ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 18, פרוטוקול מספר 672, 2012-07-16 13:00

עינת וילף: אנחנו קיימנו, הוועדה קיימה דיון בנושא הזה לפני מספר שבועות בנושא הזה של מבוגרים הנמצאים בהסעות, יישובי עוטף עזה, אני חושבת שלאור מה שקרה בשבועיים האחרונים, של ירי ישיר לתוך רכב, הצורך רק מתחדד.

עינת וילף: כשראיתי שאין כוונה להמשיך לתקצב את הנושא, רציתי לקיים דיון דחוף, כדי לראות איך כן מתקצבים את הנושא.

עינת וילף: אורי ממשרד האוצר נמצא פה, מצוין.

עינת וילף: בתקווה שנוכל לפתור את הנושא בשנת הלימודים הקרובה ואחריה ולהיות קצת יותר שקטים.

עינת וילף: אני מבקשת להתחיל עם משרד החינוך.

עינת וילף: בבקשה, תוכל להציג את ההחלטה של אחראית מחוז דרום.

דודו לוי: ההחלטה של המשרד התקבלה בוועדת ההסעות העליונה בראשות המנכ"לית בחודש מאי האחרון וההחלטה הזאת אישרה את ההשתתפות של המשרד בעלות המלווים בשנת תשע"ב וכבר אז נאמר שהמשרד לא יוכל להמשיך לתשע"ג ואתם צריכים להבין שמדובר פה בליווי לילדים בחינוך רגיל.

עינת וילף: מבינים לחלוטין.

דודו לוי: אנחנו מלווים בכל הארץ רק ילדים מחינוך מיוחד וגם אז רק בנקודות הקשות.

דודו לוי: אפילו ילדים בחינוך מיוחד בנקודות הקלות, לא מקבלים ליווי.

עינת וילף: ברור לחלוטין, זה עלה גם בדיון האחרון והוסבר שוב ושוב שביישובים בעוטף עזה בהסעות שחלקן נמצאות בכינון ישיר, יש מצב ייחודי.

עינת וילף: אנחנו לא מתכוונים שהוא יימשך לנצח, אבל כל עוד הוא נמשך, אז הוא מצב ייחודי שלא קשור לחינוך מיוחד או לחינוך רגיל.

דודו לוי: אז אנחנו, בעיקרון, אנחנו מעוניינים לסייע בעניין הזה, אבל אנחנו צריכים לזה תקצוב.

דודו לוי: ולא תהיה שום אפשרות לדון בנושא הזה, אלא רק בוועדת ההסעות העליונה לשנת תשע"ג, אבל מאוד חשוב שיהיה, אם המועצה שפנתה.

עינת וילף: התקציב הכולל מבחינת משרד החינוך, למשך עשרה חודשים של הסעות, הוא כמה?

דודו לוי: התקציב נקבע, תקציב לליווי למלווה לאוטובוס הוא 19,192 שקלים.

עינת וילף: אבל כמה זה?

דודו לוי: תלוי כמה אוטובוסים יהיו.

עינת וילף: סך-הכל.

דודו לוי: בואי נגיד, במועצה הספציפית שהיא זאת שהעלתה את כל הנושא, שער הנגב, זה 12 אוטובוסים כפול כ- 20,000 שקל, קרוב ל- 20, זה משהו כמו 240,000 שקל.

עינת וילף: אז 240,000 שקל בשנה, זה התקציב הנדרש.

עינת וילף: אז טוב, על פניו, למשרד החינוך אין את התקציב הזה?

דודו לוי: התקציב של משרד החינוך מתוכנן לא ל- 240,000 שקל, לכל שקל.

דודו לוי: זה אומר שאם לוקחים 240,000 שקל עכשיו למתן הליווי הזה, ואנחנו לא מתוקצבים ספציפית מהאוצר לעניין הזה, זה אומר שצריכים לקחת את זה ממקום אחר במשרד.

עינת וילף: אורי, התייחסותך?

עינת וילף: משרד האוצר.

אורי שמרת: קודם כל, כל שקל שמתוקצב למקום כלשהו, כמובן יורד ממקום אחר, לא רק במשרד החינוך, גם באוצר, חברים.

