ועדת הכלכלה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 933, 2012-07-25 09:30

כרמל שאמה-הכהן: בוקר טוב לכולם.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו פותחים את ישיבתה השנייה של ועדת הכלכלה.

כרמל שאמה-הכהן: על סדר-היום מספר הצעות לסדר בעניין מערך מצלמות המהירות החדשות, גם של חבר הכנסת אחמד טיבי שנמצא אתנו כאן היום, של עתניאל שנלר, של חמד עמאר ושל אמנון כהן.

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.

אחמד טיבי: אני מודה לך, אדוני היושב-ראש.

אחמד טיבי: רבותי האורחים, טוב שיש מערך חדש של מצלמות, חשיפת יתר בכבישי הארץ.

אחמד טיבי: מטרת המצלמות האלה היא לא לגבות קנסות, כלומר לא לצוד נהגים, אלא להתריע, להיות כלי מתריע.

כרמל שאמה-הכהן: להרתיע.

אחמד טיבי: להתריע את הנהג ולהרתיעו.

אחמד טיבי: ואז הוא יאט, הוא לא ינהג במהירות.

אחמד טיבי: זה קיים במקומות רבים בעולם, כאשר יש סימון בכבישים, איפה יש כביש עם מצלמה וכדומה.

אחמד טיבי: אני חושב שהדבר הזה מתחייב.

אחמד טיבי: שמעתי הצהרות בכיוון הזה מברונו, מפקד משטרת התנועה, שמדברות באותה רוח כמעט.

אחמד טיבי: השאלה אם אפשר לעגן את זה.

כרמל שאמה-הכהן: כלומר הנושא שמטריד אותך בסוגיה הזאת זה התרעה על קיומן של מצלמות.

אחמד טיבי: כן, ולא קנסות.

כרמל שאמה-הכהן: לא הפתעה.

אחמד טיבי: לא הפתעה, לא קנסות.

כרמל שאמה-הכהן: אוקיי.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה.

ברונו שטיין: בוקר טוב.

ברונו שטיין: אני מסכים עם האמירה שמטרתן של המצלמות זה להרתיע את הנהג שלא ייסע במהירות מופרזת.

ברונו שטיין: אני חושב שעשינו את כלל הפעולות האפשריות כדי להביא בפני הנהגים את מיקומן של המצלמות.

ברונו שטיין: בעניין הזה אני יכול לפרט, שעוד טרם הפעלנו את המצלמות קיימנו תדרוך עיתונאי, כדי שיבואו ויציגו לכל עם ישראל איך המערכת עובדת, אפילו את האפיון הטכנולוגי של המערכת, של מה שהיא עושה.

ברונו שטיין: פרסמנו באינטרנט את מיקומן של המצלמות באופן בולט.

ברונו שטיין: את המצלמות, רוב רובן, חלקן היו בהתחלה צבועות באפור, אבל אחר כך שינינו וצבענו אותן בכתום כדי שיבלטו ויראו אותן.

ברונו שטיין: אני אגיד רק עוד משפט אחד בעניין הזה לסיום, שמאז שהפעלנו את המערכת היו שני שלבים שהוספנו מצלמות ופרסמנו הודעה טרם ההפעלה, היכן המצלמות מוצבות.

ברונו שטיין: כלומר לא איפה פיזית המצלמה, איפה אנחנו מפעילים את המערך, כי אם אגיד לכולם איפה המצלמה הרי בסופו של דבר הם יגיעו ליד המצלמה והמערכת בנויה באופן אחר, אלא איפה אנחנו מתחילים להפעיל, באיזה כבישים, באיזה צמתים.

ברונו שטיין: כך שבעצם אני חושב שאת כל מה שרק היה ניתן להביא בפני הציבור, מבחינת מיקומן, מבחינת הבליטה שלהן, הבאנו.

ברונו שטיין: עכשיו, צריך גם לומר, תסתכלו ב-Waze, הוא מודיע לך, מתריע בפניך שיש מצלמה.

ברונו שטיין: אנחנו לא כועסים על זה, אנחנו חשפנו את העניין בפני הציבור וזה בסדר גמור.

ברונו שטיין: אני חושב שנהגנו הכי בגילוי נאות שיכול להיות כלפי האזרחים.

אחמד טיבי: ניצב ברונו, אם זה כבר נמצא ב-Waze ועשיתם כמעט הכול, אבל לא את הצעד הסופי שאנחנו מבקשים, כלומר לציין בכבישים עצמם שיש כאן מצלמה, למה שלא יהיה שילוט וסימון בכבישים עצמם כפי שקיים בחלק ממדינות אירופה?

ברונו שטיין: קודם כול, בכבישים רבים במדינת ישראל יש שלטים, זה שלט צהוב עם סימון של מצלמה וכתוב עליו "קטע אכיפה מוגברת", שברור לכולם.

ברונו שטיין: תראה, אם עכשיו תגיד לי: מצאתי איזשהו כביש שם ולא היה שלט, אם תבקש ממני עכשיו להעיד בשבועה שבכל הכבישים זה קיים, לא אוכל לעשות את זה.

ברונו שטיין: אני אומר פה: אני מוכן לבדוק אם יש איזשהו כביש כזה או אחר.

אחמד טיבי: יש יש.

ברונו שטיין: יכול להיות, אני לא אומר שלא, ואני מוכן לקבל את זה.

ברונו שטיין: אני רק אומר שאין לנו שום כוונה להסתיר מהציבור את מיקומן של המצלמות.

ברונו שטיין: אין לנו שום כוונה, ושיהיו בולטות, ושאנשים ינהגו יותר לאט.

כרמל שאמה-הכהן: מה עם נתונים לגבי היעילות?

כרמל שאמה-הכהן: כלומר המערך עובד, הצגתם אותו כפי שצריך לציבור והוא נכנס לפעולה, האם יש כבר מדדי בקרה לגבי הפחתת המהירות הממוצעת החורגת באותו כביש או לגבי האירועים החריגים, כלומר תאונות או כאלה דברים באותו כביש?

ברונו שטיין: אני יכול לתת לך את הנתונים, הם קיימים בידי, אבל ברשותך, ד"ר שי סופר הוא המדען הראשי של הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, יש מחקרים מהשבועות האחרונים.

ברונו שטיין: אתה רוצה שאני אציג את זה או שהוא יציג את זה?

כרמל שאמה-הכהן: אתה תציג וגם הוא יציג.

ברונו שטיין: אוקיי.

ברונו שטיין: אני יכול לומר לך, ואגיד את זה במשפט אחד: סקר שנעשה בחודש יולי, הציבור בישראל מדווח על ירידה של 10% במהירות שאנחנו מכירים אותה.

ברונו שטיין: באופן מובהק.

ברונו שטיין: זה סקר אקראי.

לאה ורון: מי עשה את הסקר?

שי סופר: מכון המחקר - - -

ברונו שטיין: של אוניברסיטת בן-גוריון.

שי סופר: ד"ר הלל בר-גרא.

שי סופר: הוא מנהל עבורנו את מחקר א-3.

כרמל שאמה-הכהן: איך בוצע המחקר בעצם?

כרמל שאמה-הכהן: שאלו את האנשים או מדדו בפועל בשטח?

שי סופר: גם וגם.

שי סופר: יש לנו גם סקר טלפוני וגם מדידה, המצלמות יכולות גם למדוד.

שי סופר: אתה יכול לקבל מהמצלמות נתונים, הכול מגיע למרכז בהר-חוצבים.

ברונו שטיין: ד"ר סופר, תן לי רק להשלים משפט אחד.

ברונו שטיין: אני יכול לומר לך שבאותם כבישים – לא רק באותם כבישים, גם בכבישים אחרים, שמצלמות לא מוצבות – עשינו בדיקות סמויות שלנו שתכליתן היתה לבדוק את המהירות הממוצעת של הנהגים, לא לשם הגשת דוחות.

ברונו שטיין: וצריך לזכור שאנחנו בסך הכול חמישה חודשים, בחודש פברואר הפעלנו את זה כאשר בחודש פברואר לא הגשנו דוחות, בעצם מתחילת מרץ, אנחנו פחות מארבעה חודשים.

ברונו שטיין: אם זה יימשך לאורך זמן, אני יכול לומר לך כמעט בוודאות שאנחנו מזהים ירידה במהירות של האנשים.

ברונו שטיין: יתירה מכך, אני יכול לומר שאנחנו מזהים למשל שבמקומות אחרים, נגיד בצומת או ביציאה מכביש עירוני לבין-עירוני, שאנשים שם עדיין לא נוהגים במהירות הסבירה לאותו קטע כביש, התחלנו להציב מצלמות באותם צמתים.

ברונו שטיין: אני יכול לומר פה, לא אגיד כמה, יש לנו כמעט פי ארבע מצלמות בצמתים מאשר בכבישים מהירים.

כרמל שאמה-הכהן: השאלה, ניצב שטיין, היא האם הנתונים החיוביים האלה, של הורדת ממוצע המהירות באותם קטעים, יש לה נגזרת גם של ירידה בתאונות או בנפגעים?

ברונו שטיין: קודם כול, אני רוצה לומר תודה לאל, היום אנחנו נמצאים ב-26 ביולי, למול שנה קודמת אנחנו עומדים על 61 הרוגים פחות, 3,000 נפגעים פחות.

ברונו שטיין: 2009 סומנה כאיזה שנת הצלחה מאוד גדולה שהיתה במדינת ישראל, היא היתה עם כמות ההרוגים הכי נמוכה שהיתה אי פעם במדינת ישראל.

ברונו שטיין: אם אנחנו בודקים חציונית, אנחנו הרבה פחות משנת 2009.

כרמל שאמה-הכהן: - - -

ברונו שטיין: כן, עם שתי הידיים אני עושה את זה כל בוקר.

נחמן שי: זה מנהג נוצרי, אסור לך להקיש בעץ.

כרמל שאמה-הכהן: יש לנו גם נוצרים בכנסת.

חמד עמאר: מה זה קשור?

אחמד טיבי: אומנם קורעים להם את הברית החדשה.

כרמל שאמה-הכהן: אומנם פה יש מוסלמים ודרוזים, אבל יש גם נוצרים.

ברונו שטיין: חבר הכנסת נחמן שי, כדי להמשיך בעניין הזה אנחנו מוכנים לאמץ כל דת.

נחמן שי: הבנתי.

נחמן שי: אני מסכים אתך.

כרמל שאמה-הכהן: כן, בדיוק.

חמד עמאר: אני חייב - - -

ברונו שטיין: אני רק אסיים את המשפט הזה.

כרמל שאמה-הכהן: אחרי זה יקבל רשות דיבור חמד עמאר.

ברונו שטיין: ובעניין הזה, אני מקווה שהמגמה הזו תימשך.

ברונו שטיין: אני חושב ששווה לשמוע מה מחקרים בעולם מדברים על הפחתת המהירות, ושווה לשמוע קצת את דבריו של ד"ר סופר.

כרמל שאמה-הכהן: קודם כול, חבר הכנסת חמד עמאר, בבקשה.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, אני חושב שמצלמות יכולות לעזור בהורדת תאונות דרכים, אני לא אומר שלא.

חמד עמאר: הבעיה היא איפה אתה מציב את המצלמות.

חמד עמאר: כשאתה מחפש קטע ישר בכביש דו מסלולי עם הפרדה ועם אפשרות לנסוע מהר, ומציב שם את המצלמה, כי אתה יודע ששמה ייסעו מהר.

חמד עמאר: ואני אתן לך דוגמה.

חמד עמאר: אם אתה נוסע בכביש עכו-כרמיאל עכשיו ואתה עובר את כרמיאל, מעכו לכרמיאל כביש טוב, שמה יש הרבה מצלמות.

חמד עמאר: אתה עובר את כרמיאל ואז אתה נכנס לכביש מאוד קשה, ששמה אנשים גם נוסעים מהר, כביש מסוכן וקרו המון המון תאונות, יותר תאונות מהקטע של עכו-כרמיאל, אין אפילו מצלמה אחת.

חמד עמאר: זה רק קטע אחד.

ברונו שטיין: אז אתה תומך במצלמות, אתה אומר: תוסיפו מצלמות.

חמד עמאר: אני לא אמרתי שלא להוסיף.

אחמד טיבי: כולנו תומכים.

חמד עמאר: תוסיפו את המצלמות במקומות הנכונים.

ברונו שטיין: אני אגיד על זה משפט.

חמד עמאר: לא להציב מצלמות במקומות שנועדו לעשות דוחות ולצבור כמה דוחות אנחנו עשינו.

חמד עמאר: אני רוצה מצלמות, אבל אני לא יכול לקבל שבקטע טוב שאין לי תאונות דרכים אין מצלמות, כי אני יודע שייסעו מהר, ובקטע שנוסעים מהר ויש לי תאונות, אין מצלמה אחת.

כרמל שאמה-הכהן: יש לך דוגמה?

חמד עמאר: אמרתי דוגמה של עכו-כרמיאל.

ישראל חסון: קח את הכבישים האדומים בגליל - - -

חמד עמאר: אין לך מצלמה אחת.

חמד עמאר: קח את עכו-כרמיאל, אני נוסע כל יום שם, אני צפוני.

חמד עמאר: תאמין לי, אני יודע איפה יש מצלמות.

חמד עמאר: אני מאט, עובר את המצלמה.

חמד עמאר: תרצה או לא תרצה, אתה רואה את הנהגים, כולם מאטים, כולם יודעים איפה המצלמות.

חמד עמאר: עוברים את הקטע של כרמיאל, ואתה רואה את התאונות שמה, היו תאונות קטלניות בקטע ההוא, יש לך מצלמה אחת?

חמד עמאר: זה מה שאני רוצה.

