הוועדה המיוחדת לפניות הציבור, כנסת 18, פרוטוקול מספר 181, 2012-07-23 12:00

דוד אזולאי: רבותיי, אני פותח את ישיבת הוועדה לפניות הציבור.

דוד אזולאי: הנושא שעל סדר היום הוא פניות ציבור לוועדה בנושא מתן משכנתאות לאנשים בעלי צרכים מיוחדים.

דוד אזולאי: אנחנו קיבלנו את הפנייה מיושב ראש ארגון הנכים בישראל, מר אבנר עורקבי, ויש פה שני מכתבים שהופנו אלינו בנושא הזה ועל סמך זה החלטתי לקיים דיון.

דוד אזולאי: אבנר, לרשותך שלוש דקות להציג את הנושא, בבקשה.

אבנר עורקבי: אני קודם כל מודה לך ממש על העלאת הנושא.

דוד אזולאי: אחר כך תודה לי, עכשיו דבר.

אבנר עורקבי: שלוש דקות, אני בטוח שלא יספיקו, מכיוון שלאורך עשרים שנה אנחנו מתמודדים, רוב הנכים, בקשר לסיבוכים של הבנקים.

אבנר עורקבי: אני, בתור נכה, אחרי שגרתי בדירת עמידר ובמסגרת המבצע במשרד השיכון של רכישת בתים ב'כאן ביתי' רכשתי את הבית שלי, דירת עמידר, שגרתי בה למעלה מחמש שנים, וכמובן משרד השיכון הורה לכל הבנקים לתת לך הלוואה וכשמשרד השיכון נותן הוראה, לבנק אין בררה, כי בעצם המדינה היא שמממנת באיזה שהוא מקום גם את הבנקים ולכן קיבלתי את ההלוואה על מנת שאני אוכל לרכוש את הדירה.

אבנר עורקבי: אני הייתי אדם נכה עם כיסא גלגלים רגיל, עברתי לאחרונה לכיסא גלגלים ממונע, וכשעברתי לכיסא גלגלים ממונע היה צורך להתאים את הדירה, זה לא אותו דבר כמו שהייתי עם כיסא גלגלים רגיל, זה פתחים יותר גדולים, זה כניסות לשירותים, כניסות לאמבטיה.

אבנר עורקבי: אם אני לא עושה את זה, בשביל מה אני אגור בבית?

אבנר עורקבי: אין לי מה לגור בבית, אני אעשה את הצרכים שלי באמצע הסלון או שאני אתקלח באמצע הסלון.

אבנר עורקבי: זה מה שיוצא בפועל, לא הייתה לי בררה.

אבנר עורקבי: הייתה אצלי מרפאה בעיסוק, נתנה לי את המפרט איך לשפץ את הדירה, פניתי לכל הגורמים, אף אחד לא ענה לי, פניתי לבנקים על מנת לבצע הלוואה כדי שאני אוכל לממן את השיפוץ שכבר באיזה שהוא מקום התחלתי אותו ואני שקוע בצרות איתו.

אבנר עורקבי: לוויתי מהבנק ואצלם החוקים שאם חוזרת לך הלוואה במשך השנתיים האחרונות אז לא נותנים לך הלוואה, אתה צריך להישאר בלי הלוואה.

אבנר עורקבי: לקחת את המשכנתא, לגרור אותה למקום אחר, אתה לא יכול, כי חזרה לך הלוואה, אם חזרה לך הלוואה.

אבנר עורקבי: אם.

אבנר עורקבי: אנחנו מדברים על ה'אם'.

אבנר עורקבי: לשפץ את הדירה אתה חייב- - -

דוד אזולאי: זה לא פעם אחת, זה כמה פעמים.

אבנר עורקבי: פעמיים.

אבנר עורקבי: מקסימום פעמיים, אם חזרה במשך שנתיים.

אבנר עורקבי: אבל אצלי במקרה שלי חזרה לי הלוואה לפני שנתיים וחצי בערך, ואני ביקשתי 'תעזרו לי', למה צעקתי שיעזרו לי?

אבנר עורקבי: כי אני הולך להימצא במצב כלכלי נורא קשה, ממש מאוד קשה.

דוד אזולאי: למי פנית?

אבנר עורקבי: פניתי לבנק דיסקונט.

דוד אזולאי: חוץ מבנק דיסקונט, למי עוד פנית?

אבנר עורקבי: פניתי לביטוח לאומי שיעזרו לי בשיפוץ הדירה.

דוד אזולאי: אני מדבר מבחינת בנקים, ביטוח לאומי זה סיפור אחר.

אבנר עורקבי: פניתי לבנק למשכנתאות דיסקונט.

אבנר עורקבי: שם המשכנתא שלי עובדת.

דוד אזולאי: הייתה לך סיבה שפנית לבנק דיסקונט?

דוד אזולאי: אתה עובד רק איתו?

אבנר עורקבי: המשכנתא שלי שם.

אבנר עורקבי: אמרתי להם, 'תשמעו, הדירה שלי שווה מיליון 800, יש לי הלוואה של 100,000 שקל, תלוו לי 150,000 שקל, תמשכנו את הדירה שלי, יש לכם מיליון 800 שקל לממש פה, 150,000 שקל תביאו לי רק', שאני לא אתפרק.

אבנר עורקבי: לצערי הרב קיבלתי תשובה שלילית ואני כבר התפרקתי.

דוד אזולאי: באיזה נימוק?

אבנר עורקבי: שהחשבון שלי לא מתנהל טוב.

אבנר עורקבי: נכנסת לי קצבת נכות, החשבון שלי לא מתנהל טוב.

דוד אזולאי: אבנר, זה הסיפור האישי שלך.

דוד אזולאי: אני מבקש- - -

אבנר עורקבי: לא, זה לא רק סיפור אישי שלי.

דוד אזולאי: זה מה שאני רוצה לדעת, האם זה הסיפור האישי שלך או שאתה מייצג?

אבנר עורקבי: נכים שרוצים לבצע הלוואה על מנת לרכוש דירה לא יכולים לעשות את זה במסגרת בנק למשכנתאות, הבנקים לא נותנים להם, כי אנחנו לא מייצרים הכנסה, אנחנו מקבלים קצבת נכות.

נעמי מורביה: היא לא נחשבת להכנסה קבועה.

אבנר עורקבי: כל פעם שנכה ניגש אליו לבצע הלוואה, אין לך, אתה לא יכול.

אבנר עורקבי: עכשיו אני הופך להיות חסר כול, חזרה לי עכשיו המשכנתא, כי אין לי מאיפה לממן את זה, וחזר לי גם הפלאפון שלי.