אורי שמרת: אם נותנים עכשיו כסף לעוד סייעת בגן, אז ייתנו פחות כסף לבריאות, לרווחה או לתשתיות.

אורי שמרת: אז כמובן שכל שקל בתקציב המדינה מיועד למטרה כלשהי.

אורי שמרת: עכשיו, כמו שדודו אומר, ליווי כיום יש רק בחינוך המיוחד, אין בחינוך הרגיל בכלל, אגב, תקציב הליווי התחיל בתחילת שנות ה- 90 ודודי, תקן אותי אם אני טועה, בסביבות ה- 11 מיליון שקלים?

דודו לוי: בדיוק.

אורי שמרת: היום הוא מגיע ל- 160 מיליון שקלים, רק שהנוכחים באולם יבינו את הגידול האקספוננסיאלי בתקציב הזה והוא באמת ניתן רק ללקויות הקשות בחינוך המיוחד.

אורי שמרת: כשאני אומר לקויות קשות, אני, אם אינני טועה, זה אפילו עיוורים וחרשים לא נחשבים לקויות קשות בעניין הזה, זה באמת כאשר המוצר הזה הוא מוצר הכרחי לילד שיש לו פיגור שכלי קשה להגיע לבית-הספר, אז הוא מקבל ליווי.

אורי שמרת: זה לא שעכשיו כל נער בחינוך המיוחד מקבל את זה.

אורי שמרת: זה באמת מוצר שמגיע לילדים מהספקטרום הקשה ביותר.

עינת וילף: ועדיין-?

אורי שמרת: לעניין הספציפי.

אורי שמרת: לעניין הספציפי, אנחנו לא חושבים שזה נכון להכניס את נושא הליווי לחינוך הרגיל בכללותו או למועצה אזורית כלשהי.

אורי שמרת: היום אומרים שער הנגב, מחר יש טילים גם באשדוד, בבאר-שבע, ומחרתיים גם בתל-אביב ואנחנו יודעים את המצב הביטחוני בישראל.

אורי שמרת: אנחנו יודעים אותו.

אורי שמרת: בשנות ה- 90, היה פה גם אוטובוסים שהתפוצצו חדשות לבקרים וגם אז לא היה מלווה לאוטובוס של הילדים והי המסוכן להסתובב בקניון.

אורי שמרת: היום ברוך השם המצב הרבה יותר טוב, אני לא חושב שזה נכון, המשרד שלי, לא חושב שזה נכון להכניס ליווי לחינוך הרגיל.

אורי שמרת: יחד עם זאת, במידה ומשרד החינוך יחליט, כמו שהחליט בשנה הקודמת, שהוא מעוניין להקצות מתקציבו לטובת הנושא, אנחנו לא נתנגד.

אורי שמרת: זה כן סכום שהוא יודע להתמודד אתו.

אורי שמרת: בואו נגיד את זה ככה.

אורי שמרת: לא צריך על כל סכום ללכת לאוצר.

אורי שמרת: אנחנו כן חוששים כאן מהשלכות רוחב.

עינת וילף: לא צריך להגזים.

עינת וילף: בכינון ישיר אין הרבה, תראה.

עינת וילף: נכון, מצב ביטחוני יש.

אורי שמרת: היום זה כינון ישיר ומחר זה טילים על באר-שבע.

אורי שמרת: מחר ראש עיריית אשדוד יגיד – אני שובת.

אורי שמרת: אלא אם כן אקבל ליווי, כמו שער הנגב.

אורי שמרת: מה נגיד לו? וייפול טיל בדיוק על אוטובוס.

אורי שמרת: אז מחר כל הארץ תהיה מלווה.

אורי שמרת: זה יכול לקרות, זה לא שזה.

עינת וילף: הכל יכול לקרות.

אורי שמרת: לא, זה לא תסריט הזוי.

עינת וילף: כל אסון יכול לקרות.

עינת וילף: אבל אני עדיין חושבת שמדובר כאן במקרה שהוא הרבה יותר ייחודי, כי זה ממש יום יום, שעה שעה, זה אפילו לא סבבים.

עינת וילף: כלומר, מדובר ביום יום, שעה שעה, שהאוטובוסים יכולים להיות מטווחים.

