שאומר שברגע שאתה קובע עומדת הקביעה עד תום שתי שנות מס, וזה נותן לך בדיוק את אותו מודל שאתה ממילא מדבר עליו, שתיתן להם אישור ביניים.

יהודה מונסוניגו: אבל אז אצטרך לטפל בכולם בבת אחת.

יהודה מונסוניגו: אם כולם יגישו בקשה - - -

שגית אפיק: נפריד.

שגית אפיק: יש פה חלוקה לחמש קבוצות.

שגית אפיק: לכל קבוצה נקבע מועד אחר להגשת הבקשה לאישור.

משה גפני: בהיגיון היא צודקת, מכיוון - - -

ליאת גרבר: ומי שלא יגיש?

משה גפני: אנחנו מדברים רק על העמותות ההיסטוריות, לא על עמותות פעילות חדשות.

משה גפני: אנחנו לא יודעים מה יהיה, גם יהודה לא יודע מה יהיה.

משה גפני: אנחנו מדברים 2017, 2018 – אני עוד לא יודע את המועדים שעליהם אנחנו מדברים.

משה גפני: מדובר, כפי שהם הציגו, בכמויות גדולות שהמחלקה תצטרך להתמודד אתן בבת אחת.

משה גפני: אומר יהודה: אין לי בעיה.

משה גפני: יהיה מחסור בכוח אדם או שנצטרך בדיקה בגלל שמדובר בעמותות היסטוריות – יש לי את הסמכות.

משה גפני: אשתמש בסמכות הזאת.

משה גפני: מציעה שגית דבר פשוט – אנחנו קובעים את הקבוצות של 400 מדי שנה.

משה גפני: אתה עמותה היסטורית, שלא היית חייב להגיש, עכשיו אתה חייב להגיש עד המועד הזה.

משה גפני: לא הגשת – אתה מפסיד.

יהודה מונסוניגו: זה גם מה שכתוב היום.

משה גפני: המועד שכתוב בחוק הוא מועד ההגשה.

משה גפני: מועד האישור תלוי בו.

משה גפני: הוא יכול לאשר אותו כעבור חודש, הוא יכול לאשר אותו כעבור שנה.

משה גפני: הוא יכול לאשר אותו בהתאם לנתונים שעומדים לרשותו.

משה גפני: הרי מדובר על תוספת של 40% בשנה.

ליאת גרבר: השאלה היא מתי יפוג האישור.

שגית אפיק: זה בידיים של יהודה.

ליאת גרבר: יהיה אינטרס להגיש כמה שיותר מאוחר, כי מי שהגיש - - -

שגית אפיק: נקבע מועדים.

ליאת גרבר: ומי שלא יגיש, תבטלי לו את האישור מיידית?

שגית אפיק: הוא אומר שהוא ייתן אישור ביניים.

יהודה מונסוניגו: אבל אישור ביניים זה לא הכלל, זה חריג לכלל.

יהודה מונסוניגו: אי-אפשר שאקבל עכשיו אלף ומשהו בקשות לאישור והם יתחילו לנדנד לי מה קורה עם האישור.

משה גפני: לא, אף אחד לא ינדנד לך.

שגית אפיק: חילקת לקבוצות של 400.

ישראל מלאכי: אמרת בפגישה שלנו שעל זה לא תהיה בעיה.

ישראל מלאכי: תאחד את הכול ל-2017 וזה הכול.

יהודה מונסוניגו: מה פתאום?

יהודה מונסוניגו: איך אני אאחד את זה ל-2017?

יהודה מונסוניגו: יש 1,980 גופים.

ישראל מלאכי: תכפיל את - - -

יהודה מונסוניגו: אל תכפיל ואל תבטיח לי כלום.

ישראל מלאכי: אתה אמרת בפגישה שלנו שבנושא של העמותות הישנות תהיה גמיש כמה שיותר מבחינת הזמן, ואפילו דיברת על עשר שנים.

יהודה מונסוניגו: לא, לא דיברתי על עשר שנים.

יהודה מונסוניגו: אל תגיד דברים שלא אמרתי.

יהודה מונסוניגו: אמרתי כרגע שאנחנו יכולים להזיז את זה ב-delay של שנה נוספת, לא מעבר לזה.