דוד אזולאי: תודה, אני מודה לך.

דוד אזולאי: נעמי, בבקשה.

נעמי מורביה: אני רוצה לדבר בשם כלל הנכים.

נעמי מורביה: יש כאן החמרה מאוד מאוד גדולה ביחס לשנים עברו.

נעמי מורביה: בשנים עברו הייתה קיימת קרן פרפלגים שמומנה מכספי עיזבונות וצוואות וירושות ותרומות, דברים כאלה, ומהם למעשה אנשים בעלי נכות יכלו לממן את השיפוצים בדירות בבעלותם או בדירות שבבעלות המדינה.

נעמי מורביה: הבעיה היא שבשנת 2005 קרן פלפלגים חולטה לטובת המדינה ומאז היא לא קיימת יותר, וכיום כדי לעשות שיפוץ, אנחנו נדרשים לקבל הלוואה שהיא מעין משכנתא.

נעמי מורביה: אנחנו צריכים להביא ערבים ומיליון ואחד דברים.

נעמי מורביה: יתרה מכך, בנושא דירות הנ"ר (נכסי רכישה), יצא איזה שהוא פרויקט לפני כארבע שנים, שבמקום שהמדינה תרכוש את דירת הנ"ר, המדינה מקציבה לבן אדם עם המוגבלות משהו כמו 70,000 דולר ושהוא יבחר לו את הדירה כאוות נפשו, איפה שהוא רוצה.

נעמי מורביה: הבעיה היא שכידוע עם 70,000 דולר לא קונים קופסת קרטון בדימונה וצריך לקחת הלוואה בנקאית, מעין משכנתא.

נעמי מורביה: מה שהוסכם וסוכם היה שהמדינה היא ערבה להלוואה שהאדם עם המוגבלות יקבל.

נעמי מורביה: בתכל'ס זה לא קורה, הבנקים לא נותנים לנו את המשכנתאות.

נעמי מורביה: בן אדם היום שרוצה לממש את הזכאות שלו ולרכוש דירה שתתאים לצרכיו לא יכול לעשות את זה.

נעמי מורביה: הבעיה השלישית ולדעתי החמורה ביותר היא שלפני כשנה בכלל הפסיקו למכור לנו את הדירות שאנחנו גרים בהם בדיור הציבורי, מה שמכריח אותנו להישאר באיזה שהוא מקום כבולים לדיור הציבורי כשכבר מזמן שכר הדירה בו לא מסובסד והוא יחסית גבוה, במיוחד אם לנכה חס וחלילה יש עוד איזה שהיא הכנסה, אם זה מפנסיה או משהו כזה, הוא מקבל עוד כמה שקלים, גמרנו, זה כבר לא דיור סוציאלי, זה יכול להגיע ל-2,000 שקל, 2,200 שקל, ואני יודעת על מקרים שהשכירות הזו הגיעה גם ל-3,000 שקל.

נעמי מורביה: זה בערך גם השכירות בשוק החופשי.

נעמי מורביה: זאת אומרת הנכה, לא אני, לי אין בעיה, לא צריך לגור בפריפריה באיזה שהיא דירה מצ'וקמקת בשכונה מצ'וקמקת, הוא יכול לבחור את מקום המגורים שנוח לו.

נעמי מורביה: אלה פחות או יותר המכלול שלנו, ואני רוצה לציין, אנחנו לא מאשימים את הבנקים, הבנקים הם גוף פרטי שזכותו המלאה להרוויח- - -

אבנר עורקבי: אני כן מאשים.

נעמי מורביה: אני מאשימה את המדינה שלא לוקחת אחריות וכשהיא עושה תקנה או משנה משהו, היא לא תופרת את הדברים עד הסוף.

נעמי מורביה: הלאקונות האלה שנשארות פתוחות גורמות לעוולה ממשית לאזרחים הכי חלשים במדינה.

דוד אזולאי: נעמי, תודה רבה.

דוד אזולאי: כן, אדוני.

משה בר: אני יושב ראש העמותה 'יד לחירש ונכים למען נכים'.

משה בר: אני רוצה להגיד שהיה מבצע בחברת עמידר לרכוש דירות לזכאים.

משה בר: אני פניתי אישית לבנק, ביקשו ממני ערבים, ביקשו ממני הכול, הבאתי להם את הכול, בסך הכול הייתי צריך לקבל 30,000 דולר מבנק המזרחי, הגשתי להם את כל המסמכים, אמרו שהם לא יכולים לתת לי את ההלוואה היות שאני חי על קצבת נכות.

משה בר: דירה שהייתה שווה 250,000 דולר, היו צריכים לתת לי רק 30,000 דולר כדי לרכוש אותה.

משה בר: וזה לא רק לי, היום יש זוגות צעירים נכים שפונים גם לקבל, ואני מכיר הרבה זוגות כאלה, גם להם לא נותנים היות שהם חיים מקצבת נכות.

משה בר: אני חושב שצריך להקים קרן של חברת השיכון, או של האוצר, ולתת סיוע לאותם נכים שסוף סוף יהיה להם גם משהו שלהם.

משה בר: תודה רבה לכם.

דוד אזולאי: תודה רבה, אדוני, אני מודה לך.

אבנר עורקבי: מקצבת הנכות אני- - -

דוד אזולאי: אבנר, קיבלת רשות דיבור, אמרת, מיצית את עצמך.

אילן גילאון: בדיוק אחרי משה, אני רוצה גם לעדכן אותו, הבעיה היא לא נכות, הבעיה היא יצירת הכנסה.

אילן גילאון: זה אומר שבנק לא ייתן לאף אדם לקבל משכנתא בתנאים- - - אנחנו בדקנו את זה, אני גם פניתי.

אילן גילאון: יש לי הרבה טענות לבנקים, אבל לא על הנושא הזה.

אילן גילאון: אמרת שלך כן יש נגדם, יש המון נגד הבנקים, כולם, אבל לא בנושא הזה.

אילן גילאון: אני פניתי בעקבות הצורך הזה למפקח על הבנקים כדי לשאול אותו איך אפשר לייצר איזה שהוא מנגנון שאנשים מעוטי הכנסה יוכלו לקבל משכנתא.

אילן גילאון: ההצעה שהוא הציע לי היא בעצם מה שאתה אומר כאן, משה, זה ללכת לקרן שאנחנו נצטרך להציע, של האוצר או של משרד השיכון.

