ועדת הכלכלה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 937, 2012-08-02 10:00

כרמל שאמה-הכהן: בוקר טוב.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו פותחים את ישיבת ועדת הכלכלה.

כרמל שאמה-הכהן: על סדר-היום דיון יזום בעניין כשלי שוק והעמלות בתחום הפרסום.

כרמל שאמה-הכהן: חברת הכנסת יוליה שמאלוב-ברקוביץ, יוזמת ראשית של הדיון, רשות הדיבור שלך.

כרמל שאמה-הכהן: את רואה, אני אפילו לא אומר מלה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: קודם כול, הנוכחות הדלה מעידה על הנושא ועל הבעייתיות שלו.

לאה ורון: או על חופשות הקיץ.

כרמל שאמה-הכהן: לא.

כרמל שאמה-הכהן: לא.

כרמל שאמה-הכהן: לא.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: גם, אבל יש לי תחושה שגם אם זה היה בשיא האביב, והיה האביב של התקשורת, עדיין אנשים לא היו פה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עדיין אנשים לא היו פה, ולמרות הכול החלטתי לקחת את הנושא הזה לטיפולי בשיתוף עם יושב-ראש ועדת הכלכלה, חבר הכנסת כרמל שאמה-הכהן, ואחת ולתמיד לטפל בבעיה שלדעתי היא משמעותית מאוד לשוק הפרסום במדינת ישראל, למצבם של כלי התקשורת במדינת ישראל.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו יודעים שעל אף שיש רייטינג מאוד גבוה בערוץ 2, ערוץ 10, יש עיתונים נקראים מאוד, עדיין מצבם הכלכלי הוא לא כל כך טוב, כי לצערי הרב ברגע שמישהו מקים גוף תקשורת, יום אחד בלי התראה מראש יש לו שותף בלי להשקיע שקל, לא בעיתון, לא ברדיו ולא בטלוויזיה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: והשותפות הזאת בהתחלה היא שותפות לדעתי שמפרה אחד את השני, אבל עם הזמן לצערי הרב, כמי שהתעסקה 20 שנה בתחום הזה, אני יודעת שהלחץ והתלות של המדיה במפרסם או בפרסומאי היא כל כך גדולה, שבסופו של דבר זה מתבטא בסכומים לא מבוטלים שניתנים, ואף לצערי הרב בהשפעה לא קטנה על התוכן עצמו, כי אם יש לך מפרסם שמפרסם בשיעור מאוד גבוה בכלי תקשורת זה או אחר, הוא באיזו דרך עלול להשפיע על התוכן.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא רוצה להיות מאוד בוטה, אבל למשל המחאה האחרונה, שכבר דיברתי עליה פה בוועדת הכלכלה, כשדיברו על יוקר המחייה היו חברות מאוד משמעותיות שמשום מה לא הוזכרו בכלי התקשורת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא סתם הם לא הוזכרו, כנראה אותם כלי תקשורת פחדו לדבר על גופים שהם הפרנסה העיקרית של אותם כלי תקשורת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה בצד התוכני.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עמלות היתר שעליהן תיכף נדבר לוקחות נתח לא קטן מיצירות המקור, אם אני מדברת על המדיה האלקטרונית.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: במקום להשקיע ביצירות מקור, לצערי הרב קרוב ל-300 מיליון שקל, אם אני לא טועה, הולכים על עמלות יתר, ויכול להיות שיכולנו להשקיע חלק ניכר של הכסף הזה באותה יצירת מקור שנלחמים פה עליה אנשים לא פעם ולא פעמיים בוועדות, על מנת שאנחנו, לפחות בוועדת הכלכלה, איכשהו נעזור לייצב את השוק הזה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני אומרת עם יד על הלב, כשהתחלתי לכתוב את הצעת החוק הזאת, כרמל, בשום פנים ואופן לא עמד לנגד עיני שום גוף שראיתי שכנגדו נגיש הצעה – לא משרד פרסום, לא גוף מדיה, אבל לא-לאט התברר, תוך כדי שעשיתי מפגשים רבים מאוד גם עם מפרסמים, גם עם פרסומאים, גם עם כלי תקשורת, שהגבלים עסקיים עובדים בכל תחום ודווקא בתחום הפרסום אין דבר כזה הגבלים עסקיים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: דרך אגב, אני מסתכלת עליך, אדוני יושב-ראש הרשות השנייה, יכול להיות שבכלל לא היה צריך חקיקה בנושא הזה, אני חושבת שאתם הייתם צריכים לפקח ולראות איך לא ייווצר מצב שגוף אחד היום מסוגל לרכוש כ-40% מזמן האוויר או משטח הפרסום.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אי-אפשר להתעלם מזה שאם יש גוף אחד שלוקח 40% מזמן האוויר או משטח הפרסום, יש לו השפעה על התוכן באותם כלי תקשורת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אי-אפשר לא להאמין בזה, לבוא ולומר: הוא רק מפרסם ובזה נגמר הסיפור.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה דבר אחד.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: צריך לבדוק את הנושא מבחינת ההגבלים העסקיים של גופים שמשתלבים דרך אגב – גוף אחד שתחתיו מחזיק כמה מדיות, שרוכשים ביחד פרסום בכלי תקשורת זה או אחר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הרי הנושא הזה, הנושא של תקשורת, הוא כל כך "סקסי", ודווקא בנושא הזה אף אחד לא היה מוכן לטפל.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יותר מזה, גם כשפניתי לאנשים שקשורים מאוד בכנסת לתחום הזה, אמרו: עזבי אותי, אני לא מתעסק בזה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה להגיד גילוי נאות, אין שום גוף תקשורת שעומד אתי או מאחורי בנושא הזה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יותר גרוע מזה, כל כלי התקשורת במדינת ישראל חושבים שאנחנו צודקים בהצעת החוק שלנו, שתיכף אנחנו קצת נעבור עליה, ומצד שני, שום כלי תקשורת לא מוכן לעמוד על זה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה המצב.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מצד אחד, כולם מבינים שזה יכול לתת להם קצת חמצן, מצד שני, כולם מפחדים, כי אם מישהו מוביל את המהלך, הוא מחר ייפגע בשיעור כזה או אחר של פרסום.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עם כל הכוח של כלי התקשורת שיכולים לחסל אדם, להעלות אדם, יכולים לעצב מציאות, דווקא בתחום הזה אין פה שום כלי תקשורת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: האם יש פה כלי תקשורת?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש פה מנכ"לים של כלי תקשורת?