משה גפני: אנחנו מציעים שזה יחולק כפי שקבעת - לחמש קבוצות של 400.

משה גפני: מה יקרה ב-31 בדצמבר 2016?

משה גפני: עוד 400 הגישו, אתה לא מצליח לתת להם אישור, מסיבות אובייקטיביות לחלוטין, ואנחנו לא יודעים להתמודד עם העניין הזה.

משה גפני: אנחנו אומרים שיש חקיקה חדשה – צריך להגיש בקשה עד מועד מסוים.

משה גפני: אם עד מועד מסוים לא מגישים בקשה מפסידים את סעיף 46.

משה גפני: אם מגישים במועד שנקבע בחוק לא מאבדים את סעיף 46 אלא אם כן, לאור הבדיקה שלך, מתברר שיש שם בעיות ואתה מבטל את האישור.

ספי זינגר: במה דינם עדיף על עמותה מ-99' נניח, שכל שנתיים היא - - -?

משה גפני: מכיוון שהם לא חייבים.

שגית אפיק: כשתוקן החוק ב-1984 לא מצאו לנכון להחיל את זה עליהם.

ספי זינגר: אתם יוצרים להם עדיפות בתור.

ספי זינגר: הרי יש עמותה מ-2005 שכעבור שנתיים נגמר לה האישור - - -

שגית אפיק: אנחנו רוצים, אבל גם יהודה רוצה ליצור להם עדיפות בתור.

יהודה מונסוניגו: לא, אני לא רציתי.

יהודה מונסוניגו: ממש לא.

שגית אפיק: אחרת יהיה לך צוואר בקבוק.

משה גפני: קודם כול, אני לא יודע מה זאת המילה "עדיפות" בסוגיה הזאת בכלל.

משה גפני: אנחנו הולכים להחמיר עם 1,900 עמותות.

ספי זינגר: רוצים להשוות את מעמדם.

משה גפני: אנחנו הולכים להחמיר על 1,900 עמותות.

משה גפני: אני מדבר בהווה.

יהודה מונסוניגו: כבודו, למה אנחנו מחמירים?

משה גפני: בגלל שזה המצב.

יהודה מונסוניגו: העמותות האלה היו במצב עדיף.

יהודה מונסוניגו: לא מחמירים אתן.

יהודה מונסוניגו: מי שבסדר אין לו מה לפחד.

משה גפני: אני מפחד.

משה גפני: אני הולך ל-1,900 עמותות שעד היום לא היו צריכות להגיש בקשה – לא היו צריכות לשלם לרואה חשבון, לא צריכות לשלם לעורך דין.

יהודה מונסוניגו: כבודו, אני חייב לתקן אותך, הן כן היו צריכות.

יהודה מונסוניגו: זה גוף שחייב להגיש דוחות מבוקרים כי זה מה שדורש ממנו החוק.

שגית אפיק: אבל לא אליך.

יהודה מונסוניגו: גם אלי, לפקיד שומה.

יהודה מונסוניגו: תקשיבו, אני אסביר.

שגית אפיק: למחלקה שלך?

יהודה מונסוניגו: בוודאי.

יהודה מונסוניגו: מה זה משנה?

יהודה מונסוניגו: אם מגישים דוחות מבוקרים לפקיד שומה, אז כבר יש דוחות מבוקרים.

שגית אפיק: אבל אליך לא היו צריכים להגיש.

ליאת גרבר: אפשר היה לבטל את האישור אם היו מגלים שיש ניהול לא תקין.

ליאת גרבר: זה לא שהם חסינים.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אני מצטער, לא למדתי באוניברסיטה, אני לא מבין.

משה גפני: בואו נמשיך.

משה גפני: אתם מדברים אתי על דברים שלא לעניין.

משה גפני: לי יש עמותה היסטורית, אני צריך להקדיש זמן, להביא רואה חשבון נוסף, לעשות דוחות כמו שצריך כדי לקבל אישור של סעיף 46.

משה גפני: אני לא צריך לעשות כלום?

משה גפני: אני מגיש לפקיד השומה?

יהודה מונסוניגו: החוק חייב אותך כל הזמן.