חמד עמאר: אני רוצה מצלמות.

ברונו שטיין: תרשה לי להשיב לך.

ברונו שטיין: אני אתייחס לסוגיה הזאת.

ברונו שטיין: שני דברים.

ברונו שטיין: קודם כול, דיברת על העניין של כסף.

ברונו שטיין: הייתי מבקש, אנחנו נמצאים בוועדת הכלכלה ואני חושב שזו ועדה מקצועית, הרי לכולנו ברור פה שלכסף אין משמעות בעיני משטרת ישראל, כלומר היא לא פקטור בעניין הזה.

ברונו שטיין: ולכן להגיד שלעשות דוחות כדי לתת קנסות, אני חושב שצריך לומר - - -

חמד עמאר: אני לא אמרתי את זה, אתה אמרת.

ברונו שטיין: לא.

ברונו שטיין: אמרת: כדי לעשות קנסות, אבל לא נתווכח על זה.

חמד עמאר: לא אמרתי על כסף.

חמד עמאר: אמרתי: שמה אתה יכול לעשות דוחות כי נוסעים מהר.

ברונו שטיין: אוקיי.

ברונו שטיין: אחד הדברים הכי מרכזיים שעשינו בתוכנית הצבת המצלמות החדשה זה לא שקודם כול קבענו את הכבישים ואמרנו: בוא נשים מצלמות.

ברונו שטיין: הצבנו רק רבע מהמצלמות עד היום.

ברונו שטיין: יש ליווי מחקרי, גם של הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים וגם שלנו, ואם הכביש, כמו שאמר, עכו-כרמיאל, הוא כביש שיש צורך להציב בו מצלמות, אנחנו כל הזמן – תראה, יש הרבה מאוד כבישים במדינת ישראל שצריך להציב בהם מצלמות.

ברונו שטיין: תשאל אותי אם צריך להציב הרבה?

ברונו שטיין: אני יכול להציב הרבה מאוד בהרבה מאוד מקומות, אבל אני אומר לך שהצבת המצלמות נעשית בדיוק על-פי אותם מקומות שאנחנו מזהים אותם שיש שמה תרבות נהיגה לא נכונה.

ברונו שטיין: נמצאת פה עדי לידי שהיא ממונה על המערך, אנחנו נבחן את זה, ואם יש מקום להציב בעכו-כרמיאל, בהתקדמות, בשלבים הנוספים של הפרויקט, אנחנו נציב שם מצלמות.

ברונו שטיין: אם אנחנו נבין שלמול מקומות אחרים, יש צורך גדול יותר.

ישראל חסון: אדוני, אפשר לשאול אותך שאלה, בבקשה?

ישראל חסון: אני מאוד מבין את זה שמצלמות אמורות להשפיע על תרבות הנהיגה.

ישראל חסון: דרך אגב, אחד המקומות המדהימים בזה זה פה, שדרות בגין.

ישראל חסון: שמה אתה רואה שכולם נוסעים על 80, מעט מאוד חורגים, בגלל שזה קצר, זה ממוקד, זה נקודתי, זה אפקטיבי מאוד.

ישראל חסון: מה ששאל פה חמד עמאר, ואני מבין שהרצון של המצלמות זה להשפיע במידה מסוימת על התרבות.

ברונו שטיין: נכון.

ישראל חסון: יחד עם זה, מעבר לתרבות, אתם מדברים גם על הסוגיה הזו של תאונות הדרכים והתנהגות אישית, אחראית, של הנהג.

ברונו שטיין: תרבות הנהיגה במדינת ישראל.

ישראל חסון: תרבות הנהיגה.

ישראל חסון: המשמעות של תרבות הנהיגה באזורים שהם אדומים על-פי הגדרתכם, וישנם כבישים כאלה וישנם קטעים כאלה, היא יותר דרמטית ממקום אחר.

ישראל חסון: זה מה שחמד עמאר אמר.

ברונו שטיין: ברור.

ברונו שטיין: אני מסכים אתו.

ישראל חסון: אוקיי.

ישראל חסון: עכשיו, היה יכול להיות מעניין מאוד, אדוני היושב-ראש, לבקש מהמשטרה לא לקיים דיון כזה שהוא תלוי באוויר, אלא להביא לפה מפה, שהם, שהרשות הלאומית לבטיחות בדרכים ושמע"צ, בכוונה אני אומר את שלושתם, הגדירו ככבישים אדומים, ולראות את המתאם של כל הגורמים על אותם קטעים שיש בהם תאונות דרכים.

ישראל חסון: פעם אחת בוא נראה תמונה כוללת, ונראה איך הדבר הזה מתלכד לאיזשהו מאמץ מרוכז.

ישראל חסון: עכשיו, אם יש מתאם אז חבר הכנסת עמאר קיבל מענה לתשובתו, אם אין מתאם, זו הערה לסדר עם ארבעה סימני קריאה אחריה.

ישראל חסון: זה כל כך פשוט, זה כל כך אלמנטרי, לשים פה תמונה, מפה, עם כל הקטעים של כל שלושת הגורמים הללו, מהם הכבישים האדומים, ולראות מה ריכוז המאמץ.

ישראל חסון: מע"צ קיבלה פה מיליארד ורבע שקל בשביל לטפל בקטעים האלה.

ישראל חסון: הם קיבלו פה 600 ומשהו, אני לא יודע כמה, מיליוני שקלים על המצלמות הללו.

ברונו שטיין: 42,000,000 שקל עלה המערך.

ישראל חסון: אני זוכר שהוועדה הזו אישרה לפני איזה שלוש שנים, ארבע שנים, כשדיכטר עוד היה.

ישראל חסון: אני אומר לך שאני זוכר כי היה לי ויכוח גדול אתו על זה, והוא אמר שייקח שלוש שנים ליישם את הפרויקט.

ישראל חסון: אני לא יודע מה הגיע לשולחנך, הוועדה הזו נדרשה לאשר 200,000,000 שקל לפני ארבע שנים.

ישראל חסון: דרך אגב, והיא אישרה.

ישראל חסון: גם אם 42, גם אם 50, לא משנה כרגע, הריכוז מאמץ פה הוא לא פר הכסף.

ברונו שטיין: אני מוכן לבוא לוועדה להציג את מאפייני ה - - -

ישראל חסון: צריך להביא לפה את הרשות, להביא לפה את מע"צ, לראות שכולם מדברים באותה שפה.

ברונו שטיין: חבר הכנסת חסון, אני מוכן לבוא ולהציג במצגת מקצועית, אדוני היושב-ראש, את אפיון האכיפה של משטרת ישראל.

ישראל חסון: לא לא לא.

ברונו שטיין: רגע, שנייה.

ברונו שטיין: המצלמות, כולל מאפייני האכיפה שלנו, בכבישים האדומים – יש 302 ק"מ כביש אדום, שהגדרנו במדינת ישראל ששם יש יותר נפגעים מאשר בכל מקום אחר.

ברונו שטיין: מעבר למצלמות, גם האכיפה שלנו מתמקדת.

ברונו שטיין: אני אתן לך נתון, אנחנו עומדים היום כמעט ב-40% ירידה בהרוגים באותם כבישים שסימנו אותם.

ברונו שטיין: אני מוכן לבוא לוועדה להציג את מאפייני האכיפה של משטרת ישראל.

ברונו שטיין: מצלמות, כולל שוטרי התנועה.

ישראל חסון: מאה אחוז.

ישראל חסון: אני חושב שזה נותן מענה ממוקד לשאלות של חמד עמאר.

ישראל חסון: אם יש לך מענה מרוכז, אתה יכול לפזר את המצלמות, עם דגש על השפעה על תרבות נהיגה.

ברונו שטיין: אני מסכים אתך.

ברונו שטיין: החזרנו גם את המושג כביש אדום, הוא היה נקרא מוקד סיכון.

ברונו שטיין: איפה שנגבים חיי אדם, זה כביש אדום בעינינו.

ברונו שטיין: ואני מוכן להראות גם מה מאפייני האכיפה שלנו שם.

ברונו שטיין: אנחנו מתעסקים בעיקר בעברות בריונות.

ברונו שטיין: אנחנו מדברים על מהירויות מופרזות, על עקיפת פס לבן, על ירידה לשוליים, על נסיעה שלא מתאימה לתנאי הדרך.

ברונו שטיין: זו עיקר האכיפה שלנו באותם כבישים.

ברונו שטיין: ואני אומר פה: אני מוכן להציג במצגת מקצועית, כיצד אנחנו עובדים באותם כבישים.

חמד עמאר: אתה אמרת דברים מאוד חשובים כאן.

ברונו שטיין: תודה.

חמד עמאר: ואני רואה את העבודה של המשטרה ביישובים.

חמד עמאר: הכנסת האופנועים לתוך היישובים, אני רואה את זה, כמה זה עוזר וכמה זה מוריד את ההשתוללות בתוך היישובים.

ברונו שטיין: תודה שזה לא היה אף פעם לפני כן.

חמד עמאר: אני יודע שלא היה אף פעם וזו עבודה מאוד טובה.

חמד עמאר: כל המטרה שלנו כאן היא להוריד את תאונות הדרכים במדינת ישראל.

ברונו שטיין: נכון.

חמד עמאר: אני רק רוצה לשאול: כשני שליש מהתאונות קורות בתוך הערים, האם יש לנו תוכנית מיוחדת להורדת התאונות שם?

חמד עמאר: שליש מההרוגים הם במעברי חצייה.

חמד עמאר: אנחנו יודעים איפה הנושא העיקרי והמקום המסוכן לתאונות דרכים, מקום שיכול לקרות בו תאונת דרכים.

חמד עמאר: יש היערכות מיוחדת מבחינת המשטרה בנושאים האלה?

ברונו שטיין: אגיד שני דברים: קודם כול, לגבי הכפרים הערביים, בישיבה שהיינו במשרד התחבורה לפני כחודש וחצי, משרד התחבורה הקצה 100,000,000 ש"ח בתאום אתנו לאותם יישובים ערביים שיש לעשות בהם לשיפור התשתיות, מעגלי תנועה, מעברי חצייה, הצבת גדרות וכל מה שקשור בעניין הזה, על מנת לצמצם, במסגרת הפעילות שלנו בתוך הכפרים.

ברונו שטיין: הדבר השני, קובי הוא העוזר שלי, הוא טבע משפט מאוד חכם.

ברונו שטיין: הוא אמר שההפרדה בין הכביש העירוני לבין-עירוני היא מלאכותית.

ברונו שטיין: ואני מקבל את מה שאתה אומר, הרבה מאוד מהמסה שלנו היתה מושקעת לכבישים הבין-עירוניים.

ברונו שטיין: כחלק מתוכנית העבודה שלנו, אני אומר לך שאנחנו מול שנה קודמת, אנחנו כמעט ב-30% ירידה בתוך העיר, מ-92 ירדנו ל-61, משהו כזה.

לאה ורון: קיימות בתוך העיר מצלמות לאכיפת מהירות?

ברונו שטיין: אנחנו מכניסים לתוך העיר מצלמות לאכיפת מהירות.

ברונו שטיין: מדינת ישראל היא מדינה קטנה.

ברונו שטיין: ברור לנו שהמעבר בין כביש עירוני לבין-עירוני הוא מעבר של פחות מקילומטר לעתים.

ברונו שטיין: למשל האופנועים בבסיס שלהם אמורים לעבוד רק בכבישים הבין-עירוניים, אנחנו מתחילים להכניס אותם לתוך הערים.

ברונו שטיין: כמו שהם נכנסים לתוך הכפרים, אנחנו מכניסים אותם לערים שאנחנו מזהים שיש בהם בעיות משמעותיות.

ברונו שטיין: תל-אביב למשל, אנחנו מכניסים עכשיו ארבע מצלמות בצמתים מרכזיים.

ברונו שטיין: אפרופו מה שאמר חבר הכנסת טיבי, כשביקשו לחשוף אותם, עיריית תל-אביב פנתה אלינו, ביקשה מאתנו, מבחינת הקוסמטיקה של העיר, שהעמודים לא יהיו צבועים בכתום אלא יישארו באפור כדי שזה יתאים למתאר, אנחנו נשים אותם באפור.

ברונו שטיין: אבל אנחנו מתחילים להיכנס לתוך הערים פנימה, כדי שהאנשים יידעו שבצמתים אנחנו אוכפים את המהירות, לאורך הצירים.

ישראל חסון: יש תוכניות בגליל להעלות את גיל הנהיגה בתוך הכפרים ל-14 באיזשהו שלב?

ישראל חסון: אני אומר לך, אתמול הסתובבתי ב"איפטר", אני חשבתי שהיה כנס של כיתות ז' באיזשהו מקום שיצאו בשיירה.

ברונו שטיין: ה"תארוויח".

אחמד טיבי: "תראוויח".

ברונו שטיין: אבל זה ב"תראוויח", לא ב"איפטר", נכון?

אחמד טיבי: זה אחרי ה"איפטר".

ישראל חסון: לא, ב"איפטר" לא.

גבריאל ברוש: מר חסון, אל תפלה.

גבריאל ברוש: גם קיבוצים ומושבים.

ישראל חסון: קיבוצים אני לא יודע היום.

ישראל חסון: אני יכול להגיד לך שבגילי - -

ברונו שטיין: נסעתם בלי קסדות על הראש.

ישראל חסון: - - בכיתות ז'-ח' נדרשנו לעבוד.

ישראל חסון: היינו עובדים על טרקטורים כבדים.

ישראל חסון: היום אני לא יודע איך זה.

כרמל שאמה-הכהן: עוד מישהו מחברי הכנסת?

כרמל שאמה-הכהן: ד"ר יעקב אדלר, "אנשים באדום", חבר הנהלה.