קריאה: יש פה ערוצים מסחריים.

יגאל בראון: האם את מדברת על עיתונאים?

יגאל בראון: גם עיתונאים אני לא רואה.

אסף אמיר: מנכ"לים של ערוץ 2, ערוץ 10?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני שואלת איפה מנכ"ל ערוץ 10?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איפה מנכ"ל ערוץ 2?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איפה המנכ"לים של ידיעות?

יגאל בראון: אולי אין בעיה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איפה המנכ"ל של מעריב?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איפה כולם?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אף אחד לא נמצא פה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה להגיד שאף אחד מהם לא עומד מאחורי ההצעה הזאת, כי אני לא רוצה לפגוע בשום פרנסה - - -

כרמל שאמה-הכהן: מה שמתכוונת יוליה, שבחדרים סגורים חוץ מלהוריד דמעות אומרים הכול, אבל רק "אל תצטט אותנו", "רק אל תגיד 'הורגים אותנו, מייבשים אותנו'".

כרמל שאמה-הכהן: הם כולם אומרים, כמעט בלי יוצא מן הכלל.

כרמל שאמה-הכהן: שמעתי את זה לא מאחד.

כרמל שאמה-הכהן: זה שהם לא נמצאים היום בשולחן - - -

אסף אמיר: זה מאבק במפרנסים שלהם.

ניצן הורוביץ: ערוץ 2 שייך למפרסמים.

ניצן הורוביץ: ..

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עוד פעם, אני מגישה עם כרמל את הצעת החוק לא משום שאני רוצה לפגוע במישהו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הפוך, אני רוצה לייצב את השוק הזה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש פה בעיה קריטית.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא יכול להיות מצב ש-300,000 מיליון שקל הולכים לעמלות יתר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה נשמע לי ממש לא הגיוני.

יגאל בראון: את טועה.

יגאל בראון: את מערבבת בין עמלות יתר לעמלות בכלל.

אסף אמיר: כמה זה עמלות יתר?

אסף אמיר: לפי דעתך כמה זה עמלות יתר?

כרמל שאמה-הכהן: עוד מעט ניתן לו זכות דיבור, הוא ביקש.