אילן גילאון: אבל בואו לא נתבלבל, זה לא קשור לעניין של הסיוע בדירה או בדיור ולפתרון של הדיור, אנחנו מדברים רק על נושא המשכנתאות.

דוד אזולאי: בלבד.

אילן גילאון: זה כנראה הפתרון היחיד שאפשר ללכת עליו, קרן ממשלתית שתצטרך לקום, שתהיה מכספים של משרד השיכון והאוצר, או שניהם גם יחד, ומשם אפשר יהיה לתת סיוע, הלוואות ובעצם המדינה תיתן את הערובה עליה.

דוד אזולאי: חבר הכנסת גילאון, יש פה בעיה ובוא נשים אותה על השולחן.

דוד אזולאי: הבנקים הם עסקים, הם לא נותנים שקל אם הם לא מרוויחים שניים.

דוד אזולאי: בסדר, זה דבר ידוע ומקובל וכרגע אין לי טענה על הבנקים, אבל יחד עם זה אני אומר שיש פה בעיה ואני אגיד לכם איפה הבעיה.

דוד אזולאי: אני חושב שמדינת ישראל, כשהיא מוציאה הנחיות למתן משכנתאות ומשאירים דברים לא ברורים, וכך גם קיבלנו בתשובה כשפנינו לבנק ישראל, אני אקריא לכם מתוך הדברים של בנק ישראל שאומר, אין לבנק ישראל הנחיות ספציפיות לגבי קבוצת לקוחות מסוימת, כדוגמת הנכים.

דוד אזולאי: משרדי האוצר, הביטחון והשיכון, יש להם הנחיות לקבוצות אוכלוסייה שהוגדרו.

דוד אזולאי: כלומר קבוצת הנכים לא מוגדרים.

דוד אזולאי: תשובת בנק ישראל אומרת כי הבנקים קובעים באופן עצמאי מה הם הביטחונות הנדרשים עבור מתן הלוואה, משכורת, קצבה של ביטוח לאומי זה לא נחשב, למה?

דוד אזולאי: מפני שאי אפשר לעקל את זה ולכן לא לוקחים את זה.

דוד אזולאי: יש דבר יותר חמור, שלפעמים נכה, גם אם נניח הבנק רוצה לקחת משהו, שיש לו איזה שהיא הכנסה קבועה, אבל הוא בינתיים בתהליך, עד שהוא מקבל את הכסף, גם אם הוא מקבל משהו זמני הוא בעצם לא מקבל כלום מבחינת הבנק.

דוד אזולאי: לכן אני כרגע אומר שבאמת אין לי טענה לבנק, הטענות שלי הן כלפי משרד האוצר, משרד הבינוי והשיכון וכלפי בנק ישראל, שהם צריכים לתת איזה שהוא מענה.

דוד אזולאי: יושבים פה אנשים שאני מניח שכל אחד יציג את הבעיה האישית שלו, אבל הם גם מייצגים קבוצה מסוימת.

דוד אזולאי: אם אני לוקח כדוגמה את אבנר ואחרים, זה לא שהוא בא עכשיו לשפר תנאים כדי לקנות בית יותר טוב, הוא רוצה לחיות יותר טוב, זה הכול.

דוד אזולאי: התמזל מזלו והוא קיבל עגלה חשמלית, אז הוא יכול ליהנות יותר מהחיים, נגיד ככה.

אבנר עורקבי: איזה ליהנות?

דוד אזולאי: כן, כן, לפחות את זה לתת לך.

אבנר עורקבי: אני אחזור לכיסא הגלגלים הקודם.

אילן גילאון: אתה יודע שפעם זה היה ככה?

אילן גילאון: או שר"ם (שירותי רפואה מיוחדים) או ניידות.

אילן גילאון: לפני 99', אמרו לנכים, 'או תתרחצו, או תטיילו, אי אפשר גם וגם'.

דוד אזולאי: הייתי רוצה לשמוע קודם כל את נציג משרד הבינוי והשיכון.

דוד אזולאי: בבקשה, אדוני.

ישראל שוורץ: אני אתחבר למה שאמר חבר הכנסת אילן גילאון.

ישראל שוורץ: אין בדיון הזה שום אפשרות לבוא בטענות, מה שאומרים לבנקים, הבנק הוא מוסד ואני אגיד יותר מזה, טוב שהבנקים לא נותנים משכנתאות לאנשים חלשים, כי מחר נמצא אנשים כמו אבנר, חס ושלום, שהבנק רב איתו להוציא אותו מהדירה וכל עם ישראל אומר אסון.

ישראל שוורץ: אז עדיף שאנשים שמצבם הכלכלי לא שפיר לא ייקנו דירה ולא נגיע לאירועים שאנחנו רואים שלאף אחד, וגם לבנקים, לא נוח מול האירועים האלה.

ישראל שוורץ: אני אעבור טיפה להיסטוריה.

ישראל שוורץ: עד 2002, כמו שאת אמרת, ניתנו לפרפלגים מענקים כדי להתאים את דירתם לצרכיהם.

ישראל שוורץ: ב-2002, במסגרת התכנית הכלכלית, בזמנו כשהשמן לקח את הרזה, אם אתם זוכרים, בוטלו בכלל המענקים והסיוע והמענקים לפרפלגים עברו מן העולם.

ישראל שוורץ: מאוחר יותר, כעבור חמש-שש שנים הייתה הצעת חוק שהעלה פואד בן אליעזר לחדש את הקרן ובסוף היה משא ומתן, ממשלה, שיכון, אוצר וכו', ויש היום איזה שהוא סיוע להתאמת דירות, אלא שחלק מהסיוע הזה מורכב מהלוואה וחלק ממענק ובגדול אני יכול להגיד, ככל שהדירה גדולה יותר וגרים פחות אנשים מרכיב ההלוואה יותר גדול, וככל שהדירה קטנה יותר וגרים הרבה אנשים, מרכיב המענק גדול יותר.

ישראל שוורץ: אבל אם אתם שואלים אותי, הפתרון הוא, אם המדינה חושבת שזה שנכה איתרע מזלו והוא צריך להרחיב פתחים, אני לא רוצה להגיד, זה לא לוקסוס, זה לא שהוא משפר את איכות החיים שלו, הדירה שלו תהיה שווה יותר כסף, זה בסך הכול מה שאני לא צריך הוא צריך, וברגע שהוא מתאים את הדירה, אני והוא אותו דבר בדיוק.

ישראל שוורץ: להחזיר את מה שהיה ב-2002.

דוד אזולאי: תודה.

דוד אזולאי: נציג בנק ישראל.

סוניה בוגוסלבסקי: אני מנהלת היחידה לפניות הציבור.