עינת וילף: כלומר, זה לא מצב שאפילו אתה יכול להגיד סבב ואז אפשר גם לשבות לכמה ימים.

עינת וילף: אנחנו נמצאים במצב שבאוטובוסים האלה, הילדים נמצאים בסיטואציה שהיא ממש בכינון ישיר.

אורי שמרת: ואם יהיה מלווה, אז הוא יוכל לעזור להם מול הכינון הישיר?

אורי שמרת: אם מישהו יירו בו, יירו בו, גם במלווה אפשר לירות.

אורי שמרת: יש ערך מוסף למלווה, אף אחד לא מטיל ספק בו.

עינת וילף: אתה לא יכול להתכחש.

אורי שמרת: אנחנו לא חושבים שזה נכון.

אורי שמרת: לא חושבים שזה נכון.

אורי שמרת: מחר, היום יהיה מלווה בשער הנגב, בחינוך הרגיל, מחר כולם ידרשו את זה ואגב, גם בצדק.

עינת וילף: אני חושבת שלא.

עינת וילף: אני חושבת שכן יש כאן מקרה ייחודי, אבל בבקשה.

איתי לביא: אני יושב-ראש פורום הורים.

איתי לביא: אני רוצה להתייחס לכמה דברים שנאמרים כאן.

איתי לביא: המצב הוא ייחודי ומצב יכול להתפתח בארץ לכל שינוי ולכל מקום ואתה צודק בדבריך.

איתי לביא: יחד עם זאת, אנחנו פה במשך 12 שנה עשויים בסיטואציה שהיא באמת ייחודית, ייחודית לאזור שלנו.

איתי לביא: סיטואציה שעפות רקטות וטילים ופצצות מרגמה ולעתים, כמו שקרה לפני שבועיים, ירי מנשק קל שאולי לא מכוון בדיוק למכונית ותחנת דלק, אבל הוא פוגע כי אף אחד לא מכוון בצורה מדויקת.

איתי לביא: ואנחנו צפויים, ואנחנו נמצאים במצבים שהם יום-יומיים, שאוטובוס יוצא מקיבוץ, אומרים לו – עצור, יש התראה לחדירה, שנה מסלול, סע לפה, סע לשם, עמוד שלוש שעות, אל תזוז.

איתי לביא: באוטובוס הזה יש נהג ו- 50 ילדים.

איתי לביא: הנהג הוא לא זה שצריך לטפל בסיטואציה הזאת.

איתי לביא: אנחנו נמצאים במצב שהיה ביום שישי האחרון שני אוטובוסים, היו בפעילות במתנ"ס.

איתי לביא: היתה התראה להימצא 15 שניות ממרחב מוגן, ולהתרחק מהיישובים שהם עשרה קילומטר מגבול עזה.

איתי לביא: שני האוטובוסים האלה חיפשו מקום לעשות את הפעילות.

איתי לביא: יצאו מהמתנ"ס, התקשרו אלי, אני נמצא בקיבוץ יותר מרוחק, סידרנו מקום, הדברים האלה הם יום-יומיים.

איתי לביא: אוטובוס יוצא מבית-ספר, יש התראה, הוא נשאר בבית-הספר שעתיים, שלוש שעות.

איתי לביא: מי צריך לטפל?

איתי לביא: המורים נסעו הביתה.

איתי לביא: אנחנו ניסינו לעשות, ליזום ליווי מכל סוג שהוא שיכול להיות קיים או שהיה קיים.

איתי לביא: ניסינו הורים מתנדבים, ניסינו פנסיונרים, ניסינו סטודנטים מספיר בתשלום, ניסינו ילדים, נערים ב- י"א, י"ב, שיודעים תרומה לקהילה, הכל היה בשלבי הכנה ונטרף ברגע שפגע טיל קורנט באוטובוס.

איתי לביא: נטרף.

איתי לביא: לא ילד ב-י"א או י"ב ייקח אחריות, לא פנסיונר ייקח אחריות, לא סטודנט בספיר ייקח אחריות.

איתי לביא: פה צריך מישהו שעבר הכשרה, שיודע שברגע שיש תרחיש כלשהו, ויש ארבעה תרחישים ביום, הוא יודע בדיוק מה לעשות וזה לא התפקיד של הנהג.

איתי לביא: חס וחלילה.