יגאל בראון: כשתהיה לי זכות דיבור, אני אדבר על זה.

כרמל שאמה-הכהן: הוא ידבר ויציג.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לומר עוד דבר אחד לפרוטוקול.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא טועה מסיבה אחת, אני מגיעה לכל נושא שאני מטפלת בו בקיאה, לאחר לימוד של החומר ועשרות פגישות שעשיתי עם כל מגזר התקשורת במדינת ישראל.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה מחוץ למה שאני יודעת מבחינת הניסיון האישי.

כרמל שאמה-הכהן: גם ניהלת גוף תקשורת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה בדיוק מה שאני אומרת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מכיוון שאני חמש שנים כבר לא מנהלת גוף תקשורת ולא עומדת, לא בראש עיתון ולא בראש טלוויזיה, לא עורכת ראשית ולא מנכ"לית, החלטתי שאני רוצה לבדוק אחד-אחד, להיפגש עם אנשים, לבדוק מה השתנה.

יגאל בראון: אין לך קשר עם ערוץ תקשורת כזה או אחר?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איך?

יגאל בראון: אין לך שום קשר או אינטרס בשום ערוץ תקשורת כזה או אחר?

לאה ורון: חברת הכנסת שמאלוב לא נמצאת פה בחקירה שלך, אדוני.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני אענה לו.

יגאל בראון: היא אמרה משהו, שאלתי שאלה.

יגאל בראון: תבקש רשות דיבור וחזקה על היושב-ראש שהוא ייתן לך.

אסף אמיר: אם זה מה שקורה בכנסת, תחשבו מה קורה מאחורי הקלעים, אפרופו סגנון הדיבור.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: דרך אגב אני חייבת להגיד לך שיש לך אומץ רב להגיע לפה להבדיל מהאחרים.

יגאל בראון: תיכף נפזר את ענן האימים המסתובב פה באוויר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה לא ענן אימים.

יגאל בראון: אני לא יודע למה אני צריך לפחד.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כל מה שאני מנסה זה לבוא ולומר שאתה רוצה להיות שותף במדיה, תשקיע כסף.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתה רוצה להיות שותף בידיעות, תשקיע כסף.

יגאל בראון: יוליה, את מערבבת בין מושגים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתה רוצה להיות שותף בקשת, תשקיע כסף.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתה רוצה להיות שותף בערוץ 10, תשקיע כסף.

כרמל שאמה-הכהן: יוליה, את רוצה לענות לשאלה שהוא שאל אותך?

כרמל שאמה-הכהן: את לא חייבת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כן.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני בעלת 2.5% מניות בערוץ 9.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ברגע זה מתנהל משפט כנגד אותו גוף שעבדתי בו בגלל שלא קיבלתי את המניות האלה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: על אף שאתה מנסה להשחיר את פני ולהראות שאני עובדת פה בשביל מישהו, יש לך טעות מאוד גדולה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש בית משפט, אתה יכול ללכת ולראות מדוע חברת הכנסת שמאלוב-ברקוביץ תבעה את הבעלים שלא מעבירים לה את המניות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כרגע יש תהליך של ויתור על המניות, כדי ששאלות כמו שאתה שואל אותי לא יצוצו בוועדת הכלכלה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עניתי לך?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תודה.

יגאל בראון: אני מעדיף שלא ניכנס לדיון.

אסף אמיר: מה זה הכוחנות הזאת?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה לא ייאמן, פשוט חוצפה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מבינה שזה קשה כשרוצים לקחת כסף.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה להגיד לך, הייתי באחד ממשרדי הפרסום הגדולים בארץ, הסתכלתי על הנוף, ראיתי את הנוף הכי יפה במדינת ישראל, רואים את הים, רואים את הפארק, והוא יושב ובוכה לי שהמצב קשה לו והוא לא יודע מה לעשות, אבל ערוץ 10 ייסגר, זה לא מפריע לאף אחד, וערוץ 2 משקיע, משקיע ומשקיע ונמצא במצב כמו שהוא נמצא, זה לא מפריע לאף אחד, אבל הוא בוכה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אמרתי לו: אם הייתי עכשיו יושבת במרתף חשוך, מעופש והיית בוכה לי, יכול להיות שהייתי מבינה שהמצב לא בסדר, אבל יש לי תחושה שהיוצרות פה התהפכו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה קשור לריכוזיות היום במשק, הריכוזיות כל כך קשה, גם בתחום הפרסום, וגם את זה הגיע הזמן לפרק.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הגיע הזמן לפרק את זה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו לא נמצאים במדינה שבהם בכל פעם גוף אחר יתפוס כפי שהוא יכול, כי יש הרבה פראיירים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מצטערת, יש פה מספיק חברי כנסת אמיצים כדי לבוא ולהגיד: אנחנו נתקן את המצב.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה לחברת הכנסת יוליה שמאלוב-ברקוביץ.