יעקב אדרי: אנחנו העלינו את הדרישה להציב מצלמות מהירות בארץ לפני כ-15 שנים.

יעקב אדרי: היתה קבוצה של אנשי מדע, ביניהם אני הייתי, ד"ר אלי ריכטר, פרופ' ג'רי בן דוד, ואנחנו ראינו מה שקרה באנגליה אחרי הכנסת המצלמות, והבאנו את הדבר הזה לארץ.

יעקב אדרי: אמרנו: מדוע שבארץ לא יעשו אכיפה אלקטרונית, כשבאנגליה הצליחו להוריד תוך מספר שנים מועט את מספר ההרוגים בכבישים ב-40%?

יעקב אדרי: והיתה התנגדות קודם כול, ולא היה תקציב, והדבר הזה נסחב שנים אחרי שנים.

יעקב אדרי: אני רוצה לומר דבר אחד.

יעקב אדרי: יש מה שנקרא מסה קריטית.

יעקב אדרי: אם מספר המצלמות יישאר נמוך והמרחקים בין המצלמות יהיו גדולים, ברור לגמרי שהאפקט ירד בצורה משמעותית, מכיוון שאנשים יידעו בדיוק איפה המצלמות מוצבות.

יעקב אדרי: אין צורך בשלטים דרך אגב, מכיוון שעל כל הג'י.

יעקב אדרי: פי.

יעקב אדרי: אסים למיניהם, יותר נכון הטלפונים, רשום בדיוק איפה המצלמה עומדת.

יעקב אדרי: ואנשים נוסעים בין המצלמות במהירות מופרזת.

יעקב אדרי: זה דבר אחד.

יעקב אדרי: לכן יש צורך במינימום של מצלמות כדי לראות וללמוד מהדבר הזה, מהניסיון הזה, האם זה אפקטיבי ובאיזה מידה זה אפקטיבי.

יעקב אדרי: דבר שני, יש תופעה ידועה באפידמיולוגיה שנקראת זליגת מהירות.

יעקב אדרי: כשאתה נוסע בכביש בין-עירוני, אפילו כביש-6, 140 קמ"ש ואפילו יותר מזה, ואתה יורד לכביש משני, לאחד הכפרים או לאחד המקומות האלה, המהירות שלך תהיה פי כמה גבוהה מאשר אילו היתה אכיפה גם בכביש המהיר הזה.

יעקב אדרי: זאת אומרת, יש איזו הסתברות לצמצום המהירות, ולכן זה עובר גם לכבישים המשניים, גם לערים.

יעקב אדרי: ולכן יש חשיבות להציב את המצלמות האלה גם במקומות שאנשים נוסעים בהם 90 ק"מ, למרות שהכביש הוא ישר.

יעקב אדרי: כל הדברים האלה לדעתי הם חיוניים כדי להסיק מסקנות לגבי מספר התאונות, מספר ההרוגים הייתי אומר, מכיוון שהמהירות היא פקטור בקביעת חומרת התאונה יותר מאשר התאונה עצמה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: מרדכי פדר, יושב-ראש "עיר מתונה".

מרדכי פדר: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מרדכי פדר: קודם כול, זו יוזמה ברוכה.

מרדכי פדר: מה שאמר ד"ר אדלר זה אכן נכון, ד"ר אדלר אז היה בארגון "מתונה", וארגון "מתונה" מאז 1995 מבקש, מתחנן, שיציבו מצלמות מהירות בכבישי הארץ כדי להוריד את מספר ההרוגים והפצועים.

מרדכי פדר: זה לא כלי להורדת המהירות, זה כלי לאכיפת מהירות, זאת אומרת שזה ממחיש לאזרח שהגבלת מהירות זה חוק ולא המלצה.

מרדכי פדר: וזה הדבר החשוב ביותר.

מרדכי פדר: החוק אומר 80 זה 80.

מרדכי פדר: זה לא בערך 80, אפשר לנסוע 90 – זה 80.

מרדכי פדר: מה שאנחנו אומרים, מה שדיבר ניצב ברונו שטיין קודם, על ירידת מספר התאונות וההרוגים בכבישים, זה דבר שאנחנו ראינו גם בתחילת שנות ה-2000 גם בצרפת וגם באיטליה.

מרדכי פדר: אחרי שהתחילו לאכוף באופן דרסטי את המהירות, ירדו מספר ההרוגים והתאונות ב-25% תוך שנה-שנתיים.

מרדכי פדר: וזה מה שאנחנו מתחילים לראות פה, ומבורך.

מרדכי פדר: אני רוצה לספר לכם על טוקבק אחד שראיתי, שבעצם אומר את הכול, בקשר למצלמות מהירות.

מרדכי פדר: הוא אומר: חבר'ה, אני נסעתי לפחות 10,000 ק"מ בשנה, 30 שנה, מהירות 130-120.

מרדכי פדר: חבר'ה, החגיגה נגמרה, אי-אפשר, היום חייבים לנסוע כחוק.

מרדכי פדר: אפקט הזליגה.

מרדכי פדר: מה שאנחנו רואים, וזה בעצם תשובה לחבר הכנסת עמאר, זה שברגע שיש לנו מצלמות מהירות במסות מסוימות זה חשוב מאוד, אבל פחות חשוב בדיוק איפה, אלא עצם הידיעה שאוכפים מהירות, זה עובר לכל הארץ.

מרדכי פדר: זה מה שראינו בצרפת, זה מה שראינו באיטליה, וזה מה שאנחנו מתחילים לראות פה, שחבר'ה אומרים: בסדר, אני כבר לא יכול להשתולל.

מרדכי פדר: וזה בעצם כל הסיבה להצבת מצלמות המהירות.

מרדכי פדר: מצד שני, וזה דבר שיש פה איזה פספוס, יש גם חובה על משרד התחבורה ליחסי גומלין עם הנהגים, ואני אסביר מה שאני רוצה להגיד.

מרדכי פדר: משרד התחבורה התחיל באיזשהו תהליך לבחינה מחדש של מהירויות.

מרדכי פדר: העלתה מהירויות, ובמקום אחד, ברחוב בזל בתל-אביב, הורידה מהירות.

מרדכי פדר: היא לא הסבירה שבד בבד עם אכיפה היא מסתכלת שוב על המהירויות לראות אם הן מתאימות, כחלק מחוזה עם הנהגים – אנחנו נגביל את המהירות למה שצריך להיות ואתם חייבים עכשיו לציית.

מרדכי פדר: וזה חוזה בלתי כתוב שצריך להישמר בין משרד התחבורה לבין הנהגים.

מרדכי פדר: דבר נוסף, על משרד התחבורה להרבות בתמרור.

מרדכי פדר: הנהג חייב לדעת מה המהירות שמצפים ממנו בכל קטע כביש.

מרדכי פדר: לא להגיד: בסדר, אחרי הרמזור זה חוזר למה שהיה קודם.

מרדכי פדר: צריכים להעביר את המסר, לעשות תקשורת עם הנהג, שהנהג יידע בברור באיזו מהירות הוא אמור לנסוע בכל קטע כביש, ואחר כך לאכוף את המהירות הזאת.

מרדכי פדר: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: גבי ברוש, עמותת "אור ירוק", בבקשה.

גבריאל ברוש: שלום לכולם.

גבריאל ברוש: אני רוצה להזכיר שאנחנו מתעסקים פה בנושא של אפקטיביות מערך שאמור לשנות תרבות נהיגה בנושא מהירות.

גבריאל ברוש: אני רוצה להזכיר לפורום, ואני ממשיך בדברים שנשמעו קודם, מדובר פה על כמות שיוצרת מסה קריטית, שמסוגלת לשנות את תרבות ההתנהגות של הנהג.

גבריאל ברוש: אני רוצה להזכיר לפורום שביולי 2005 קיבלה הממשלה החלטה לאמץ את תוכנית שיינין, ושם יש התייחסות לפריסה של 300 מצלמות, זה פי שלוש ויותר עמדות.

גבריאל ברוש: מסה כזאת נבחנה על-ידי תת צוות, וקבעה שמסה כזאת בפריסה ארצית תהווה שינוי תרבות ומודעות של הציבור שאכן יש מערך שיודע לזהות אותו, את הנהג העבריין שנוסע במהירות, והמהירות היא גורם מכריע.

גבריאל ברוש: ושמענו במדינות שיודעות להגיד את זה היום באופן ודאי, אנחנו עוד בחיתולינו בנושא הזה, שמיתון המהירות הוא קריטי לגבי היקף כמות התאונות וההרוגים.

גבריאל ברוש: על זה אין ויכוח.

גבריאל ברוש: בנוסף לזה אני חושב שהנושא, כל התהליך הזה, צריך להיות בשקיפות מלאה, כמו שאמר חבר הכנסת חסון, צריכה שתהיה פה שותפות פעולה עם כל הגורמים הרלוונטיים, צריכה שתהיה שקיפות איפה מוצבות המצלמות, צריכה להיות הרתעה והתראה בולטת, כפי שאמר חבר הכנסת טיבי, שכולם יידעו שהמצלמות האלה קיימות ונמצאות בשטח, ואפשר יהיה גם לראות אותן וגם להתנהג על-פי המיפוי הזה.

גבריאל ברוש: אני חושב שאת כל התהליך הזה, שהוא לא מצליח לפרוץ קדימה בהיקפים שלו, נדמה לי שהיום אנחנו עם 22 מצלמות, משהו כזה.

גבריאל ברוש: נדמה לי שהתוכנית של שנת 2012 מסכמת על 60 מצלמות ו-120 עמדות.

קריאה: 180.

גבריאל ברוש: 180 עמדות.

גבריאל ברוש: אני הייתי מבקש התייחסות, איפה עומדת החלטת הממשלה ותוכנית שיינין לגבי ההיקף והכמות.

גבריאל ברוש: האם ה-60 שכרגע מדברים עליהם זאת התוכנית גם לשנים הבאות?

גבריאל ברוש: ואם כן, זה פוגע בהחלט בנושא של האפקטיביות והמסה הקריטית.

גבריאל ברוש: הנושא האחרון שאני רוצה להתייחס אליו זה נושא הכסף.

גבריאל ברוש: ציבורית ועניינית צריך לנסות לפעול להפנות את הכסף שנגבה מאותם דוחות לנושא הספציפי של בטיחות בדרכים.

גבריאל ברוש: זה איזשהו תקדים שאני לא יודע אם הוא היה אי פעם אבל הוא מחויב המציאות, גם עניינית וגם ציבורית.

ישראל חסון: מה אתה מבקש?

גבריאל ברוש: מהדוחות האלה להפנות את הכספים, שהציבור יבין שהכספים שמצטברים כתוצאה מהדוחות יופנו לנושא בטיחות בדרכים ולהצלת חיי אדם.

גבריאל ברוש: תודה.

קריאה: זה קיים באנגליה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: אנחנו קיבלנו כאן מכתב על המצלמה.

לאה ורון: הוועדה ביקשה וקיבלה מהמשטרה את הנתונים.

חמד עמאר: 43 מצלמות, 22 ניידות, 5 מהן בקטעי כביש ו-17 בצמתים.

חמד עמאר: הוועדה יכולה לקבל עכשיו נתון מדויק כמה מצלמות יש, איפה מוצבות המצלמות, וכמה יהיו בסופו של תהליך ומתי?

עדי זלדס: כמו שאמרת, יש לנו 43 עמדות, בהן מנוידות כרגע 22 מצלמות.

חמד עמאר: מה זה מנוידות?

לאה ורון: את סגן ניצב - - -

עדי זלדס: אני ראש מדור א-3 במשטרה, אחראית על המערך.

ברונו שטיין: היא אחראית על פרויקט א-3, על ההפעלה המבצעית שלו.

עדי זלדס: יש לנו פחות מצלמות מעמדות, משיקולים תקציביים.

עדי זלדס: יש לנו כרגע 22 מצלמות שמנוידות, אנחנו פשוט מעבירים אותם בין העמודים.

עדי זלדס: כדי גם לא ליצור מצב שיש שמועה שבעמוד מסוים אין מצלמה ומתפרעים לידו, אז כל עמוד בפוטנציאל יכול להכיל מצלמה, ואנחנו מניידים את זה לפי הצורך ולפי ההחלטות באגף.

לאה ורון: כמה עולה מצלמה?

עדי זלדס: כל העמוד עם כל המכלול, זה סדר גודל של 300,000 שקל.

לאה ורון: ומצלמה ללא העמוד כמה עולה?

לאה ורון: המצלמות שאתם מניידים.

עדי זלדס: בסביבות ה-160,000, משהו כזה.

עדי זלדס: לגבי מיקום, אני יכולה להגיד לכם את זה פה, אבל שוב, כמו שראש האגף אמר, זה מפורסם באינטרנט, אנחנו פרסמנו את כל הנתונים האלה ב-Waze, בכל מקום, יש את הנתונים שאנחנו העברנו להם.

ברונו שטיין: הרעיון המרכזי של המצלמות זה בעצם יצירת ההרתעה ואפקטיביות ושינוי תרבות הנהיגה, שהרי אפשר היה להציב בכל העמודים האלו, כי כמו שאתם מבינים, עמוד כזה בסופו של דבר עולה יותר מאשר המצלמה.

ברונו שטיין: אז יכולנו להציב בהכול מצלמות, ואז אפשר היה לבוא ולהגיד שאנחנו כל הזמן מצלמים את האנשים.

ברונו שטיין: אין לנו כוונה פה שאנשים יתחילו לפחד, אם הוא עבר במקום לנסוע 90 ב-91, אז פתאום אוטוטו יתפסו אותו.

ברונו שטיין: הרעיון המרכזי הוא פה לשנות את תרבות הנהיגה.