סוניה בוגוסלבסקי: אני חושבת שאת העמדה שלנו פירטנו במכתב.

סוניה בוגוסלבסקי: אני יכולה להגיד מהצד שלנו שאנחנו לא רואים אצלנו תלונות של נכים ספציפית על אי מתן משכנתא, זאת אומרת אין לנו איזה שהיא תופעה שהמון נכים פונים אלינו בתלונה, אנחנו מכירים את הפנייה של חבר הכנסת גילאון, וגם את הפנייה שלכם וישבנו עליה מבחינה עניינית.

סוניה בוגוסלבסקי: בהתאם למה שידוע לנו, הבנקים בודקים כל בקשה לקבלת משכנתא לגופה, כמו שהם בודקים אדם נכה הם בודקים גם אדם לא נכה, בדיוק באותה מידה, הם מסתכלים מה הסיכויים שהבן אדם יוכל לעמוד בתשלומי ההלוואה, הם גם לא רוצים לתת הלוואה לנכה ואחר כך לסבך אותו בחובות.

סוניה בוגוסלבסקי: שלא נדע, אבל עד כמה בנק יכול היום לפנות נניח אדם נכה מהבית, זה לא יעלה על הדעת.

סוניה בוגוסלבסקי: הבדיקה היא בדיקה עניינית, היא לא קשורה לנושא של נכות או לא נושא של נכות.

סוניה בוגוסלבסקי: זה העסק שלהם לתת הלוואות, אם הם רוצים לתת הלוואות, הם רוצים לתת את זה בצורה אחראית, בכל העולם הרגולטורים מטילים על הבנקים להתנהג במה שנקרא 'אשראי אחראי', שהבנק צריך לתת את האשראי באחריות.

סוניה בוגוסלבסקי: אני לא מכירה ספציפית את המקרה שלך, אבל אתה אומר שאתה נמצא בקשיים כלכליים, אם הבנק ייתן לו הלוואה ויסבך אותו בקשיים כלכליים נוספים, אני לא חושבת שזה יעזור לו גם כן.

אבנר עורקבי: אז בשביל מה אני מבקש הלוואה?

אבנר עורקבי: בשביל להסתבך יותר?

אבנר עורקבי: זה דבר שכלי, אתה מבקש בשביל לצאת מהמצב שלך.

דוד אזולאי: תן לה לדבר.

סוניה בוגוסלבסקי: אני לא מכירה את המקרה הספציפי שלך.

סוניה בוגוסלבסקי: בכל אופן, יש לנו הרבה מאוד תלונות מאנשים שהם לא נכים שלא מקבלים משכנתאות והשיקול הוא שיקול ענייני.

דוד אזולאי: השאלה אם אתם, כבנק ישראל, יחד עם משרד הבינוי והשיכון, א לא שוקלים איזה שהיא דרך.

דוד אזולאי: הציע פה חבר הכנסת אילן גילאון- - -

אילן גילאון: לא, הם הציעו.

סוניה בוגוסלבסקי: אנחנו הצענו.

סוניה בוגוסלבסקי: יש מגזרים מסוימים שבהם יש צורך, יש פה איזה שהוא סיכון, יש פה איזה שהיא אולי חוסר יכולת, הקצבה, על פי המהות שלה, גם בחקיקה, היא תשלום סוציאלי שמיועד לצרכים של הנכה ובנק לא יכול להשתמש בה בשום צורה גם לא כדי לפרוע את ההלוואה ויש צורך לפעמים לגשר על הדבר הזה, כמו שלמשל נעשה בעסקים קטנים, שיש ערבויות מדינה או פיקדונות מדינה.

אבנר עורקבי: לא נתנו לי משכנתא בכלל.

שולמית אבינח: אבנר, אתה צריך לשאול את הבנק, היא לא בנק דיסקונט.

סוניה בוגוסלבסקי: יש לך פה את נציג הבנק, הוא יענה לך.

סוניה בוגוסלבסקי: בהחלט זה הפתרון במצבים כאלה, מצד אחד שהמדינה או תייצר פיקדון ייעודי, כמו שהיה בעבר, או איזה שהם ערבויות לקבוצה הזאת, כדי לאפשר גם למי שאין לו מספיק הכנסה, או כדי לאפשר למישהו שצריך איזה שהוא גישור מבחינת אשראי, לתת את ההלוואות האלה.

אילן גילאון: זה מה שאדוני אומר.

אילן גילאון: שהמדינה תהיה קצת מעורבת.

אילן גילאון: מה חוזר פה?

אילן גילאון: מה שאומרים הבנקים, לא נסבך את הנכים, גם במקום עבודה אומרים אותו דבר.

דוד אזולאי: אילן, זה שהמדינה חייבת להיות מעורבת, אין ויכוח, השאלה איך זה קורה ומתי זה יקרה.

אבנר עורקבי: עד שזה יקרה, עוד כמה נכים- - -

דוד קשני: אל תגיד את זה, אסור.

דוד אזולאי: אבנר, אני מבקש ממך, באמת, עם כל הכבוד.

דוד אזולאי: אנחנו מכבדים אותך, מקיימים כאן דיון ענייני- - -

אבנר עורקבי: אני אומר את זה מכאב.

דוד אזולאי: אבל למה לרדת לפסים האלה?

דוד אזולאי: באמת.

אבנר עורקבי: זה כאב שנמצא בשטח.

אבנר עורקבי: חברים, אנחנו לא יכולים לסמא את העיניים שלנו, אנחנו לא יכולים להגיד שאנחנו לא רואים.

דוד אזולאי: אבל, אבנר, עצם העובדה שמקיימים כאן דיון זה אומר שמתייחסים, שומעים, מנסים לתת מענה.

אילן גילאון: המסר שצריך לצאת מפה, שבמקום שאנשים חיים עוד אפשר את הכול לתקן, וכשלא, אז כבר נגמר הכול.

אבנר עורקבי: זה מה שאני מבקש, שיתקנו את זה כמה שיותר מהר, שעוד לא יילכו- - -

אילן גילאון: אנחנו יודעים שיש לנו ארץ של משואות חיות.

אוראל יפרח: אני מאגף החשב הכללי במשרד האוצר.

אוראל יפרח: אני רוצה להוסיף כמה דברים בהמשך לעמיתיי ממשרד השיכון ומבנק ישראל.

אוראל יפרח: את ההלוואות ואת המשכנתאות לנכים, כפי שאני רואה את זה, אפשר לחלק לשתיים, קודם כל את הרכישה של הדירה בשלב הראשוני ואחר כך את השינויים בדירה, כדי לשפץ אותה ולהתאים אותה.