משה גפני: החוק לא חייב אותי להגיש לך.

שגית אפיק: היה לו אישור לסעיף 46.

שגית אפיק: יותר מזה, כשתוקן החוק ב-1984 לא מצאו לנכון אותו להחיל עליהם, לא תיקנו את זה לגביהם.

ליאת גרבר: זה לא שהם לא צריכים להתנהל בצורה תקינה.

משה גפני: אני מציע לכם כמה הצעות.

משה גפני: אני מציע לכם להגדיל את הסכום ל-9 מיליון.

משה גפני: אני חושב שאם אנחנו מדברים על בשורות, זו בשורה.

משה גפני: גם לא מי יודע מה, כי בכל זאת אנשים לא תורמים כל כך הרבה.

משה גפני: הלוואי שהיו אנשים שתורמים.

משה גפני: אני מציע לקבוע את המועד ב-31 בדצמבר 2015 ולעשות את זה כל שנה, או לחילופין לעשות את זה עד 31 בדצמבר 2014, שזה מועד הגשת הבקשה רק על העמותות ההיסטוריות.

משה גפני: אני מציע שאם רוצים להכניס את הסעיף שיהודה מבקש – (ב)(2) - - -

יהודה מונסוניגו: אתה רוצה להכניס את הסעיף הזה, כבודו?

משה גפני: אבל שזה יהיה שר האוצר ולא המנהל.

יהודה מונסוניגו: שר האוצר יאציל לי את הסמכות.

יהודה מונסוניגו: אז מה עשינו?

משה גפני: לקבע המצב הקיים.

משה גפני: המצב הקיים זה שר האוצר?

יהודה מונסוניגו: אז עזוב, אז כבר לא כואב לי.

יהודה מונסוניגו: בשביל מה?

יהודה מונסוניגו: הסברתי - - -

משה גפני: יהודה, אני הצעתי את ההצעות.

משה גפני: מחר אנחנו ממשיכים את הישיבה.

משה גפני: עכשיו אפצל את זה, ותחשבו.

משה גפני: העצה שלי: תהיו גמישים – חלק כן, חלק לא.

משה גפני: נגיע לאיזשהו עמק השווה, כמו שנהוג לעשות במשטר דמוקרטי, כשיש דיאלוג בין הרשות המחוקקת לבין הרשות המבצעת.

משה גפני: לא כל החוכמה נמצאת ברשות המחוקקת, והאמת היא שמפעם לפעם לא כל החוכמה נמצאת ברשות המבצעת.

משה גפני: במשך כל השנים כאן הגעתי לדיאלוג עם הרשות המבצעת על אגפיה השונים.

משה גפני: יש דברים שעליהם עד היום מודים לי במשרדי הממשלה, כולל שרים, שאנחנו עשינו דברים שבממשלה החליטו אחרת ושינינו, תיקנו, עשינו.

משה גפני: בכל אופן, יש דיאלוג.

משה גפני: אני מציע שתחשבו על ההצעות שלנו לקראת ההצבעה מחר.

יהודה מונסוניגו: אז כבודו, אנחנו מבקשים לא לפצל כרגע.

ליאת גרבר: הצעת כל מיני הצעות שאנחנו רוצים לשקול כמכלול.

יהודה מונסוניגו: תוכל לפצל גם מחר.

משה גפני: אני מצביע על פיצול.

משה גפני: אני יכול לא להביא את זה אחרי זה, אבל אני מצביע על פיצול.

משה גפני: גם אין לי את הזמן.

משה גפני: אני צריך לעשות שתי הצבעות במליאה, זה השבוע האחרון של המושב.

משה גפני: אפשר בסופו של דבר לקבל החלטה, וזו תהיה החלטה עם שר האוצר.

משה גפני: זו החלטה ביני לבין שר האוצר.

משה גפני: תחליטו לא להביא את זה, בסדר.

משה גפני: הרי למה שמתי את זה בשני ימים?

משה גפני: אחד, בגלל פיצול; ואני גם צריך להביא את זה למליאה.

משה גפני: איזו חשדנות.

משה גפני: איזה סעיפים אנחנו מפצלים?

שגית אפיק: אנחנו מצביעים היום על פיצול.