ברונו שטיין: ולכן פריסת העמודים, שכל עמוד הוא פוטנציאל להצבת מצלמה, היא מתוך כוונה שנהגי ישראל יורידו את הרגל מהמהירות וייסעו על-פי המהירות המותרת.

ברונו שטיין: זה הרעיון.

ברונו שטיין: תמיד יהיו יותר עמודים מאשר מצלמות.

ברונו שטיין: זה הרעיון המבצעי שעומד מאחורי זה.

ברונו שטיין: ואפרופו, אפשר לתפוס הרבה.

ברונו שטיין: אנחנו לא רוצים לתפוס הרבה, אנחנו רוצים שאנשים ינהגו יותר לאט, זה הכול.

חמד עמאר: תודה.

חמד עמאר: את יכולה להמשיך?

עדי זלדס: מצלמות רמזור, אנחנו פורסים סדר גודל של 16 מצלמות רמזור.

עדי זלדס: אם אתם רוצים להיכנס פה לפירוט של המיקום, נראה לי - - -

חמד עמאר: לא, אני לא רוצה.

חמד עמאר: כמה בסופו של דבר יהיה לי מצלמות רמזור, וכמה יהיה לי מצלמות מהירות, ומתי?

לאה ורון: רגע, מתוך אותן 43 מצלמות שכבר הצבתם, 16 מהן מצלמות רמזור?

ברונו שטיין: לא 43.

ברונו שטיין: הוצבו 43 עמודים, מופעלות כרגע 22 מצלמות בחלוקה שנאמרה כאן בין הכבישים העירוניים ובין הצמתים.

לאה ורון: זאת אומרת שלמשטרה יש סך הכול 22 מצלמות.

ברונו שטיין: נכון.

ברונו שטיין: כרגע.

ברונו שטיין: אני לא בטוח שנספיק לעשות את זה עד סוף 2012, יכול להיות שנחרוג קצת ל-2013.

ברונו שטיין: הרעיון המבצעי בסופו של יום יהיה שנגיע ל-60 מצלמות עם 180 עמודים, כאשר כל ה-180 עמודים הם כולם פוטנציאל להצבת המצלמה.

ברונו שטיין: כלומר כשאנחנו מדברים על ניוד מצלמות, כל ה-60 יכולים היום להיות במקום אחד, מחר הם יכולים להיות במקום שני.

לאה ורון: וכשאדוני מדבר על כך שתציבו 60 מצלמות, על איזה מועד אתה מדבר?

ברונו שטיין: תראי, זה פחות נתון – אני אגיד מדוע.

ברונו שטיין: כי בסופו של דבר זה קבלני ביצוע ויש עבודות תשתית.

ברונו שטיין: אני מקווה שאת הרוב עד סוף 2012 נוכל להציב.

חמד עמאר: את העמודים או את המצלמות?

ברונו שטיין: זה הולך ביחד.

ברונו שטיין: העמודים והמצלמות יחד.

ישראל חסון: העמוד עולה 140,000 שקל?

לאה ורון: מסתבר.

ישראל חסון: וואלה, אני אגיד לבדואים.

ישראל חסון: עמוד 140,000 שקל?

ברונו שטיין: לא לא, חבר הכנסת חסון, העמוד הזה זה לא לקחת פס מתכת, הנחת אותו ואמרת: קניתי אותו ב-140,000.

ברונו שטיין: יש שמה תשתיות אנרגיה של חשמל.

ישראל חסון: 140,000 שקל?

ישראל חסון: מי הקבלן שזכה במכרז?

עדי זלדס: סליחה, אני טעיתי, ה-160 זה העמוד עם כל המכלול.

עדי זלדס: המצלמה זה הרבה פחות.

ישראל חסון: למה אתה כועס עלי?

ישראל חסון: צדקתי.

ברונו שטיין: כשאנחנו אומרים עמוד, אנחנו מתכוונים לכל המערכת הטכנולוגית שמתלווה אליו.

ישראל חסון: בסדר.

ישראל חסון: גם סולרי ומשדר ומה שאתה רק רוצה, אתה לא מגיע.

עדי זלדס: יש פה הרבה.

עדי זלדס: המצלמה עצמה עולה כמה עשרות אלפים.

ישראל חסון: גמרנו, זה לא הדור שלך שלי.

ישראל חסון: ב-300 שקל גמרת את הסיפור.

לאה ורון: זאת אומרת שמצלמה אחת עולה כ-140,000?

עדי זלדס: לא, מצלמה אחת עולה בסביבות ה-40,000.

ברונו שטיין: אנחנו לא כל כך מבוגרים, חבר הכנסת חסון.

ישראל חסון: אתה לא, אני כן.

עדי זלדס: יש את התקשורת גם, יש הרבה דברים מעבר לעמוד.

ברונו שטיין: למשל רק להציב את הפסים האלקטרומגנטיים על הכביש, כולל העבודה, זו עבודה לא פשוטה.

ישראל חסון: עזוב רגע, אני לא נכנס אתך עכשיו.

ישראל חסון: תגיד לי שורה תחתונה, אתה מוכן להגיד לי כמה עמודים אתם הצבתם?

ברונו שטיין: 43.

ישראל חסון: 43?

ישראל חסון: כמה עולה לעם ישראל, 100,000 שקל כל מקום כזה?

עדי זלדס: כל המכלול ביחד מתקרב לכ-300 לעמדה.

ברונו שטיין: כולל המצלמה.

עדי זלדס: כולל המצלמה, כולל הכול.

ישראל חסון: המצלמה 40,000.

ישראל חסון: 260,000 שקל המכלול?

עדי זלדס: זה כולל את העמוד, זה כולל גם את התשתית מסביב, הסלולרי.

אליעזר רוזנבאום: המצלמה זה 45,000 דולר, לא שקלים.

ישראל חסון: 45,000 דולר?

אליעזר רוזנבאום: בטח.

ישראל חסון: 120?

אליעזר רוזנבאום: אחת עולה 60,000 דולר, אחת עולה 45,000.

ישראל חסון: אז היא אמרה: 160,000 שקל.

אליעזר רוזנבאום: כן.

ישראל חסון: עולה מצלמה?

אליעזר רוזנבאום: כן.

חמד עמאר: לא, אמרה 40,000.

אליעזר רוזנבאום: לא, דולר דולר.

עדי זלדס: יש פה שאלה יפה.

עדי זלדס: כמה עולה תאונת דרכים אחת?

חמד עמאר: לא לא לא, אל תשוו את זה.

חמד עמאר: אני מבקש.

ישראל חסון: גברתי, את אומרת לי 300,000 שקל.

ישראל חסון: אני רוצה להבין.

ישראל חסון: הצבת 40, כמה יוצא לנו?

ישראל חסון: 12,000,000.

ישראל חסון: יש לנו 30,000,000 ספייר?

ישראל חסון: מה צוואר הבקבוק שלך?

עדי זלדס: מה השאלה, סליחה?

ישראל חסון: העברנו לך 42,000,000 שקל.

אליעזר רוזנבאום: התקציב שניתן לטובת א-3 - - -

חמד עמאר: אתה יכול להציג את עצמך, בבקשה?

אליעזר רוזנבאום: אני המשנה למנכ"ל במשרד לביטחון פנים, וריכזתי את הפרויקט הזה במשך שלוש שנים.

חמד עמאר: חבר הכנסת חסון העלה נקודה מאוד חשובה.

חמד עמאר: נוצל 12,000,000 שקל, נשאר קרוב ל-30,000,000 שקל.

חמד עמאר: מה החסם?

אליעזר רוזנבאום: אני מפרט.

אליעזר רוזנבאום: בהחלטה של השר הפרויקט הזה התחיל להיות מבצעי באגף התנועה, כי הם צריכים לנהל אותו.

אליעזר רוזנבאום: אני אזרח ולא לובש מדים, והמשטרה צריכה לנהל אותו.

אליעזר רוזנבאום: למעשה התקציב שניתן לטובת 60 המצלמות ו-180 עמדות, תקציב להקמה שניתן 42,000,000 שקל, שזה כולל 60 מצלמות ו-180 עמדות.

אליעזר רוזנבאום: כל מערך השוטרים עם כל מה שכרוך בזה, הרכבים והמפקחים, כי כשמניידים מצלמה, מי שמאשר בסוף שהמצלמה כשירה זה לובש מדים.

אליעזר רוזנבאום: זאת סמכות שלטונית ולא עושה את זה הזכיין.

אליעזר רוזנבאום: הזכיין מנייד, בסוף צריך לבוא מפקח מאגף התנועה, לעשות את כל הבדיקות, יש צ'ק ליסט שלם, בודק, מאשר, ואז הוא נותן הוראה למרכז שליטה ובקרה להפעיל את המצלמה מבצעית.

ישראל חסון: אליעזר, אנחנו מכירים יומיים?

אליעזר רוזנבאום: כן.

ישראל חסון: עשה לי טובה.

ישראל חסון: מדברים על 60 מצלמות, נכון?

אליעזר רוזנבאום: כן.

ישראל חסון: אתה ב-60 מצלמות, בוא לא נעשה לנו עכשיו תיאורים דרמטיים, עשית שני דברים יותר מסובכים בחיים מלשים בן-אדם שחותם על ניוד.

ישראל חסון: אני שואל אותך שאלה נורא פשוטה: אנחנו נתנו להם 42,000,000 שקל?

אליעזר רוזנבאום: כן.

ישראל חסון: לפי כל חשבון, גם אם זה 60, נוצל 18.

ישראל חסון: גם אם זה 60, 300,000 שקל עלה לך, כפול 60 זה 18,000,000.

אליעזר רוזנבאום: אין מגבלה כרגע להשלים את המשימה של 60 מצלמות.

ישראל חסון: מה צוואר הבקבוק?

אליעזר רוזנבאום: אה, קצב ההתקנה.

ישראל חסון: מה הבעיה?

ישראל חסון: למה לא עובדים במקביל?

ישראל חסון: תאונת דרכים אחת עולה יותר.

אליעזר רוזנבאום: בעיה אחת שהיא בתהליך זה בעיית חברת חשמל, שהיה לנו מאבק גדול איתם לחבר את העמודים למתח, וכרגע אנחנו נותנים פתרון חלופי שהוא יקר מאוד.

אליעזר רוזנבאום: אבל זה בתהליך מתקדם, ראש אגף התנועה מעורב בזה, גנות התערב בזה.

אליעזר רוזנבאום: וזה לקראת התקדמות, תהליך איטי, אבל זה צוואר בקבוק רציני, הסיפור של חיבור מצלמות המהירות למתח.

ישראל חסון: אין פאנלים סולריים?

אורי מקלב: אתה בבעיה של תקינה אם אתה לוקח פאנלים סולריים - - -

לאה ורון: מי אתה, בבקשה?

אורי מקלב: אני מחברת "סייפר פלייס".

אורי מקלב: היא מפשטת הרבה דברים.

אורי מקלב: הם עושים עבודה מאוד מאוד מקצועית, זה לא כל כך פשוט.

אורי מקלב: אם הם היו יכולים לעשות יותר מהר, תאמין לי שהם היו עושים.

ישראל חסון: אני נוטה להאמין לך, אני רוצה לעזור להם.

ישראל חסון: אם תבוא לוועדה הזו ותגיד שהבעיה היא שיח עם חברת חשמל, חבר הכנסת חמד עמאר יודע להביא לפה את חברת חשמל, להושיב אתכם איתם בדיון הבא, ולהגיד: אוקיי, תורידו.

ישראל חסון: אבל תסביר לי מה החסם שלך.

ישראל חסון: נותנים לך את המשאבים, לך יש את הרצון, לנו יש את הצורך, תגיד לי מה החסם שלך.

ישראל חסון: אם החסם שלך זה חברת חשמל, אם אני מביא לך מחר את חברת חשמל, אתה יודע לעשות את ה-60 האלה תוך שלושה חודשים?

ברונו שטיין: אני חושב שכן.

ישראל חסון: אוקיי, קיבלת תשובה.

חמד עמאר: אז למה חיכיתם עד עכשיו?

אליעזר רוזנבאום: לא חיכינו, טיפלנו בזה, ראש אגף התנועה טיפל בזה.

חמד עמאר: אם זה בעיה של חברת חשמל, יכולתם להביא את זה לוועדה, להביא את חברת חשמל, להביא את המשטרה, להושיב אותם כאן, ולהגיע לתוצאה בסופו של דבר.

אליעזר רוזנבאום: התערב בזה גנות.

ישראל חסון: גנות בתוקף היותו מה?

אליעזר רוזנבאום: הוא היה המנכ"ל של המשרד.

ישראל חסון: זה היה מתי?

ישראל חסון: בר-כוכבא.

לאליעזר רוזנבאום: לפני חודשיים.

חמד עמאר: ממש לא חודשיים.

חמד עמאר: כבר כמעט חצי שנה, אם לא יותר, מחוץ למשרד.

ישראל חסון: גנות זה האחרון שטיפל בזה?

אליעזר רוזנבאום: ראש אגף התנועה מעורב בזה באופן אישי.

ישראל חסון: תשמע רגע, אנחנו מדברים על המצלמות האלה, באמת, ארבע שנים.

ישראל חסון: עכשיו, בתקופה הזאת הסינים גמרו את בייג'ינג, בלונדון גומרים את אולימפיאדת לונדון, ואנחנו עם מצלמות.

ישראל חסון: עזוב, זה לא מצחיק.

ישראל חסון: אמיתי זה לא מצחיק, כי בסוף, אם הייתי יכול להשפיע על שלוש תאונות דרכים ולשים פה שלושה אנשים חיים סביב השולחן, אתה יודע מה, אז זה הפסיק להיות מצחיק.