אוראל יפרח: אני אתחיל דווקא עם המשכנתא השנייה, השינויים וההתאמות.

אוראל יפרח: משרד השיכון, ועל זה יוכל להרחיב גם ישראל ביתר שאת, מעבר למה שאני מכיר, נותן כיום שני מענקים.

אוראל יפרח: מענק אחד שמחולק לשתיים, שינוי פנים ושינוי חוץ, שינוי פנים ניתן עד 45,000 שקלים וחוץ עד 90,000 שקלים.

אוראל יפרח: המדרוג הוא כזה, ככל שההכנסה של הנכה יותר נמוכה, ככה רכיב המענק הוא יותר גבוה עד 90%.

אוראל יפרח: כלומר אם ההכנסה של הנכה היא מאוד נמוכה, לצורך העניין ביחיד עד 3,200 שקל, הוא יקבל 90% מהמענק, וכך כשהוא יגיע לבנק ויבקש משכנתא הדרישות יהיו הרבה יותר נמוכות, כי הרוב יהיה מענק.

אילן גילאון: אתה מתייחס לדירות מסוימות?

אוראל יפרח: אני רק רוצה לסיים את הדברים שלי.

ישראל שוורץ: הוא מדבר על התאמת דירות לנכים בכלל בשוק.

ישראל שוורץ: זה מרחיב את מה שאני אמרתי על הנושא של הפרפלגים.

אוראל יפרח: זה דבר אחד.

אוראל יפרח: הדבר השני זה על הרכישה הראשונית של הדירה.

אוראל יפרח: אני יכול להגיד שמשרד השיכון נותן סיוע במשכנתא לכל מיני זכאים, ביניהם גם הנכים.

אוראל יפרח: נכים היום מקבלים ניקוד מינימלי גבוה יותר, הרבה יותר, מכל שאר אוכלוסיות הזכאים.

אוראל יפרח: סתם לצורך הדוגמה אספתי נתונים, אני יכול להגיד לכם שזוגות של נכים מקבלים גם 2,200 נקודות ויותר, שזה אומר המדרגה הכי גבוהה בעזרה של משרד השיכון, מעל 160,000 שקלים כהלוואה.

אוראל יפרח: בנוסף, ודיבר פה ידידי אבנר קצת על שלא הצליח לעמוד במשכנתא, אני רוצה להדגיש שוב ולחזור על זה, שלמשרד האוצר בשיתוף משרד השיכון והבנקים יש ועדה בין משרדית, שבמקרה אני גם יושב הראש שלה, ואני יכול להגיד לכם שמגיעים אלינו לא אחת ולא שתיים מקרים של נכים שלא מצליחים לעמוד בהחזרי המשכנתא ואנחנו יושבים, דנים, בודקים כל מקרה לגופו- - -

דוד אזולאי: אני לא רוצה שהוא יגיע למצב של אי החזרת משכנתא.

דוד אזולאי: יש מצב לפני כן, כאשר הוא יכול לעמוד במשכנתא אבל חסר לו קצת כסף, לא מדברים פה על הרבה כסף.

דוד אזולאי: זו הנקודה שעלתה פה.

אוראל יפרח: זו בדיוק הנקודה השלישית שאני רוצה להגיד.

אוראל יפרח: הבנק, בסופו של דבר, ככה אני רואה את זה, אני מאמין שנציגי הבנקים יוכלו להרחיב על זה יותר, גם צריך לעשות שיקול מעבר לשיקול הכלכלי או העסקי, ואמרו פה שזה לגיטימי או לא לגיטימי, אבל השיקול שלנו הוא גם אם הלווה בסופו של דבר יוכל לעמוד בהלוואה.

אוראל יפרח: בסופו של דבר אם אדם לא עומד בהלוואה יכולות להצטבר ריביות פיגורים ומזה אנחנו מפחדים.

אוראל יפרח: אלה שלושת הדברים שרציתי להגיד.

אבנר עורקבי: רק רציתי להגיד, את הפיגורים שלי שילמתי, פיגורים, ריבית, הכול שילמתי.

אבנר עורקבי: כל מה שהיה לי שילמתי ואני מתכוון גם לשלם את הפיגור הזה שיש לי, אבל אנא מכם תעזרו לי שאני לא אתמוטט, אלוהים, אני הולך להתמוטט.

דוד אזולאי: רבותיי, מנתונים של משרד השיכון שהגיעו לוועדה עולה שלמשרד השיכון הגיעו כ-1,150 בקשות של נכים לסיוע, 550 בקשות של נכים היו בדירות השיכון הציבורי ו-600 דירות של נכים היו בבעלות פרטית.

דוד אזולאי: כשאנחנו מסתכלים על הנתון הזה אפשר להגיד, לשמחתנו הרבה, שלא מדובר פה באלפים של אנשים שבאמת יש להם בעיה, כלומר בהחלט אותה קרן שדיברנו עליה פה קודם, אותה ועדה בין משרדית, יכולים לתת איזה שהוא מענה לקבוצה הקטנה הזאת.

דוד אזולאי: לכן אני חושב שצריך לקדם את זה.

דוד אזולאי: אני מצפה מכם, כבנק ישראל, שתקדמו את הנושא הזה כמה שיותר מהר.

דוד אזולאי: אם הייתה קרן כזאת, יכול להיות שהיינו נמנעים בכלל מדיון כזה.

סוניה בוגוסלבסקי: הנושא נמצא בסמכות של משרד האוצר ומשרד השיכון, אם הם רוצים לקדם בנק ישראל בוודאי לא יתנגד לדבר כזה, כמו שיש היום קרנות ל- - -

ישראל שוורץ: כן, זה בתחום הטיפול של משרדי ממשלה, לא של בנק ישראל.

דוד אזולאי: מה עמדת משרד השיכון בנושא הזה?

ישראל שוורץ: זאת שאלה של מקורות תקציביים, כמו תמיד בסוף מגיעים לאיפה הכסף.

ישראל שוורץ: סדרי עדיפויות.

דוד אזולאי: נציג בנק דיסקונט.

זאב דקל: אני רוצה קודם להתייחס לאמירה כאילו המדינה אומרת לבנקים מה לעשות לגבי ההלוואה הראשונה שלקח מר עורקבי.

זאב דקל: אז המדינה לא אומרת כלום, היא אומרת דבר אחד, היא אומרת שצריך לנהוג בכספיה באותה הזהירות שאנחנו נוהגים בכספי הבנק ובהלוואה הראשונה בחנו את ההלוואה והחלטנו שיש לאדוני כושר החזר לעמוד בה.