איתי לביא: ואנחנו נמצאים במקום כזה שצריך תשובה היום.

איתי לביא: יכול להיות שמחר יבוא שלום עם החמאס, יכול להיות שמחרתיים יעופו טילים על אשדוד ועל באר-שבע וגם באר-שבע ואשדוד ירצו ליווי.

איתי לביא: ואז ישבו משרד החינוך ומשרד האוצר ויגידו כמו שאתה אומר – אנחנו נוריד 50,000, 100,000, 300,000, 200 מיליון מ-א', ב', ג', ונקציב היום לליווי, כי היום ליווי זה הדבר החשוב ביותר, זה סדר העדיפות.

איתי לביא: סדר העדיפות של ההורים של שער הנגב ושל המועצה האזורית שער הנגב, ששולחים את הילדים כל יום בכביש שהוא מסוכן, הוא שיהיה מלווה מבוגר שידע איך להגיב לתרחישים לא צפויים.

איתי לביא: ואף אחד מאיתנו לא מדבר על פגיעה ישירה באוטובוס.

איתי לביא: בוודאי שלא.

איתי לביא: בשום פנים ואופן.

איתי לביא: זה אף אחד לא יוכל לעזור, גם לא אוטובוסים ממוגנים, ש... רצה לשלוח לנו, שהם מלכודת מוות.

איתי לביא: לא, אנחנו לא רוצים את זה.

איתי לביא: אנחנו מדברים על התרחישים היום-יומיים שקורים.

איתי לביא: נתתי דוגמה מיום שישי האחרון, שתי דוגמאות, שאנשים היו צריכים לברוח, כי שני אוטובוסים של פעילות נערים היו צריכים לצאת כי היה פתאום איזה שהוא תרחיש, איזה שהיא כוננות.

איתי לביא: ואנחנו לא רוצים לשלוח את הילדים שלנו רק עם נהג.

איתי לביא: ומדובר בתקציב שהוא לא איום ונורא, אני רואה בעיתונים 300 מיליון לפה, 100 מיליון לפה, אני היום רק פתחתי עיתון וקראתי משרד האוצר יתקצב איזה 100 מיליון, אני אפילו לא רוצה לדעת, דברים שהם לדעתי קצת הזויים, אבל אני לא מתערב בשיקולים פוליטיים.

איתי לביא: שאנחנו מבקשים 240,000 שקל לדברי דודו לוי, העלות האמיתית שיגיד לכם יואב שהוא חשב בקריאה שעלה בשנה שעברה זה 320,000 שקל, כרגע אני אל מדבר על העלויות.

איתי לביא: אנחנו רוצים, ההורים, שעל האוטובוס יהיה מלווה מבוגר פעמיים ביום – בהסעה לבית-הספר ובהסעה חזרה מבית-הספר וזה לא בקשה בשמיים.

איתי לביא: זו בקשה הגיונית ופשוטה ביותר.

עינת וילף: משרד הביטחון, אני אשמח להתייחס על, אתם אגב, דבר כזה, פועלים בנושא?

עינת וילף: יכולים לתת מלווים מצדכם?

סא"ל תומר תבור: בוא נגיד ככה.

סא"ל תומר תבור: אני מפיקוד הדרום, ראש ענף להב.

סא"ל תומר תבור: אנחנו לא מתנגדים לליווי של מבוגרים באוטובוס.

עינת וילף: אף אחד לא מתנגד.

עינת וילף: זה לא הבעיה.

אורי שמרת: גם אם זה מתקציבכם?

אורי שמרת: אם אפשר לשאול-?

אורי שמרת: שאלה לגיטימית.

סא"ל תומר תבור: עם כל הכבוד – לא.

אורי שמרת: לא, אני שואל.

סא"ל תומר תבור: לא.

סא"ל תומר תבור: לא מתקציבנו.

אורי שמרת: בסדר.

סא"ל תומר תבור: מי שיודע, כשמבצעים הגנה, כי זה מה שכרגע פיקוד הדרום עושה במרחב, תמיד יש לך חוסר של כוח אדם, תמיד רוצה יותר.

סא"ל תומר תבור: ואני לא חושב שזה נכון להוציא כרגע בט"שית, כדי לתת ליווי לאוטובוס.