ישראל חסון: עכשיו, זה לא יכול להיות חסם, זה חסם הרי בלתי נתפס, ששתי רשויות ממשלתיות לא יודעות לסגור אחת עם השנייה.

ישראל חסון: אז אם הן לא יודעות לסגור אחת עם השנייה, תגידו לנו.

ישראל חסון: אני שואל עכשיו חד: אם חברת חשמל שמה לך את התקע שמה, אתה יודע לגמור תוך שלושה-ארבעה חודשים – אני לא יושב לך עם סטופר – את כל המצלמות ולהריץ את המערך, כי יש לך גם תקציב?

ישראל חסון: זו השאלה, שאלה חדה.

חמד עמאר: קיבלת עליה תשובה חדה.

אליעזר רוזנבאום: קודם כול, התקציב קיים.

ישראל חסון: אין מגבלה תקציבית.

אליעזר רוזנבאום: להקמה אין שום בעיה.

ישראל חסון: של ההפעלה.

אליעזר רוזנבאום: של ההפעלה יש לנו פער, שזה בדין ודברים - - -

ישראל חסון: איזה פער, ה-30,000,000 שקל?

אליעזר רוזנבאום: לא, להפעלה אנחנו מקבלים כל שנה 22,000,000 שקל.

ישראל חסון: אבל יש לך ספייר של 30,000,000.

אליעזר רוזנבאום: ל-2012 אין בעיה של התקציב.

ישראל חסון: בסדר, עזוב אותי, 2013 אני מדבר.

חמד עמאר: 2013 התקציב עדיין לא אושר.

אליעזר רוזנבאום: אין בעיה של התקציב ב-2012.

ישראל חסון: אתה עוד תעביר יתרות לשנה הבאה.

אליעזר רוזנבאום: הבעיה, כפי שאמרתי, זה החשמל והאישורים הסטטוטוריים לגבי כל עמדה.

אליעזר רוזנבאום: כל עמדה שממוקמת, צריך לקבל מהרשות המקומית, ממע"צ.

אליעזר רוזנבאום: זה החוקים במדינה.

ברונו שטיין: אנחנו צריכים לכל עמוד טופס 4.

חמד עמאר: כמה זמן לוקח להוציא טופס 4 לעמוד?

ברונו שטיין: זה בערך כמו לאכלס דירה.

ישראל חסון: זה בסדר גמור, עזוב.

ישראל חסון: אני שואל אותך שאלה: עכשיו כשאומרים לי סטטוטורי - - -

ברונו שטיין: זה עניין סטטוטורי – טופס 4.

ישראל חסון: סליחה, טופס 4 זה סיפור אחד, סטטוטורי - - -

אליעזר רוזנבאום: לא, אני התכוונתי לטופס, סליחה אם הטעיתי.

ישראל חסון: טופס 4?

ישראל חסון: טופס 4, בסדר גמור.

ישראל חסון: אני אומר לך: גם זה, זו פעילות מול מי?

ישראל חסון: מול חברת חשמל?

ברונו שטיין: נכון.

חמד עמאר: לא, טופס 4 זה פעילות מול משרד הפנים.

אליעזר רוזנבאום: לא, גם רשות מקומית, גם מע"צ.

ברונו שטיין: תראה, בתוך העיר זה הרבה יותר קל לנו.

ישראל חסון: מה, נולדתי אתמול?

ישראל חסון: אתה עם הרשות המקומית גומר את האישור מראש.

ברונו שטיין: נכון.

ברונו שטיין: הבעיה היא בכבישים הבין-עירוניים.

ישראל חסון: אתם יודעים מה הכבישים האדומים, לא השתנה כלום, רק השתנו המספרים, אתם יודעים איפה הם מונחים, מה היום לימודים הארוך להגיד, אתה יודע מה, אני מאשר 200 עמדות?

ישראל חסון: לא 60 ,200.

ישראל חסון: מה?

ישראל חסון: מה קרה?

ישראל חסון: עכשיו, זאת בדיוק עבודת המטה שלכם, ובסוף אתה בא וצריך לחבר את הבורג.

ישראל חסון: לתאם מול חברת חשמל, לחבר את הבורג.

ישראל חסון: חבר'ה, ברצינות, נו.

ברונו שטיין: אני אגיד כך: בתוך הרשויות המקומיות זה הולך הרבה יותר מהיר, כי הרשות המקומית היא בעצם מוסמכת לאשר את זה ואז היא עושה את זה במהירות.

ברונו שטיין: הבעיה שלנו בכבישים הבין-עירוניים, שאז, כמו שצוין כאן, פה מעורבים כמה משרדים.

לאה ורון: מי נותן טופס 4 בכבישים הבין-עירוניים?

קריאה: מע"צ.

חמד עמאר: מע"צ אין לו סמכות לתת טופס 4.

ברונו שטיין: למע"צ יש סמכות לתת.

חמד עמאר: מע"צ לא נותן טופס 4.

ברונו שטיין: החברה הלאומית לדרכים היא בעצם מוסמכת לתת.

ברונו שטיין: יש סוגיה משפטית שמה שעומדת על הפרק, אני לא הייתי רוצה להיכנס לשם, אבל אני חושב שזו סוגיה שראוי לפתור אותה.

אליעזר רוזנבאום: הם מאשרים לנו.

חמד עמאר: עד עכשיו, המצלמות שהוצבו, מי נתן לכם את האישורים?

אליעזר רוזנבאום: הם, מע"צ.

חמד עמאר: אז אתה לא צריך טופס 4, אם מע"צ מעניקה את האישור.

ישראל חסון: אתה לא רוצה להיכנס לזה, אבל זה בדיוק הדיון.

ברונו שטיין: אבל חבר הכנסת חסון, אתה מסכים אתי שזה לא מוטל לפתחי?

חמד עמאר: חבר הכנסת חסון, מה שאני הבנתי עכשיו, אני עבדתי במע"צ, מע"צ לא נותן טופס 4, אין לו סמכות לתת טופס 4.

חמד עמאר: מי שנותן טופס 4 זה הרשות המקומית.

חמד עמאר: זה אישור אחר.

ישראל חסון: תרשה לי להגיד לך: לא בטוח שהבנת, לא בגלל שאתה לא מבין, כי אני לא בטוח שמי שהציג לך את העובדות יודע להגיד אותן עד הסוף.

ישראל חסון: תקשיב רגע, תראה מה קורה לנו פה.

ישראל חסון: שים לב מה קורה לנו פה, זה מחזיר אותי מן פלאשבק לאתמול, אבל אני אתעלם מזה.

ישראל חסון: באה לפה משטרה שאומרת: אני מבינה שהדבר הזה יש בו אלמנט מצטבר של השפעה על תרבות הנהיגה, אני צריכה להגיע גם למסה קריטית.

ישראל חסון: כסף – אין בעיה.

ישראל חסון: דרך אגב, אני לא מבין עד עכשיו את התחשיב שעל 60 מצלמות עלות הפעלה 22,000,000.

ישראל חסון: זה סדר גודל של 400,000 שקל למצלמה.

ישראל חסון: זה מטורף.

ישראל חסון: זה נראה לי משהו באמת לא סביר.

אליעזר רוזנבאום: כולל שכר, כולל כל האדמיניסטרציה.

ישראל חסון: די, כולל שכר אתה מעמיס לי?

ישראל חסון: למה, אתה מגייס אנשים מיוחדים?

ישראל חסון: קיבלת תקנים לזה?

ברונו שטיין: כן כן.

אליעזר רוזנבאום: לא, חלק עברו מהישן לחדש, וחלק תוספתי.

ישראל חסון: אוקיי.

ישראל חסון: חלק עברו מהישן לחדש.

חמד עמאר: כמה תקנים קיבלתם לנושא?

ישראל חסון: כמה תקנים קיבלת לעניין?

ברונו שטיין: כשכל המערך יופעל, יש כוונה להפעיל 42 תקנים.

חמד עמאר: תקנים חדשים שתוציאו או תקנים קיימים?

ברונו שטיין: רבע מזה זה מתוך התייעלות פנימית שנעשתה בתוך המשטרה – 10 תקנים.

ישראל חסון: אוקיי.

ברונו שטיין: רגע, מדברים על תובעים, מדברים על מפענחים, מדברים על אנשי טכנולוגיה, מדברים על אנשי לוגיסטיקה.

ברונו שטיין: זה לא 30 איש.

ישראל חסון: עזוב אותי, אל תיכנס אתי לזה.

ישראל חסון: למה, אני אשאל אותך, כשתרד עקומת הפשיעה על הכבישים, אתה תשחרר לי אותם?

ישראל חסון: עזוב אותי מזה, בסדר?

ישראל חסון: אתה אומר לי: 22,000,000 שקל, קרי על כל מצלמה 400,000.

ברונו שטיין: או שתחלק את זה ל-180 עמודים ואז החשבון הוא אחר.

ישראל חסון: לא, 180 זה לא על ה-22,000,000, שלא תטעה.

ברונו שטיין: לא, זה על ה-22,000,000.

ישראל חסון: אתה מפעיל לא עמוד, אתה מפעיל מצלמה.

ברונו שטיין: אבל אני מתחזק את העמודים האלה.

ישראל חסון: אבל אתה מפעיל מצלמה.

ברונו שטיין: לא לא, זו טכנולוגיה.

ברונו שטיין: רגע, שנייה, צריך לזכור שזה 180 עמדות שנדרשות לתפעול טכנולוגי, שיש צורך לשמר אותן שם, יש צורך בכיול.

ברונו שטיין: אפשר להציג את זה בצורה מאוד פשטנית של העניין.

ישראל חסון: אדוני, המפתח שאני סופר לך, אני מניח שיש לך חברה יזמית שמחזיקה לך את העמודים.

ברונו שטיין: נכון.

ישראל חסון: אתה צריך לבוא ולתת את התקן.

ישראל חסון: החברה היזמית זה פיקס מחיר, זה חלק מהעלות?

ישראל חסון: עכשיו, איפה אתה נכנס לתמונה בעלויות?

ישראל חסון: אתה נכנס לתמונה בעלויות כשהמצלמה מונחת.

ישראל חסון: רק שם אתה מתחיל, כי שם יש לך את התמונות, ואתה צריך לכייל ולאשר.

ברונו שטיין: אני צריך לפענח אותן, אני צריך לשלוח דוחות, אני צריך להדפיס דוחות.

ישראל חסון: בסדר גמור, חכה.

ברונו שטיין: אתה יודע כמה דוח עולה היום עם תמונה צבעונית, עם המספר של הרכב, ושהוא עבר?

אליעזר רוזנבאום: במשלוח רשום.

ישראל חסון: תקשיב, אני אתך, אבל כאלה יש לך רק 60.

ישראל חסון: זה שיש לך 180 עמודים, זה לא חשוב, ה-60 מייצרים לך את העלויות.

ברונו שטיין: נכון.

ישראל חסון: אז החשבון שלך הוא על 60, הוא לא על 180.

ישראל חסון: אין מה לעשות, זה החשבון.

ברונו שטיין: רגע, שנייה, לא צריך לכעוס, חבר הכנסת חסון.

ברונו שטיין: 60 מצלמות, העלות שלהן הרבה יותר גבוהה מאשר כשאני צריך לתחזק את העמוד.

ישראל חסון: שכחת את הספריי לניקוי על העדשה, דרך אגב, זה אל תשכחו.

ברונו שטיין: דרך אגב, גם ביטוח עולה כסף.

ישראל חסון: כן, בוודאי, בוודאי.

גבריאל ברוש: למה המשטרה היא הכתובת בכלל לפניות האלה?

ישראל חסון: המשרד לביטחון פנים והמשטרה.

גבריאל ברוש: כי מישהו - - -

חמד עמאר: בלי רשות דיבור אף אחד לא יכול לדבר.

חמד עמאר: לחבר הכנסת אני מרשה.

ישראל חסון: אני אענה לך: כי אני מחפש את צוואר הבקבוק בשביל לתת לו, שהוא יגיד לי: אני רוצה 200 מצלמות עובדות על 700 עמודים, זה מה שאני רוצה מהוועדה הזו.

ישראל חסון: תסביר לי איפה צוואר הבקבוק, אני אלך אתך.

ישראל חסון: עכשיו, לא להתבדר.

ישראל חסון: המטרה של כולנו פה, דרך אגב, בצורה משונה, יש לנו תמימות דעים.

ברונו שטיין: נכון.

ישראל חסון: אנחנו רק מחפשים למה זה לא קורה ארבע שנים.

ישראל חסון: אז אוקיי, עזוב אותנו, את העבר לא נשנה, בוא נסתכל על העתיד.

ישראל חסון: עכשיו, שיגיד לי שהבעיה שלו זה חברת חשמל, שיגיד לי: הבעיה שלי זה עוד 10,000,000 שקלים או יגיד לי שמחרתיים ב-10,000,000 שקלים, סלח לי עכשיו שאני מכמת את זה כספית, אני יודע לחסוך לך 60 תאונות דרכים בשנה.

ישראל חסון: אם מדברים פה על ירידה של 40%, אז אני יודע למספר את זה.

ישראל חסון: אני גם יודע לתמחר את זה.

ברונו שטיין: זה יכול להיות יותר דרמטי, חבר הכנסת חסון, כי מחקרים בעולם מוכיחים שיש ירידה של 33% בתאונות הדרכים.

ישראל חסון: בסדר, אני אתך.

ברונו שטיין: רגע, אני אגיד לך.

ברונו שטיין: ועדת הכלכלה.

ברונו שטיין: ד"ר שיינין אמר שעלות התאונות במדינת ישראל היא בסביבות 14 עד 16 מיליארד שקל בשנה.