זאב דקל: כשהגשת את הבקשה השנייה, מהטעמים שאתה הזכרת, דברים שמופיעים במכתב ונושאים נוספים, החלטנו שאם ניתן לך את ההלוואה יש סיכוי גבוה מאוד שלא תעמוד בה ובסיטואציה כזאת אנחנו דוחים את בקשת האשראי.

אבנר עורקבי: אני לא מבקש הלוואה סתם.

אבנר עורקבי: אני מדבר איתך עדין.

זאב דקל: אני מבין לחלוטין שאתה לא מבקש את ההלוואה סתם, אני מודע למצב.

דוד אזולאי: מר דקל, יש לי בקשה אליך, אני לא רוצה להפוך את השולחן הזה לדיון פרטני, אחרי הישיבה אני אשמח מאוד שתיפגשו, אני מדבר על הרעיון בגדול ובלי להיכנס לפרטים.

זאב דקל: אני רוצה להתייחס לדבר אחד רוחבי שאני שומע אותו פה בדיון.

זאב דקל: הדיון הוא באמת בכושר ההחזר ולא בשיעור המימון, כי הוזכרו פה סכומים שמביאים למצב שבו תיאורטית הבנק בסיכון נמוך יחסית.

זאב דקל: אני שמעתי מתחת ל-20% מימון בחלק מהמקרים, לכן צריך לבחון כיצד לטפל בנושא הזה, אני קורא לטפל בנושא הזה בסיוע של כל הגורמים המעורבים בדבר ולנסות להגיע למצב שבו ניתן לסייע לרכישת דירות וגם בהלוואות להתאמתן לשימוש המיוחד.

דוד אזולאי: יש פה עוד מישהו מנציגי הבנקים?

יונתן לוי: אני רוצה להגיד שאנחנו העברנו לכל מנהלי הבנק על כל הנושא של שיקולי אשראי, למעלה מ-20 שיקולי אשראי שהבנק משתמש בהם, ואין התייחסות שונה לנכה או לא לנכה, ההיפך הוא הנכון, אפילו מצאתי התייחסות לכך שכאשר מדובר בקצבת נכות שהיא קבועה, היא זהה לחלוטין להכנסה אחרת מעמל.

יונתן לוי: אני יכול לציין שאולי גם לא ניתן לעקל אותה אבל אנחנו לא מגיעים לשלבים האלה בנושא של בנק לאומי.

יונתן לוי: זו קצבה שהיא בטוחה יותר ממשכורת מעמל.

דוד אזולאי: אבל אתם לא לוקחים את זה בחשבון?

דוד אזולאי: זה העניין?

יונתן לוי: לא, לוקחים, מתייחסים לסכום- - -

דוד אזולאי: אבל לפחות לצורך הכנסה, כשמדובר על הכנסה קבועה, אני חושב שכדאי שתיקחו את זה בחשבון, אז נכון שזה לא לעיקול, אבל זאת הכנסה.

אילן גילאון: הוא אומר את זה.

יונתן לוי: זה מה שאמרתי, היא הכנסה כמו כל הכנסה אחרת.

דוד אזולאי: יש מקרים שעד שהנכה מקבל את הקצבה הקבועה זה לוקח זמן, אז בינתיים בין לבין, פה הייתי מצפה אולי לקצת יותר גמישות כאשר יש נתונים ואפשר לפנות לביטוח לאומי, ביטוח לאומי יכול להגיד לכם שבגלל ביורוקרטיה הוא לא מקבל את זה עכשיו, הוא יקבל את זה עוד חודש, עוד חודשיים, ואז יהיה לו כדבר קבוע.

דוד אזולאי: פה אני מצפה לראות את הגמישות מצד הבנקים.

יונתן לוי: כממונה על פניות הציבור של הבנק, אני לא מכיר בשנה-שנתיים או שלוש האחרונות בכלל בזיכרון שלי פנייה של נכה לאפליה במתן הלוואה, בהעמדת הלוואה, אני מכיר דווקא פניות של נכים וכמו שאוראל ממשרד האוצר נתן דוגמה, לגבי הוועדה הבין משרדית שהוא נמצא בה, יש התייחסות תקינה וטובה לנכים ובכל הנוגע להעמדת הלוואה, מדובר בשיקולי אשראי.

יונתן לוי: אם יש איזה שהוא מקרה, בטח מקרה ספציפי, אני מניח שאותו נכה יוכל להסביר ולהגיד שזו נכות שתהיה קבועה, להביא איזה שהם מסמכים לכך ובוודאי שעל זה לא תיפול הבקשה.

דוד אזולאי: תודה רבה.

דוד אזולאי: נציג בנק טפחות.

דרור פלדמן: קודם כל יש לי רק להצטרף לדוברים הקודמים, בשני היבטים.

דרור פלדמן: אחד, אני חושב שכמו שהוזכר פה, ביסודו הסיוע לנכים, בכלל נזקקים, עומד לפתחם של משרד הבינוי והשיכון ומשרד האוצר ונעשו לאורך השנים מאמצים בנושא הזה, אבל בשנים האחרונות אנחנו עדים באופן כללי לצמצום מתמשך בכל מה שקשור לסיוע לזכאים, לרבות נכים, הן בכל מה שקשור להיקף המענקים, הן בכל מה שקשור לתנאי ההלוואה, שהמדינה לא נותנת תנאים אטרקטיביים מי יודע מה להלוואות ולכן הנושא הראשון שאני רוצה להתייחס אליו זה הנושא הזה.

דרור פלדמן: אני חושב שהמדינה צריכה לבחון את הנושא הזה בראייה כוללת, למצוא את המקורות התקציביים לתת באמת סיוע לאנשים שמתקשים, שיש להם בהחלט קושי אמיתי, ולתת להם את האפשרות להגיע לדירה באמצעות קרן או באמצעות הלוואות מסובסדות או באמצעות כל מיני כלים פיננסיים אחרים שנמצאים.

דרור פלדמן: זה אחד.

דרור פלדמן: לגבי השאלה של יושב ראש שהוזכרה פה, לגבי הקריטריונים של הבנק למתן אשראי, אז כפי שנאמר פה על ידי הפיקוח על הבנקים ואמרו גם עמיתיי לבנקים האחרים, בסופו של דבר ואני גם עברתי על כל נהלי הבנק היטב לפני הדיון הזה, אין אצלנו אפליה של נכה או לא נכה כמו שלא מפלים כל מגזר אחר בציבור הישראלי.