סא"ל תומר תבור: זו עמדתי המקצועית.

עינת וילף: מה לגבי חיילים?

סא"ל תומר תבור: חיילים זה על בט"שית.

סא"ל תומר תבור: אני לא חושבת שלקחת.

איתי לביא: זה באוטובוס, בתוך האוטובוס.

סא"ל תומר תבור: אני לא חושב שזה נכון לקחת חיילים מחטיבה 84, שאמורים לתת הגנה לאורך הגבול, אם זה בסיני או לאורך הגבול של סיני או לאורך גבול רצועת עזה, לשים אותם על אוטובוסים.

סא"ל תומר תבור: זה לא התפקיד, כרגע.

סא"ל תומר תבור: בהגנה נותנים הגנה מרחבית.

סא"ל תומר תבור: על המרחב.

סא"ל תומר תבור: אני לא נותן ספציפית, מה שנקרא מענה, לחדירה, או ספציפית מענה לירי שטוח מסלול או ספציפי לירי תלול מסלול או ירי נ"ט.

סא"ל תומר תבור: כשאני עושה הגנה, אני נותן להכל.

סא"ל תומר תבור: כלומר, אני לא יכול להגיד – תשמע, OK, אני שם את החייל, אז הוא ייתן כרגע מענה על הכל, לא.

סא"ל תומר תבור: אני צריך לעשות מכלול רחב של מכשול, הגנה, תצפית, מכ"מ, חייל, סיור, סיור עומק, כיתות כוננות, כאלה ואחרות, לטובת הגנה על היישוב.

עינת וילף: עדיין, אני חייבת להגיד, אני כל הזמן מקשיבה לדברים שנאמרים כאן, גם על-ידי משרד החינוך, גם על-ידי משרד האוצר, גם על-ידי משרד הביטחון.

עינת וילף: מדובר כאן ב- 300,000 שקלים, זה פשוט לא יאומן, זה, אלה מספרים קטנטנים בתקציבים, ודאי של שני המשרדים שלכם, שהם שני המשרדים עם התקציב הכי גדול במדינת ישראל ועם כל הכבוד, גם באוצר זה טעות עיגול.

עינת וילף: כלומר, אם יש כסף לאוניברסיטה חדשה פתאום ויש כסף להעביר דברים ויש שלל דברים, לא מדובר, אין השלכות רוחב, אין כאן, יש כאן מקרה ייחודי, צריך לפתור את בעיית שנת הלימודים תשע"ג, תפתרו אותה, אם צריך, תדבר עם משרד החינוך שהם ייתנו 100,000 והם ייתנו 100,000 ואתם תתנו 100,000 אבל אלה סכומים פשוט, זה בדיחה.

דודו לוי: סליחה, זה מדובר כרגע רק על שער הנגב, יש עוד מועצות שבהחלט יכול להיות, בעוטף עזה, שהן גם יבקשו את אותו דבר.

אורי שמרת: ואת חייבת לתת להם.

עינת וילף: מה?

דודו לוי: אם הם יבקשו נצטרך לתת גם להם.

אורי שמרת: תהיי מחויבת לתת להם.

דודו לוי: אי-אפשר יהיה לתת לשער הנגב ולא לתת לשדות נגב ולא לתת לאשכול ולא לתת לחוף אשקלון.

עינת וילף: צריך באמת מדובר בכמה יישובים שנמצאים, האוטובוסים שלהם עוברים ליד הגבול.

עינת וילף: לא צריך להתפרע לכיוון השני.

עינת וילף: מדובר על אוטובוסים, אפשר להגדיר את זה, כמו שידעו להגדיר טוב מיגונים לעד קילומטר פה ועד קילומטר פה, אפשר להגדיר אוטובוסים שעוברים בטווח שהמסלול שלהם עובר בטווח מסוים מהגדר.

עינת וילף: לא צריך, אפשר, ואז אין שום השלכות רוחב.

עינת וילף: מגדירים את הטווח מהגדר של האוטובוסים, התקציב סגור, הוא לא מתפרש וזה הולך לשם.

עינת וילף: ברור שתמיד יהיו לחצים לעוד, אבל באמת שאני חושבת שמדובר כאן בסכום קטנטן ובקשה סבירה לחלוטין ובתקציבים של כולכם זה באמת אפילו טעות עיגול.