ברונו שטיין: אם אנחנו יכולים להצביע על ירידה של 33%, אנחנו מדברים כמעט על 5 מיליארד.

חמד עמאר: מה שאתה אומר מצדיק את מה שחבר הכנסת חסון אומר.

ברונו שטיין: אני רציתי לחזק אותו, הוא כועס עלי.

חמד עמאר: אנחנו רוצים לעזור לך, איך אתה כמה שיותר מהר מציב את המצלמות ומציב את העמודים.

ישראל חסון: וואלה, אני לא עולה על הכביש בשבוע הקרוב.

ברונו שטיין: אני אתן לך פתק.

חמד עמאר: אנחנו יכולים להמשיך לקבל את העדכון, מתי שאר המצלמות ושאר העמודים יוצבו?

ישראל חסון: בוא תביא את חברת חשמל, תבין מה צוואר הבקבוק, ונתמודד אתו.

חמד עמאר: כן, נבקש מיושב-ראש הוועדה שיקיים דיון גם עם חברת חשמל, ולראות איך אנחנו נציב אותם כמה שיותר מהר.

לאה ורון: אני לא יודעת אם זאת הבעיה היחידה.

ישראל חסון: אני גם לא יודע.

לאה ורון: המשרד לביטחון פנים והמשטרה לא פרסו בפני הוועדה מה הקשיים שלהם לנצל את כל מלוא התקציב.

ישראל חסון: זה מה שאני שואל.

אליעזר רוזנבאום: אני אומר עוד הפעם: כרגע להקים את 60 המצלמות ואת 180 העמודים, יש את התקציב להקמה ויש את התקציב להפעלה עד סוף השנה.

אליעזר רוזנבאום: אנחנו עושים את הכול, גם במדיניות השר וגם בתוכנית העבודה, קבענו את ה-31 בדצמבר להשלים את המשימה.

אליעזר רוזנבאום: עכשיו, יש לנו צוואר בקבוק אחד שפירטתי אותו, לא הכול חברת חשמל, לא עכשיו צריך לשים אותם בכיכר העיר.

ישראל חסון: מה הבעיה, יאללה, מה הבעיה?

אליעזר רוזנבאום: עכשיו, יש עוד תהליכים של אישורים, כמו מע"צ, כמו - - -

ישראל חסון: לא, אין כמו.

ישראל חסון: תגיד לי מה, נביא אותם לפה.

ישראל חסון: הוא יפתח, חבר הכנסת עמאר יפתח.

אליעזר רוזנבאום: אנחנו נעשה עוד פעם בדיקה.

חמד עמאר: אני אפשט את השאלה של חבר הכנסת חסון.

חמד עמאר: בוא תעשה לנו את הרשימה, מה הבעיה שמונעת ממך שב-31 בדצמבר יוצבו כל המצלמות, יוצבו כל העמודים?

חמד עמאר: ואז אנחנו נקיים דיון כאן עם כל הגורמים.

אליעזר רוזנבאום: מאה אחוז.

ישראל חסון: כמה כסף אנחנו רוצים גם לתת לך.

חמד עמאר: וכמה כסף חסר.

חמד עמאר: הוא אומר שלא חסר כסף.

אליעזר רוזנבאום: השנה לא.

חמד עמאר: לא חסר כסף.

ישראל חסון: אני רוצה ב-2013 שתשים עוד 100 עמודים.

אליעזר רוזנבאום: נכון.

ישראל חסון: תגיד לי מה אתה צריך.

אליעזר רוזנבאום: מאה אחוז, בסדר.

ישראל חסון: רק תממש.

חמד עמאר: המשטרה, אתם עומדים בזה שב-31 בדצמבר יעמדו כל המצלמות?

חמד עמאר: זה מה שהוא אומר, זה היעד.

אליעזר רוזנבאום: זה היעד, זה מה שנקבע.

ברונו שטיין: זו היתה התוכנית בתחילת השנה.

ברונו שטיין: אתה שואל אותי, אני אומר בזהירות רבה: אני מסופק אם ממכלול הדברים שאנחנו מכירים אותם, שנעמוד ביעד של ה-180 עמדות ו-60 מצלמות, אבל אנחנו נתקדם באופן משמעותי.

חמד עמאר: כמה עכשיו בעבודה?

חמד עמאר: כמה בהקמה עכשיו?

חמד עמאר: מעבר ל-43 שכבר הוקמו, כמה בהקמה עכשיו?

עדי זלדס: אנחנו כל הזמן בתהליך של הקמה, כאשר חלק נמצאים בתכנון, בייצור.

ברונו שטיין: למשל בתל-אביב עכשיו סגרנו על ארבע עמדות, בתוך תל-אביב.

עדי זלדס: אנחנו מחכים לאישורים מהעירייה.

חמד עמאר: יש לך אישורים, יש לך הכול, אין לך בעיה, רק להתחיל לבנות.

חמד עמאר: כמה יש לך עכשיו?

עדי זלדס: כמה עשרות.

ישראל חסון: שמע, אני רוצה להביא את הפורום על הגרעין האיראני, נראה לי שזה נתון פחות סודי.

חמד עמאר: לא, אין לה את הנתון.

ברונו שטיין: לא, זה לא עניין סודי.

עדי זלדס: אנחנו רצים במקביל בכמה שלבים, זה לא סדרתי, אנחנו לא תוקפים עמדה אחת מהתחלה עד הסוף.

עדי זלדס: במקביל אנחנו עובדים - - -

ברונו שטיין: בכמה מקומות.

חמד עמאר: אני שאלתי שאלה פשוטה: כמה יש לך עכשיו?

ברונו שטיין: סביב כמה עשרות כרגע.

עדי זלדס: כמה עשרות בעשייה כרגע.

עדי זלדס: כל אחד נמצא בשלב אחר, ובמקביל עכשיו.

ברונו שטיין: תראה, היתה תקופה שלא היה חודש וחצי, בחודש האחרון הקמנו 20 עמדות נוספות.

ברונו שטיין: כלומר ברגע שמגיעים האישורים, אנחנו נכנסים לעבודות.

לאה ורון: מי זה הקמנו?

לאה ורון: מי אחראי להקמה?

לאה ורון: אתם או המשרד לביטחון פנים?

ברונו שטיין: כרגע מי שעובד על ההקמה זה "מלם תים", שהם בעצם הזכיינים, ביחד עם קבלן ביצוע שלהם.

ברונו שטיין: הם עובדים, אנחנו מטפלים סביב בכל האישורים.

לאה ורון: נציגים שלהם נמצאים פה?

ברונו שטיין: לא.

ישראל חסון: אני חושב שיש פה באמת אנשים עם רצון טוב שלא התכוננו לשאלות האלה.

ישראל חסון: יושבים פה אנשים שרוצים להשיג את הדברים.

ישראל חסון: אני מציע לוועדה, בפגרה, בעוד שבועיים-שלושה, לתת להם להביא לפה את הגורמים.

ישראל חסון: עוד שבוע, שיגידו לך, אחרי שהם מנתחים תוך יומיים איפה החסמים, תביא לפה את הגורמים שהם חסמים, תביא לפה את החברה המבצעת, תביא לפה את כל הגורמים שנושאים באחריות בסופו של דבר של להעמיד לך, תעשה עוד שבועיים את הדיון, כי חבל להביך את האנשים.

ישראל חסון: זה אנשים טובים שאין להם את הנתונים, לא התכוננו לזה.

ישראל חסון: ואני מניח שיש להם בראש מאה דברים נוספים, אז יאללה.

ישראל חסון: מתאים?

ברונו שטיין: אנחנו נבוא מתי שיזמנו אותנו.

ברונו שטיין: אנחנו לא מובכים, דרך אגב.

חמד עמאר: זאת גם לא הכוונה שלנו.

חמד עמאר: הכוונה שלנו כאן כמה שיותר להציב את המצלמות, כמה שיותר להוריד את תאונות הדרכים.

חמד עמאר: אנחנו רוצים לסייע.

חמד עמאר: ועדת הכלכלה ידועה כוועדה שיכולה להזיז דברים ואנחנו רוצים לעזור, זאת כל הכוונה שלנו.

ברונו שטיין: תודה.

ברונו שטיין: אין בעיה, בשמחה.

חמד עמאר: אני רוצה לשמוע, כי נרשם כבר, ד"ר אמיר זיו-אב, המדען הראשי של משרד התחבורה.

חמד עמאר: בבקשה.

ישראל חסון: לאה, אני יוצא לנסוע לצפון לפני שהם יוצאים.

ישראל חסון: תעכבו אותם.

חמד עמאר: קח פתק לפני שאתה יוצא.

אמיר זיו-אב: טוב, שתי הערות קצרות, יכול להיות שהרחבה של נתונים יהיה נכון לשמוע מד"ר שי סופר, אבל אני אגיד מלה.

אמיר זיו-אב: קודם כול, באופן מאוד מובהק, יש הרבה מאוד מחקרים בעולם שקושרים בין מהירות הנסיעה לבין ההסתברות לתאונות וחומרת התאונות.

אמיר זיו-אב: מהירות הנסיעה היא גורם משמעותי על ההסתברות לתאונה ועל חומרת התאונה.

אמיר זיו-אב: אם אני לוקח ומתמצת את כל המחקרים למין שורות תחתונות מאוד מאוד גסות, אז ההפחתה במספר העבריינים כשהם יודעים שהם מפוקחים, כשהם יודעים שיש מצלמות, היא בסביבות 40% יחסית לאין מצלמות, וההפחתה במספר התאונות והתאונות הקטלניות באופן מאוד גס, בסביבות 30%.

אמיר זיו-אב: זאת אומרת שהתועלת היא עצומה.

אמיר זיו-אב: הערה אחת, כמובן שמהירות זה תלוי איפה.

אמיר זיו-אב: למשל לנסוע 110 קמ"ש בקטעים מסוימים של כביש מספר 1, שזה מותר, זה בהחלט הרבה הרבה יותר בטוח מאשר לנסוע 40 קמ"ש, שזה גם מותר, בחלק גדול מהרחובות של תל-אביב או של ירושלים.

לאה ורון: בוודאי להולכי הרגל.

אמיר זיו-אב: ודאי.

אמיר זיו-אב: כשנוסעים ברחוב צר, כשמכוניות חונות משני הצדדים, 50 קמ"ש, שברוב המקומות זה מה שמותר, הרי אם פורץ ילד לכביש ממכונית חמישית, דורסים אותו.

אמיר זיו-אב: אז לכן הנושא הוא נושא מורכב.

אמיר זיו-אב: אבל השורה התחתונה היא שהמצלמות מאוד מאוד יעילות והורדת המהירות מאוד מאוד חשובה, והאכיפה בהתאם.

חמד עמאר: מה המעורבות של משרד התחבורה בהקמה של המצלמות?

אמיר זיו-אב: במקרה הזה מי שמוביל מטעמנו זה הרשות לבטיחות בדרכים עם תוכנית שיינין, אנחנו יחד איתם כמובן.

לאה ורון: המשקל של עבירות המהירות הוא הרב ביותר בתוך תאונות הדרכים?

לאה ורון: או לאלו עבירות יש משקל רב בתאונות הדרכים?

אמיר זיו-אב: אני לא יודע, אולי שי יוכל לספר יותר מדויק, מהירות היא גורם מאוד דומיננטי.

חמד עמאר: במיוחד בתאונות קטלניות.

ברונו שטיין: מחקר אחרון שהתפרסם באירופה, מדבר על שלושה רוצחים עיקריים: אלכוהול, חגורות בטיחות ומהירות.

חמד עמאר: ומחקר שהתפרסם אצלנו בארץ?

ברונו שטיין: אנחנו אומרים שהשפעה של המהירות על הקטלניות ועל רמת הפגיעה של האנשים היא דרמטית.

אמיר זיו-אב: היא ברביעית.

אמיר זיו-אב: אם רוצים יותר את המספרים, נדמה לי שיש אפילו איזה מחקר קלאסי שאומר שההסתברות לתאונה יחסית לשתי מהירויות ממוצעות, מהירות מסוימת באותו קטע באותו אזור ומהירות אחרת, היחס בין המהירויות הוא ריבועי להסתברות לתאונה, הוא בשלישית על הפצועים והוא ברביעית על ההרוגים.

אמיר זיו-אב: זאת אומרת המהירות היא גורם קריטי בהסתברות לתאונה ובחומרתה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: מונטג יחיאל.

יחיאל מונטג: תודה.

יחיאל מונטג: אנחנו ב"עיניים בדרכים" תומכים בהרחבת השימוש במצלמות ושינוי תרבות הנהיגה בכלל, וכאמצעי אכיפה יעיל בפרט.

יחיאל מונטג: לדעתנו הצבת מצלמות מתנייעות על גבי כלי רכב, או מצלמות מוצמדות שנצמדות למראה הקדמית ברכב על גבי מאות ניידות משטרה או כלי רכב נבחרים אחרים, יכולים מאוד לשפר את המצב, העלויות הן מאוד מאוד נמוכות.

יחיאל מונטג: דיברתי עם כבוד השופט אביטל חן.

יחיאל מונטג: עולה שאין חסמים משפטיים לרעיון הזה.

יחיאל מונטג: גם דיברתי עם הד"ר שי סופר, ואני מבין שהרשות הלאומית כבר הרימה את הכפפה, ולא נותר לנו אלא לברך.

חמד עמאר: תודה.

חמד עמאר: אורי קריב.

אורי מקלב: תודה רבה לכולם.

אורי מקלב: ראשית כול, אני רוצה להצטרף למברכים על פרויקט א-3, ראשי התיבות אכיפה אלקטרונית אוטומטית.