דרור פלדמן: כל בקשה נבחנת לגופו של עניין.

דרור פלדמן: ברגע שלקוח לא מצליח להמציא אישורי הכנסה שיכולים להעיד על כך שיהיה באפשרותו לעמוד לאורך זמן בתשלום ההלוואה אז זה יהיה לא אחראי ולא ענייני לאשר הלוואה.

דרור פלדמן: אני יכול להגיד לכם- - -

אורי מקלב: זו אפליה מובנית, ברגע שאתה אומר שאתה רוצה הכנסות, שאתה רוצה ביטחונות, אתה לא מקבל- - -

ישראל שוורץ: אז תגיד אפליה בין עניים לעשירים.

דוד אזולאי: מה לעשות, הוא בנק.

דרור פלדמן: עם כל הכבוד, הבנק בסופו של דבר הוא לא גוף ממשלתי שאמור לתת סיוע למי שלא יכול לעמוד בתשלומיו.

דרור פלדמן: מי שאין לו הכנסה, לא יכול לקבל משכנתא מהבנק.

דרור פלדמן: עם זאת אני רוצה להדגיש, אני לא יכול לשלוף אבל יש לי לא מעט מקרים של אישור הלוואות לנכים, כי צריך להסתכל גם על המכלול.

דרור פלדמן: קודם כל אין לנו המון מקרים, ועוד מילה אחת לסיום- - -

דוד אזולאי: אני מודה שפניתי פעם באמת במקרה חריג לבנק טפחות, מקרה מסוים שהגיע אליי, עוד לפני היותי יושב ראש הוועדה לפניות הציבור, ובאמת הייתה היענות חיובית.

דרור פלדמן: אני מניח שלא פעם ולא פעמיים.

דרור פלדמן: אני אגיד לך גם למה, אנחנו בוחנים את כל העניין הזה בהתבסס על כל משק הבית.

דרור פלדמן: לא פעם יש לנכה בת זוג או בן זוג שכן מתפרנס ולא פוסלים נכה על שם היותו נכה.

דוד אזולאי: תודה רבה.

דוד אזולאי: דפנה.

דפנה אזרזר: אני מארגון אנשים, אני אימא לילד עם צרכים מיוחדים עם פיגור קשה, בן 8, ואנחנו לא מזמן עברנו לגור בדירת נ"ר, דירה שהיא בעצם בשיכון ציבורי שהמדינה רכשה עבורנו.

דפנה אזרזר: לי ספציפית יש חשבון בבנק מזרחי טפחות ואני פניתי לקבל הלוואה לצורך כל מיני התאמות- - -

שולמית אבינח: דרך הוועדה פנינו.

דפנה אזרזר: אני רציתי לעשות כל מיני התאמות שהמשרד עצמו לא יכול היה לממן לי אותם.

דפנה אזרזר: אני ביקשתי הלוואה ללא ריבית כי אמרתי שאני לא יכולה לעמוד בזה, קיבלתי חד משמעית תשובה שלילית, בשום פנים ואופן לא היו מוכנים לבוא לקראתי.

דפנה אזרזר: פניתי אחר כך לכל הבנקים, אף בנק לא היה מוכן לבוא לקראתי.

דפנה אזרזר: אני חושבת שזו דוגמה טובה, היא דוגמה אישית שלי, לבוא ולהגיד ואולי לתת איזה שהוא מענה להורים לילדים עם צרכים מיוחדים, מה קורה במצב שהורה, ורובכם יודעים שלא כולנו יכולים לצאת לעבוד וגם אם אנחנו עובדים, אז רק אחד מבני הזוג עובד, כי השני תמיד צריך להיות פנוי לילד שלא נמצא במערכת החינוך, כמו למשל עכשיו הבן שלי בבית חולים בהדסה ואין לנו בררה.

דפנה אזרזר: אז אולי באמת יעלה הנושא הזה, מה קורה במצב כזה.

דרור פלדמן: אני יכול רק לומר שכפי שהגברת ציינה, היא ביקשה הלוואה ללא ריבית.

דרור פלדמן: זה בדיוק מה שאני פתחתי ואמרתי, הבנק לא נותן הלוואות ללא ריבית, מי שנותן הלוואות ללא ריבית או נותן מענקים זה המדינה והמדינה עסקה בזה לאורך השנים- - -

דפנה אזרזר: אבל במקרים כאלה מיוחדים, אולי כן אפשר?

דוד אזולאי: כן, אבל, דפנה, הבנק הוא לא הכתובת.

דרור פלדמן: הבנק הוא לא הכתובת לתת הלוואות ללא ריבית.

דרור פלדמן: הכתובת למתן הלוואות ללא ריבית או ללא החזרים או מענקים היא המדינה.

ישראל שוורץ: הבעיה קיימת, המקרה שלך הוא דווקא לא מחדד את הבעיה, כי בדירה את באופן לגיטימי רצית עוד שיפורים, זו כבר מערכה אחרת.

ישראל שוורץ: הלוואי שהיו הרבה משפחות שזו הייתה הבעיה שלהן.

ישראל שוורץ: שיש להם דירה וחסר להם זה.

דוד קשני: אני רוצה להעלות שתי בעיות, שהכסף ישנו.

דוד קשני: הבעיה הראשונה, ישראל יודע את זה, יש 150 מיליון שקל שהאוצר צריך להעביר למשרד השיכון בהסכמת הממשלה, עם יורם מרציאנו וחבר הכנסת רן כהן.

דוד קשני: אני מציע להפוך את זה למענק דרך משרד השיכון אשר ייתנו את זה כהלוואות לנכים.

דוד קשני: הכסף השני, נמכרו 35,000 דירות, יש 2.7 מיליארד שקל, 1.5 מיליארד עבר לארצות הברית, 1 מיליארד נמצא במשרד השיכון.

דוד אזולאי: מה זה שייך לעניין?

דוד אזולאי: עם כל הכבוד.

דוד קשני: אני מציע להפוך את כל אלה למענקים לאותם הנכים.

דוד אזולאי: זה לא השולחן, זה לא המקום לדון בזה.

אבנר עורקבי: אני רק רוצה לומר דבר מסוים, לזכותו של בנק דיסקונט, לפני שלקחתי הלוואת משכנתא עברתי דרך כל הבנקים, וכל מי שפה מתיפייף, עזוב, אתם הייתם בסדר.

אבנר עורקבי: הייתי בבנק טפחות, הייתי בבנק לאומי, הייתי בבנק הפועלים, כולם 'החוצה'.