עינת וילף: עוד מישהו מבקש להתייחס?

יואב גלובוצקי: אני חשב מחלקת החינוך בשער הנגב.

יואב גלובוצקי: אני מקריא פה מייל שקיבלתי הבוקר, 8:32, נשמע צבע אדום בנחל עוז ופיצוץ.

יואב גלובוצקי: הנושא בבדיקה.

יואב גלובוצקי: אחרי זה ב- 8:47 – בהמשך להודעה קודמת, נפילה מחוץ לנחל עוז.

יואב גלובוצקי: אין נפגעים.

יואב גלובוצקי: הדבר הזה הוא יום-יומי.

עינת וילף: כן, ברור.

יואב גלובוצקי: הוא חוזר על עצמו, זה הולך בגלים, הקסאם שנפל היה יכול ליפול ליד אוטובוס.

יואב גלובוצקי: לא חל שום שינוי.

יואב גלובוצקי: אם בתשע"ב ראו לנכון לתת לנו את הכסף הזה, אני חושב שאין שום סיבה שהשנה לא ייתנו את הכסף.

יואב גלובוצקי: עכשיו אני אכנס קצת לעניינים מספריים.

יואב גלובוצקי: כל עלות הליווי שלנו בתשע"ב הסתכמה ב- 330,000 שקל, שמתוך זה, המשרד בהתחלה התכוון לממן שבעה מלווים, שזה כ- 135,000 שקל, ואז הפער למימון המועצה וההורים שמשתתפים בעלויות האלה היה כ- 190,000 שקל.

יואב גלובוצקי: לאחרונה התקבל אישור על 12 קווים, במצב כזה משרד החינוך מממן 230,000 שקל ועדיין הרשות משתתפת ב- 95,000 שקל.

יואב גלובוצקי: זאת אומרת, אנחנו לא מבקשים את כל החבילה ממשרד החינוך והאוצר.

יואב גלובוצקי: הרשות המקומית גם משתתפת ודודו, עם כל הכבוד, בשנים האחרונות הכנסתם מערכת הסעות, חסכתם שם המון המון כספים, בבקשה, את הכספים שחסכתם שם, תנו למקרים המיוחדים האלה.

יואב גלובוצקי: תודה.

עינת וילף: עוד מישהו מבקש להתייחס?

דודו לוי: רק הערה קטנה אחת שאם הרשות מעוניינת שנביא את זה לוועדת ההסעות העליונה, אז היא צריכה להגיש בקשה חדשה לתשע"ג ולהביא את המלצת הצבא לנושא הזה.

עינת וילף: הגשתם בקשה?

יואב גלובוצקי: רק בשבוע שעבר התקבל מכתב.

עינת וילף: אז בואו נעשה ככה.

עינת וילף: תגישו את הבקשה בהקדם, אני מבקשת שהיא תידון ללא דיחוי בוועדת ההסעות העליונה, מבקשת לתת להם את האישור בהקדם ולא, שלא ייעצר שום דבר.

עינת וילף: מבקשת מהאוצר להתגייס ככל הניתן ולהביא את הסיפור הזה לפיתרון מהיר באמת, זה דבר ראוי, נכון, ייחודי, נקודתי, לתשע"ג לאוטובוסים שנמצאים במסלולים שעוברים ליד הגדר, לא צריך להרחיב את זה מעבר לזה.

עינת וילף: אפשר למצוא את התקציב, זה לשנה הקרובה, אני לא מדברת כאן לשנים, נבדוק בכל פעם את המצב, אין כאן מטרה להיכנס לדברים ארוכי טווח ודאי שאין עניין שהמצב יימשך ולכן אני מבקשת לדון בזה, להגיש את הבקשה, לאשר, לדון בהקדם ולמצוא את הפיתרון.

עינת וילף: ומרגע שהוגשה הבקשה תשלחו עותק גם לוועדה אלינו.

עינת וילף: אני מבקשת שתודיעו לי כשזה נדון במשרד החינוך ואני מאוד מבקשת למצוא את הפיתרון כדי שאני לא אצטרך שוב לקיים דיון בנושא הזה.

עינת וילף: תודה רבה.