אורי מקלב: אין ספק שמעבר לכלים אוטומטיים ואלקטרוניים יכול להגדיל משמעותית את איכות האכיפה, וכמו שכולנו יודעים, יש קשר הדוק בין אכיפה לבין זהירות בדרכים ובין שינוי תרבות נהיגה.

אורי מקלב: עכשיו, אני רוצה להתייחס גם לדברים שאמר המדען הראשי של משרד התחבורה, וגם לתמונת האכיפה כמו שניתן לראות מהעבודה של המשטרה בתקשורת, ולמעשה זה מתקשר, חבר הכנסת עמאר, לדברים שדיברת בהתחלה.

אורי מקלב: ישנם שני סוגי עבירות מאוד מאוד שונים.

חמד עמאר: אנחנו לא מצליחים לדעת את מי אתה מייצג.

אורי מקלב: אני מנכ"ל של חברה בשם "סייפר פלייס", שמפתחת אמצעים אוטומטיים לזיהוי עבירות תנועה קשות, ואני אגיע לזה בסוף דברי.

אורי מקלב: אתחיל בלהתייחס לעבירות מהירות.

אורי מקלב: ישנם שני סוגי עבירות מהירות מאוד מאוד שונות.

אורי מקלב: המשטרה עושה את האבחנה הזאת.

אורי מקלב: כרגע זה דיון ברמה של חצי שעה, יש להם את כל הנתונים אצלם.

אורי מקלב: ישנם נהגים משתוללים, ואלה הנהגים שרואים אותם מקיימים יחסי מין תוך כדי צומת בנהיגה ב-150 קמ"ש, או נוסעים 170 קמ"ש בכבישי הגליל בלילה, ואלה נהגים שהם גורם תאונה עיקרי וחייבים לטפל בהם בחומרה.

אורי מקלב: ישנו סוג שונה של עבירות מהירות, וזה הציבור הנורמטיבי.

אורי מקלב: אלה אותם 90 ומשהו אחוז מהבוחרים, שבסך הכול עושים עבודה לא רעה כשהם מתאימים את מהירות הנסיעה שלהם לתנאי הדרך.

אורי מקלב: ואלה אותם אנשים שכשיש ערפל נוסעים לאט יותר וכשהאוטו שלהם ישן יותר נוסעים לאט יותר.

אורי מקלב: ומצד שני, אם הם נוסעים על כביש החוף בשעה 14:00 בצהריים והכביש פנוי, הם נוסעים קצת יותר מהר.

אורי מקלב: צריך לזכור שהיעד של אכיפת חוקי תנועה הוא להגן על אותו ציבור נורמלי מפני אותם נהגים משתוללים.

אורי מקלב: ואני חושב שכשה

אורי מקלב: משטרה עושה את העבודה של לבחור את הכבישים שבהם היא אוכפת את המהירות, היא גם יודעת מה המהירות שנוסעים שם, היא צריכה להתאים את סעיפי האכיפה למה שמתאים לכביש בהתאם לשעה והמועד.

אורי מקלב: וצריך לזכור, היעד של המערכות האלה הוא לא לתת דוחות לאנשים שנוהגים בסדר ומתאימים את מהירות הנסיעה שלהם לאותו כביש דו מסלולי עם גדר הפרדה באמצע, אלא לטפל בנהגים המשתוללים.

אורי מקלב: עכשיו, הדבר השני, וזה מתקשר לשאלה שעלתה מקודם, למה גרם תאונה עיקרית, מהירות הוא מחמיר גדול של התאונה.

אורי מקלב: לרוב התאונות יש גרם תאונה שהוא יותר מגרם אחד, כמו המשאית שסטתה מהנתיב ובגלל שהיא נסעה מהר מדי אז היא הרגה את המשפחה ממול.

אורי מקלב: המהירות היא גורם קריטי ומשפיע אבל הוא לא גורם יחיד.

אורי מקלב: הטיפול בעבירות תנועה דורש לטפל באופן יעיל גם בעבירות הקשות של מעבר על קו הפרדה לבן, נסיעה על השוליים, חיתוך נתיבים, נהיגה אלימה, כל התופעות שדיברתי שרואים בתוך הכפרים ולא מטפלים.

אורי מקלב: אכיפה אלקטרונית אוטומטית יכולה לתת את המענה לדברים האלה.

אורי מקלב: אני חושב שצריך להרחיב את מעטפת האכיפה האלקטרונית האוטומטית ולא לטפל רק במהירות, אלא לטפל בעבירות שכל אדם בר דעת רואה על הכביש ואומר: זה נהג משתולל, בו צריך לטפל.

אורי מקלב: וישנם היום הטכנולוגיות שמאפשרות לנו לזהות את העבירות האלה, לתעד אותן ולהגדיל את יעילות האכיפה גם לסל העבירות האלה, שזה העבירות שבסופו של דבר הן גרם התאונה העיקרי.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: עורך-דין שי גלעד, לשכת עורכי-הדין.

שי גלעד: בוקר טוב לכם.

שי גלעד: אני מתחיל דווקא עם שאלתה של הגברת ורון, האם עבירת מהירות היא גורם דומיננטי בתאונות דרכים.

שי גלעד: אני דווקא עובד על-פי ההודעה לעיתונות שהוציאה הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה או מוציאה מדי שנה, האחרון היה מה-18 באפריל שנה זו, ומסתבר שהנתונים הם די זהים גם לשנים הקודמות.

שי גלעד: לפחות עבירת המהירות המופרזת מהווה 4% מכלל הגורמים לתאונות דרכים, אבל מה שכן מהווה גורם דומיננטי, אגב לאורך כל השנים, זאת עבירת הרמזור האדום.

שי גלעד: עכשיו, אני חושב שכבר נשמע כאן ממר שטיין, בהחלט אני חושב שזאת המגמה הנכונה, שיש לנו יותר מצלמות רמזור מאשר מצלמות מהירות.

שי גלעד: אומנם מצלמות הרמזור הן גם מצלמות מהירות אבל רובן מצלמות רמזור, וכאן חשיבותה הגדולה של הפעולה או הפרויקט הזה שאנחנו מדברים עליו.

שי גלעד: אלא שאליה וקוץ בה, וכאן אני קורא לחברי הכנסת שכבר לא נמצאים כאן באולם ואולי ישמעו את זעקתנו לאחר מכן.

שי גלעד: עבירות מהירות מתחלקות לעבירות מסוג ברירת משפט עד מהירות מסוימת ולאחר מכן הזמנה לדין.

שי גלעד: אני חושב שהזמנה לדין היא בהחלט גורם הרתעתי לנהג.

שי גלעד: כשהוא מוזמן להתייצב בפני שופט הוא כנראה מורתע הרבה יותר מאשר אם הוא מקבל איזשהו דוח ומשלם קנס, ובזה הוא שוכח את העניין.

שי גלעד: אולי בצד הקנס הזה הוא גם מקבל נקודות מסוימות שמצטברות במשך השנים, ולאחר מכן הוא נקרא לבצע אמצעי תיקון על-ידי משרד הרישוי.

שי גלעד: אבל לעומת עבירות מהירות, עבירות הרמזור, לא חשוב אם עברת בשנייה הראשונה, החמשית או ה-42, אם לא פגשת רכב אחר בתוך הצומת זוהי עבירת רמזור רגילה שהנהג בגינה מקבל 1,000 שקלים, וגם עשר נקודות בצדן, אבל זה הרי לא אמצעי אכיפה.

שי גלעד: אני קורא לכם סוף סוף, לאחר כל כך הרבה שנים שאנחנו מדברים על הנושא הזה, להפוך את עבירת הרמזור לעבירה מסוג הזמנה לדין.

שי גלעד: צריך להבין, עבירת הרמזור יש בה סקלת ענישה רחבה ביותר.

שי גלעד: בצד המקל אנחנו מדברים על 1,000 שקל, אבל בצד המחמיר אנחנו מדברים על עבירת הריגה.

שי גלעד: תראו את הפער הגדול בין שתי העבירות האלה: אדם נכנס לצומת, ולא משנה אם זה בשנייה הראשונה או החמישית, ולא פגש רכב אחר ולא סיכן רכב אחר, הוא מקבל 1,000 שקל.

שי גלעד: היה והוא נכנס בעשירית השנייה הראשונה, ופגש ברכב אחר, וכתוצאה מהפגישה הזאת גם חלילה נהרג אדם, הוא עלול למצוא את עצמו עומד בפני אישום של עבירת הריגה, שכולנו יודעים שהעונש המרבי הקבוע בצידה הוא 20 שנות מאסר.

שי גלעד: כפסע הוא בין פגישה עם רכב אחר לבין מעבר חלק באותה צומת.

שי גלעד: אם אנחנו מדברים על הרתעה, אם אנחנו מדברים על אכיפה, אם אנחנו מדברים על בולטות, כאן מקומכם.

שי גלעד: ואני קורא לך, חבר הכנסת עמאר, לקחת את היוזמה ולהוריד את עבירת האור האדום מתוך עבירת ברירות המשפט ולהפוך אותה להזמנה לדין.

שי גלעד: אז באמת את אותו פרויקט א-3 שהרימו לנו להנחתה נוכל לנצל לצורך מניעת תאונות דרכים.

חמד עמאר: לפי הנתונים שיש לי כאן, דוחות באור אדום – 1361, מהירות – 16,000.

חמד עמאר: זה הבדל אדיר.

חמד עמאר: סך הכול זה חמש מצלמות מהירות ו-17 מצלמות בצמתים.

שי גלעד: אם תרשה לי, אני אקרא לך מתוך הנתונים של הלמ"ס.

ברונו שטיין: אני אגיד משהו: כשאנחנו מדברים על תרבות הנהיגה, יש כמה תופעות שצריך לדבר עליהן.

ברונו שטיין: למשל ניקח את החגורות, וסליחה אם אני טיפה ארחיב.

ברונו שטיין: כשכולם הבינו שהחגורות מצילות חיים, התחילו לחגור חגורות.

ברונו שטיין: אנחנו אחת המדינות המובילות בעניין הזה.

ברונו שטיין: לגבי אור אדום, כאשר כולם הבינו שקיבלו הזמנות לדין או שצולמו והיה צורך, אנשים – צריך להודות על האמת, שאנשים היום בתרבות הנהיגה שלהם לא עוברים באור אדום.

ברונו שטיין: הוא רואה אור אדום, הוא יכול לגנוב את זה, הוא יכול ללכת על השנייה האחרונה.

ברונו שטיין: אבל מה הבעיה שלנו ואיפה זיהינו אותה: מה קורה?

ברונו שטיין: מישהו רואה את הירוק מהבהב או הכתום, וחלק מתרבות הנהיגה שלנו היא שמרביצים במהירות ואז מגיעים למהירויות של 140-130 קמ"ש.

ברונו שטיין: למה?

ברונו שטיין: הוא רוצה להספיק את האור האדום.

חמד עמאר: שמה צריך לשים את המצלמה.

ברונו שטיין: ושמה אנחנו שמים את המצלמה.

ברונו שטיין: ואם אנחנו נתפוס אותו מעל המהירות, ואני לא אגיד פה מה המהירות, כשנתפוס אותו הוא יקבל.

ברונו שטיין: יתירה מזאת, ליחידה המרכזית שלנו, לכאלו, יש לנו מאגר נתונים שאנחנו יודעים לזהות אותם, רצידיוויסטים, הם כאלו שאנחנו נביא אותם לדין, ואנחנו נדאג לכך שהרישיונות שלהם לא יוחזרו להם.

חמד עמאר: תגיד לי, בצומת יש אפשרות לשים גם רמזור אדום וגם מהירות באותה מצלמה?

ברונו שטיין: כן.

ברונו שטיין: זה המצלמות האלו.

ברונו שטיין: אנחנו יודעים למדוד את המהירות שלהם, וזה מה שאנחנו התחלנו באכיפה.

ברונו שטיין: זו פעם ראשונה במדינת ישראל, התחלנו בחצי שנה האחרונה, שאנחנו בצמתים מרומזרים, אנשים שאנחנו רואים אותם.

ברונו שטיין: אפילו באור ירוק, כי הרי מה יקרה, בתרבות הנהיגה שלו כשהוא נכנס לצומת, ואנחנו מכירים את זה, לפעמים יכול להיות לך ירוק מהבהב, והקטנוע שבדיוק נכנס.

ברונו שטיין: אנחנו מכירים, וצריך לזכור שיש איזשהו מרווח בין האור הירוק בין שני כיוונים, ולכן מי שיעבור, ואני לא אומר פה את המהירות, מי שיעבור על המהירות אנחנו נגיש לו דוחות.

ברונו שטיין: זו פעם ראשונה במדינת ישראל, ואני אומר לך שאתה תראה שעם הזמן יהיו לנו פחות מהירויות בתוך הרמזורים, וגם כמות המעבר באור אדום עוד תלך ותרד כי אנשים יבינו שאנחנו אוכפים שם.

ברונו שטיין: ואנחנו מדברים על הרבה מאוד צמתים.

חמד עמאר: מה שאני מבין ממך, שהמהירות בתוך הצומת היא מהירות אחרת.

חמד עמאר: אם אתה בכביש מהיר אפילו, ויש רמזור, ואתה חוצה את זה באותה מהירות שמותרת בכביש, זאת צריכה להיות מהירות אחרת בצומת.

חמד עמאר: זה מה שהבנתי מדבריך.

ברונו שטיין: אני אגיד כך: כשאתה מגיע לצומת, אתה צריך לנהוג באופן שונה מאשר שאתה נוסע בכביש שלא עשוי להיות לך מפגש עם רכב נוסף.