אבנר עורקבי: בנק דיסקונט, בגלל שאני עובד- - -

דוד אזולאי: עכשיו על זה הוא יישב איתך והוא יסגור איתך.

נעמי מורביה: משפט אחד.

נעמי מורביה: אני מבקשת ממך באמת לפנות אל החבר לסיעתך, אל שר השיכון- - -

דוד אזולאי: יש לי הרבה חברים.

נעמי מורביה: חבר הכנסת אריאל אטיאס, בבקשה להחזיר את המבצע של מכירת הדירות בדיור הציבורי לאנשים עם מוגבלות.

נעמי מורביה: מזה שנה המבצע בוטל.

לבנת קופרשטיין דאש: אני רק רוצה כאן, כדי שהתדמית של הבנקים לא תהיה כזו גרועה בפני ציבור הנכים- - -

דוד אזולאי: אני חושב שבינתיים זה היה בסדר, אל תקלקלי עכשיו.

לבנת קופרשטיין דאש: לא, דיברת על תדמית.

לבנת קופרשטיין דאש: שתדעו לכם שכל הבנקים עושים מאמצים רבים מאוד כבר כמה שנים וגם עתידים לעשות תכניות רבות להנגשת סניפי הבנקים, להנגשת הכספומטים, זה לא קשור לנושא שלנו, אבל רק כדי ש- - -

דוד אזולאי: באמת זה לא קשור, תודה רבה לך.

דוד אזולאי: בבקשה, חבר הכנסת אורי מקלב, יושב ראש הוועדה לשעבר.

אורי מקלב: אני משתתף ועוקב אחרי הוועדה, הנה אתה עוסק בציבור הנכים, יש מי שדואג להם, דוד, יושב ראש הוועדה, חלק גדול מהדיונים שלו באמת מקדיש לשינוי ושיפור והרחבת השירותים שנותנים לנכים.

אורי מקלב: אני מחזק את ידך ואני יודע שהרבה נושאים אני מפנה אליך ואתה באמת שם הרבה דגש בנושאים האלה.

אורי מקלב: אני גם מקבל את זה שהבנקים הם לא הכתובת.

אורי מקלב: הבנקים הם בנקים מסחריים, הם לא בנקים וולונטריים, הם צריכים להרוויח והלוואה בלי ריבית זה בעצם לתת חלק מהכסף מענק, אבל אנחנו צריכים להגיד למה אנשים באים לבנקים- - -

אילן גילאון: אם הם ייתנו לנכים, איך ייתנו ל- - -

אורי מקלב: אי אפשר להתעלם מכך שהנושא צריך קודם כל להגיע לדיון ואחרי זה הוא צריך להתאים את זה, יש לו הוצאות יותר גדולות.

אורי מקלב: אדוני היושב ראש, זה שהם מתלוננים על כך שהבנקים לא נותנים, במחשבה שאולי הבנקים ייתנו בלי ריבית, סימן שהמדינה לא יודעת שהתאמה של דירה לנכה היא לא דבר מותרות, זה דבר מינימלי וכאן כן צריך לבוא למשרד השיכון, שהוא זה שממונה, שאם הוא נותן היום הלוואה של 45,000 שקל, מי שיודע היום את מחירים של שיפוצים של דירה, זה לא נותן את המענה.

אורי מקלב: אנשים נאלצים ללכת למקומות אחרים, ללכת לבנקים ושם יש מסגרות.

אורי מקלב: אנחנו צריכים להשאיר את הדלת פתוחה, להרחיב להם את הדלת במקום שזה המקום שלהם, שזה משרד השיכון.

אורי מקלב: זה מה שצריך לעשות.

אורי מקלב: אני לא יודע כמה הסכום הזה קיים, של ה-45,000 שקל, אין לזה התאמה לעלויות שהיום עולה התאמה של דירות לנכים.

אורי מקלב: ואת זה צריך לתקן.

דוד אזולאי: תודה רבה, אדוני.

משה בר: אני אומר דבר אחד, דיירים שהם בדיור הציבורי, הם בכל מקרה מקבלים 80% פחת מהערך, את ה-20% אפשר שמשרד השיכון יהפוך להם את זה להלוואה.

משה בר: כמו שאני משלם שכירות, אני אשלם את זה כהלוואה למשרד השיכון ואז תיפתר כל הבעיה.

דוד אזולאי: רבותיי, תודה.

אבנר עורקבי: אתה לוקח גמ"ח (גמילות חסדים) זה יותר טוב.

דוד אזולאי: אבנר, אני עד עכשיו לא הפרעתי לך.

דוד אזולאי: אני רוצה לנצל את ההזדמנות הזאת ולפנות לכל נציגי הבנקים פה, עם כל הקושי שיש בדבר, אנא מכם תתחשבו בנושא של קבלת קצבה לא לצמיתות, עד שמקבלים קצבה לצמיתות, תגלו קצת רגישות בנושא הזה.

דוד אזולאי: אני לא מעז אפילו להעלות את זה דל שפתיי, להגיד לכם שתבנו על זה, אבל בכל זאת יש מה שנקרא דין ויש לפנים משורת הדין, במקרה הזה אני חושב שאפשר לנהוג לפנים משורת הדין, במיוחד שלכם יש את הכלים הראויים לבדוק אם אכן בסופו של יום אותו נכה יקבל את הקצבה לצמיתות.

דוד אזולאי: צריך לקחת את זה בחשבון, ואם כן, אנא מכם תגלו גמישות בנושא הזה.

דוד אזולאי: הנושא השני, הוועדה תפנה למשרד הבינוי והשיכון, למשרד האוצר.

דוד אזולאי: שמעתי את השר שלך היום בנושא הזה ואנחנו נפנה גם למשרד הבינוי והשיכון וגם למשרד האוצר לזרז את ההליך של הקמת הקרן, כי אני חושב שזה הזמן והגיע הזמן לעשות את הפעולה הזאת כמה שיותר מהר, מפני שפה, עוד פעם, אני אומר את זה לנציג משרד האוצר, לא מדובר בנתון של אלפי נכים, מדובר פה באמת בסדר גודל של 1,000, 2,000, זה לא גדול, והמערכת יכולה בהחלט לעמוד בזה.

דוד אזולאי: לכן אני מאוד מבקש ואנחנו גם נוציא מכתב ואני מבקש שגם אתה, כנציג האוצר, תהיה שגריר שלנו בנושא הזה ותעביר את המסר מהוועדה לממונים עליך.

דוד אזולאי: רבותיי, תודה רבה לכולם, הישיבה נעולה.

נעמי מורביה: ולחדש את המבצע של מכירות הדירות.