שגית אפיק: אנחנו מפצלים את 1(1) שמתייחס לסעיף קטן (א) בלבד, בלי 1(1)(ב); מפצלים את 1(4) וסעיפים 2 עד 5.

משה גפני: הפיצול הוא הליך טכני.

משה גפני: הוא מאוד משמעותי מבחינתי.

משה גפני: אני רוצה את החוק, אי-אפשר להגיע להסכמה.

משה גפני: המושב מסתיים, אנחנו לא יודעים מה הולך להיות במושב הבא.

משה גפני: מכיוון שלא הגענו להסכמה על הנושא של שר האוצר, המנהל, הקריטריונים וכל מה שנלווה לעניין הזה – אנחנו משאירים את זה בצד.

משה גפני: מפצלים את זה, משאירים את זה בחוץ ונמשיך את הדיונים.

משה גפני: לא רצים לשום מקום.

משה גפני: את כל הדברים האחרים אנחנו רוצים לאשר – לאשר את העמותות ההיסטוריות ולאשר את גובה הסכום.

משה גפני: זה חייב להיות מאושר לפני תום המושב, אחרת אתם תואשמו בזה שלא נתתם לקדם את העניין הזה, שהיה סיכום שמקדמים אותו.

משה גפני: לטובת

משה גפני: כם אני רוצה לפצל עכשיו ולטובת

משה גפני: כם אני רוצה שעד מחר נגיע רק להצבעות.

משה גפני: אנחנו נצטרך לוותר על חלק, אתם תצטרכו לוותר על חלק – נגיע להסכמות, בגלל שכולנו מתכוונים לטובה.

משה גפני: אף אחד פה לא מתכוון לרעה.

משה גפני: צריך להגיע להסכמות.

משה גפני: יש לנו גם עמדה בעניין הזה, לפחות כמו העוזר של מנכ"ל משרד ראש הממשלה.

ליאת גרבר: אבל ההסכמה שלנו לפיצול היתה ככל שנגיע להסכמות.

ליאת גרבר: אם לא נגיע להסכמות אני לא בטוחה שאנחנו רוצים את הפיצול הזה.

משה גפני: הכול בידיים שלכם, אתכם יכולים למשוך את החוק חזרה.

משה גפני: אנחנו לא נעשה בלי הסכמות, תאמיני לי.

שגית אפיק: ליאת, הפיצול הוא על נוסח הכחול.

שגית אפיק: אתם נשארים עם הנוסח בכחול.

שגית אפיק: ככל שלא מגיעים להסכמות ותרצו לעשות משהו, יש לכם את הנוסח הכחול ביד.

שגית אפיק: ניתנה קביעה עד יום ט"ו בטבת התשמ"ג (31 בדצמבר 1982) עד יום כ"ח בטבת התשע"ד" – בעצם אתה כבר הסכמת פה ל-2014.

ליאת גרבר: זאת השאלה.

ליאת גרבר: אם אנחנו מסכימים שעולה הנוסח של הכחול אז אין טעם לשנות עכשיו.

משה גפני: לא אעלה את הנוסח הכחול.

משה גפני: בפיצול עולה הנוסח הכחול.

משה גפני: אני רק מודיע לכם על מחר – לא יהיה הנוסח הכחול, יהיו פשרות.

ליאת גרבר: אנחנו יודעים את זה.

ליאת גרבר: אנחנו מדברים על היום.

משה גפני: היום הפיצול הוא על הכחול.

ליאת גרבר: אנחנו מבקשים שלעניין הפיצול לא ישתנה שום דבר מהנוסח של הכחול, כל עוד לא הגענו להסכמה.

משה גפני: אני מקבל את הבקשה שלך.

משה גפני: עכשיו את חייבת לי, אבקש ממך בקשה אחרת.

משה גפני: מי בעד אישור הפיצול?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: בעד – פה אחד

משה גפני: הפיצול נתקבל.

משה גפני: הפיצול אושר פה אחד.

משה גפני: אני מבקש להגיע להצבעות מחר.

משה גפני: אני לא יודע מה יהיה בכנסת, צריך לסיים את זה.

משה גפני: תודה רבה, הישיבה נעולה.