ברונו שטיין: אני לא רוצה לגעת כרגע, אני מכיר את הסוגיה הזו, היא התרוצצה באינטרנט והיו הרבה מאוד שמועות, שמי שנוסע בצומת מעל 70 קמ"ש.

ברונו שטיין: הנה, עורך-דין גלעד, ידוע בתחום התעבורה, שאומר שזה שטויות.

ברונו שטיין: אבל כשמישהו מגיע לצומת הוא מבין שעליו להיזהר, כי יכול להיות שרכב לא הספיק לעבור ברמזור, או שרכב במידה מסוימת נתקע.

ברונו שטיין: לכן המהירות בצומת צריכה להיות יותר נמוכה מאשר הוא נוסע בכביש.

חמד עמאר: אז צריך פרסום לנושא הזה, הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.

ברונו שטיין: נכון.

חמד עמאר: צריך להוציא פרסום לנקודה הזאת ואין לכם פרסום בנקודה הזאת.

חמד עמאר: תודה.

חמד עמאר: אחרון ד"ר שי סופר, ואנחנו מסכמים את הדיון.

שי סופר: אני רוצה להגיד כמה מלים גם על מהירות וגם על המערך הכולל.

שי סופר: כמו שנאמר כאן, מהירות משפיעה על בטיחות בדרכים בשני אפיקים.

שי סופר: אל"ף, ההסתברות להיות מעורב בתאונה, ובי"ת, חומרת התאונה, עוצמת הפגיעה בעת התאונה.

שי סופר: חשוב להגיד שהראייה המחקרית היא שמצלמות מהירות מפחיתות תאונות מכל הסוגים ב-30%-24%, כשלתאונות קטלניות נמצאה השפעה גדולה יותר.

שי סופר: דובר כאן על ההשפעה של מהירות, אני מזכיר כאן בעיקר לפיזיקאים בחדר: E=1/2MV^2, האנרגיה שווה לריבוע המהירות או פרופורציונית לריבוע המהירות.

שי סופר: מכאן נגזר כל הקטלניות של המהירות, אין על זה בכלל ויכוח, אין עוררין.

שי סופר: חשוב לציין, באמת כמו שנאמר כאן, מצלמות המהירות הן גם מצלמות רמזור.

שי סופר: ואתה רואה את הדפוס של אותו נהג שעובר באדום.

שי סופר: הוא לא רק עובר באדום, הוא עובר במהירויות של 140 ו-150 קמ"ש.

שי סופר: ובהקשר הזה, למרות שזה לא שלי, אדוני, אני מזמין את חברי הוועדה לבוא להר-חוצבים לראות את הפעילות באמת המיוחדת, שנעשית במרכז בהר-חוצבים.

שי סופר: וגם אפשר לראות שם תמונות אותנטיות של נהגים במדינת ישראל בחודש האחרון, לראות את המהירויות, לראות איך עוברים, באיזה מהירויות, צמתים באור אדום, זה מזעזע בעיני.

חמד עמאר: אני רוצה לשאול אותך: תגיד לי, יש אפשרות למצלמות של קו לבן?

שי סופר: אני אגע בזה כבר.

שי סופר: אני רק רוצה להזכיר ארבעה תבחינים, ממצאים ראשוניים ממחקר א-3.

שי סופר: אנחנו מזהים ירידה של כעשרה קמ"ש, ניצב שטיין דיבר על זה, במהירות הממוצעת באתרים בהם הותקנו מצלמות, כשלושה חודשים לאחר התקנה, ירידה בשיעור הנהגים הנוסעים במהירויות גבוהות.

לאה ורון: יותר לאט, בבקשה.

שי סופר: בסדר, מיהרתי קצת.

שי סופר: ירידה בשיעור הנהגים שנוסעים במהירויות גבוהות, אפקט הילה, נקרא Halo Effect, זאת אומרת אפקט של המצלמות גם למקומות אחרים עד קילומטר אחד מהמצלמה, גם לפני וגם אחרי.

שי סופר: וחשוב לציין, וזאת באמת נקודה מאוד קריטית, שעל-פי הידע המחקרי ירידה של עשרה קמ"ש במהירות הממוצעת מובילה בערך לירידה של כ-33% בתמותה מתאונות דרכים.

שי סופר: אז גם אם אנחנו מדברים על תמותה וגם אם מדברים על סבל, אבל גם אם מדברים על העניין הכלכלי, וניצב שטיין הזכיר את זה, אם מדובר על מחיר כלכלי אדיר של מיליארדים, אז אם אנחנו מכניסים כאן מצלמות בהחלט יש לכך השפעה על תרבות הנהיגה.

שי סופר: אבל, וזה אבל גדול, מצלמות המהירות או כל מערך א-3 הוא לא stand alone, הוא לא עומד לבדו.

שי סופר: אנחנו נכנסנו כבר לפני שנה לתהליך מאוד משמעותי, מאוד סדור, תהליך אסטרטגי של הכנסת טכנולוגיות לאכיפה.

שי סופר: יושבים כאן נציגים של מכון התקנים, מכון התקנים הוא שותף מלא.

שי סופר: כל הטכנולוגיה תעבור תיקנון מסודר מאוד, ואני אזכיר בכמה מלים את המהלך כולו.

שי סופר: קודם כול, מערך א-3 כולל מרכז שליטה ובקרה שיושב בהר-חוצבים, שאליו יכול להתנקז לא רק מידע מהמצלמות אלא מאלמנטים טכנולוגיים נוספים.

שי סופר: ומה הם אותם אלמנטים טכנולוגיים?

שי סופר: אכיפה ניידת, זאת אומרת מצלמות ניידות בתוך ניידות שאפשר לאכוף בעזרתן; אכיפה אווירית, הן בעזרת מסוקים והן בעזרת בלוני תצפית שנותנים צילום וידיאו מצוין.

חמד עמאר: עושים את זה עכשיו.

שי סופר: אנחנו נכנסים למהלכים האלה.

חמד עמאר: ראינו בטלוויזיה שאתם עושים את זה.

שי סופר: אכיפה בנתיבי תחבורה ציבורית, שזאת בריונות כביש לשמה, אדם שנוסע במודע בנתיב תחבורה ציבורית, גם נכנסים לנושא הזה של צילום וידיאו; ממל"ז חדש, כולל תקינה לממל"ז, זאת אומרת הנושא של הממל"ז יהיה חלוט.

לאה ורון: תסביר בבקשה מה זה ממל"ז.

שי סופר: ממל"ז - מד מהירות לייזר.

שי סופר: זה אקדח לייזר שלוזר.

חמד עמאר: רואים את זה פחות בכבישים, דרך אגב.

חמד עמאר: אני איש שנוסע הרבה בכבישים, אני לא רואה את זה הרבה.

ברונו שטיין: אני אגיד לך למה, אפרופו העניין הזה.

ברונו שטיין: בגלל שהתחלנו להציב את המצלמות בכבישים המהירים, אנחנו לוקחים את כל אקדחי הלייזר למה שנקרא לשולי הכבישים, ששם אנשים מנסים לעקוף ולנסוע יותר מהר ושם אנחנו מפעילים את זה.

ברונו שטיין: אותו אפקט הילה שדובר, לא רק בתודעה אלא גם ברמת ההרתעה.

לאה ורון: כן, אנשים יאהבו מאוד את המשטרה, במיוחד נהגים, אם הם יתחילו לאכוף את אלה שנוסעים מהשוליים.

לאה ורון: ימחאו כפיים.

ברונו שטיין: נכון.

ברונו שטיין: איך את ידעת?

ברונו שטיין: אני שמעתי אותה אומרת: מוחאים כפיים.

ברונו שטיין: את צודקת, אנחנו נתקלים בתופעה הזאת רבות.

אורי מקלב: ואם יותר לי להתפרץ, אז גם לשאלה שלך, של נוסעים בשוליים, וגם לשאלה של חבר הכנסת עמאר, זיהוי קו הפרדה לבן, יש טכנולוגיות לזהות את זה באופן יעיל ולפשט את התהליך המשפטי.

שי סופר: עוד שתי טכנולוגיות בנושא אלכוהול זה הינשוף, כולל תקינה לינשוף.

חמד עמאר: אל תדבר אתי על אלכוהול, כי אני דיברתי עם שוטרי תנועה, אני העברתי חוק כאן בכנסת הזאת, שצריך לאכוף אצל צעירים ונהגים ציבוריים, ועוד אצל שוטרי תנועה לא עבר החוק שמוריד את זה מאוד רציני, וקיבלתי תשובה מהמשטרה שאנחנו עוד בהדרכה לפני שנה.

חמד עמאר: אני לא יודע אם היום אוכפים את זה, לפי החוק החדש.

חמד עמאר: כמה לצעירים מותר להם?

בני סמו: ראשית, קודם כול, אנחנו אוכפים גם כנגד האוכלוסיות המיוחדות שחבר הכנסת עמאר העביר את החוק.

בני סמו: אנחנו כרגע לא מסוגלים או לא יכולים לעשות את זה עם הינשוף הנוכחי אלא אנחנו עושים את זה בבדיקות דם.

בני סמו: כל אדם, נהג, מאוכלוסיות מיוחדות שנבדק על-ידי הינשוף ונמצא מתחת לרף החוקי שנקבע לינשוף אבל מעל הרף שאדוני קבע, נלקח לבדיקות דם בבית-חולים על מנת להמשיך את התהליך.

חמד עמאר: את זה לא יודעים שוטרי התנועה.

חמד עמאר: אני דיברתי עם כמה.

חמד עמאר: אני במיוחד עצרתי ליד שוטר תנועה ושאלתי אותו.

חמד עמאר: הצגתי את עצמי.

חמד עמאר: הוא אמר לי: לא קיבלנו שום עדכון על זה, לא קיבלנו שום הדרכה, אנחנו עדיין אוכפים לפי החוק הישן, גם בינשוף, גם ב - - -

בני סמו: אכן בישיבה לפני שמונה חודשים אדוני העלה את הנושא הזה, אני הייתי נוכח.

בני סמו: הוצאנו חוזר לכל ראשי היחידות ומטה שיעבירו את זה לשוטרים, את כל ההנחיות האלה.

ברונו שטיין: ייבדק.

לאה ורון: תפסת את השוטר שלא קרא את החוזר.

חמד עמאר: לא אחד, אני שאלתי קרוב לשלושה-ארבעה, כולם נתנו לי אותה תשובה.

בני סמו: החוזר הנוסף הוצא ופורסם אחרי שישבנו פה בישיבה, וחבר הכנסת עמאר העלה את הנושא הזה והעברנו את זה הלאה.

חמד עמאר: אז המפקד אמר: ייבדק, אני מקווה שייבדק עכשיו.

קריאה: אגב, חבר הכנסת עמאר, סליחה שאני מתפרץ, אני אזכיר רק - - -

חמד עמאר: אין לנו זמן, אנחנו חייבים לסגור ב-11:00.

חמד עמאר: התקנון של הכנסת לא מאפשר לנו להמשיך מעבר ל-11:00 כי פותחים את המליאה.

שי סופר: עוד שתי מלים.

שי סופר: דיברנו על הינשוף, דיברנו על מערכת בשם אלכולוק שאנחנו מתכוונים להתקין או לבקש להתקין לנהגים רצידיוויסטים, נהגים שנוהגים כשהם שתויים למעשה, ברכב.

שי סופר: מה שמאוד חשוב לי להגיד, שעבירות שמעולם לא נגעו בהם מבחינה טכנולוגית, עבירות שהן בריונות לשמה, כמו עקיפת פס לבן רצוף, פניית פרסה לא חוקית, סטייה מנתיב, חציית שטחי הפרדה, עקיפה מסוכנת, נסיעה על השול ועקיפות מהשול, כל הנושאים האלה היום יש להם פתרונות טכנולוגיים, ואלה פתרונות שבכוונתנו להכניס בשנים הקרובות.

שי סופר: בעזרת צילום סטילס, בעזרת צילום וידיאו, הדברים היום קיימים, וצריך לראות את הפן הכולל, את המערך הכולל.

שי סופר: השותפות היא שותפות מלאה שלנו ושל אגף התנועה, כולל שותפים נוספים כגון מכון התקנים.

לאה ורון: למה הכוונה בשנים הקרובות?

שי סופר: אני מדבר על השנתיים-שלוש הקרובות.

שי סופר: ואני יכול להגיד שכרגע, בשלב זה, אנחנו רואים ברכה בעמלנו, הן בעשייה, ולשמחתי כרגע בירידה שהיא מובהקת במספר ההרוגים בתאונות דרכים, כמו גם ירידה באוכלוסיות ספציפיות.

שי סופר: אם ניקח נניח את אוכלוסיית הולכי הרגל, שהיא קריטית מאוד במדינת ישראל, כרגע יש ירידה של 32% בהרוגים בקרב הולכי הרגל, בעיקר דרך אגב בקרב ילדים, וזה שמחה גדולה בשבילנו, בהחלט שמחה גדולה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: אני קודם כול רוצה להודות לכל אלה שהגיעו לוועדה.

חמד עמאר: אני רוצה להודות למשטרה, למשרד התחבורה, על העבודה שאתם עושים, לעמותות שנוגעות בדבר, על הורדת מספר תאונות הדרכים השנה, ואני מקווה שזה יימשך עד סוף השנה.

חמד עמאר: אנחנו נקיים ישיבת המשך, אבל אני מבקש מהמשרד לביטחון פנים להגיע לישיבת ההמשך ולשלוח לנו חומר לפני זה לוועדה, את מי צריך להזמין לישיבה על מנת לעזור ולקדם הצבת ה-160 עמודים ו-60 מצלמות לפני סוף השנה ביעד של המשרד לביטחון פנים והמשטרה – 31 בדצמבר.

חמד עמאר: תודה רבה לכולם.