כרמל שאמה-הכהן: כבוד היועצת המשפטית.

אתי בנדלר: ברשותך, הערה אחת, אני לא מכירה את האדון שדיבר קודם - - -

יגאל בראון: - - -

אתי בנדלר: אני לא מכירה אותך, אדוני, אינני יודעת מה תפקידך, אבל אם ניסית אולי לרמוז, כך השתמע, לפחות ככל שאוזני שמעו, שיש ניגוד עניינים בין אחזקותיה של חברת הכנסת שמאלוב-ברקוביץ במניות של ערוץ 9 לבין מילוי תפקידה, אדוני מוזמן, אם הוא חושב שאכן יש דבר כזה, לפנות לוועדת האתיקה.

אתי בנדלר: אם אדוני לא עושה את זה, אני חושבת שלא ראוי לשבת ולנסות להפריח איזה אמירות שעלול להשתמע מהן ניגוד עניינים של חברת הכנסת.

יגאל בראון: אני מנכ"ל איגוד הפרסום בישראל, אני לא הפרחתי שום דבר, שאלתי שאלה, ביקשתי תשובה, קיבלתי אותה, וזה הכול.

אתי בנדלר: הפרוטוקול לא רואה הבעות פנים, אבל הנוכחים כאן ראו.

אתי בנדלר: אני על כל פנים ראיתי.

כרמל שאמה-הכהן: אני מודה כמובן לחברת הכנסת יוליה שמאלוב-ברקוביץ.

כרמל שאמה-הכהן: הגעתי בנפרד לנושא הזה ואחר-כך במהלך שיחה אקראית הבנו, גם אני וגם יוליה, שאנחנו עוסקים באותו עניין וחברנו ביחד.

כרמל שאמה-הכהן: הנושא הזה עלה על שולחני בעקבות הטיפול במשבר של ערוץ 10.

כרמל שאמה-הכהן: היה דיון אצל שר התקשורת ועוד גורמים, ושאלנו למה ערוץ 10 נמצא במצב הזה – כלומר מעבר לפתרון שהוצע של כיסוי החוב – שאלנו מה מקור הבעיה.

כרמל שאמה-הכהן: כמובן עלה שיש הכבדה רגולטורית, ואולי הניהול לא היה מופתי, אבל גם עלתה נקודה, אני לא זוכר מי העלה את זה בדיון אז, שהעוגה שממנה אמורים לאכול ולשבוע ולחיות כל השחקנים בענף הזה – העוגה הזאת מתחלקת בצורה לא יעילה, כשחלק ברור, והאצבע הופנתה באופן ישיר לחברות הפרסום, מנצל כוח עודף ואת החולשה הפיננסית הבסיסית של פלטפורמת התקשורת, זה יכול להיות ערוצי טלוויזיה, זה יכול להיות עיתונים מודפסים וזה יכול להיות תחנות רדיו.

כרמל שאמה-הכהן: רובם לא מדפיסים רווחים בשנים האחרונות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אינטרנט דרך אגב שמגיע מעל 40% מהעמלות.

כרמל שאמה-הכהן: כולם-כולם.

כרמל שאמה-הכהן: כשהתחלתי לבדוק את זה נפגשתי עם כולם.

כרמל שאמה-הכהן: נפגשתי גם עם מפרסמים, נפגשתי כמובן על הדרך עם אנשים שמחזיקים ומנהלים ערוצי טלוויזיה ועיתונות מודפסת והתמונה היתה מאוד קיצונית.

כרמל שאמה-הכהן: כלומר, היה קונצנזוס בין כולם שמשרדי הפרסום, במיוחד הגדולים שבהם, מנהלים מדיניות מאוד כוחנית, פשוט נותנים להם הצעות שהם לא יכולים לסרב להן.

כרמל שאמה-הכהן: זו היתה השורה התחתונה.

כרמל שאמה-הכהן: הכול אולי על פי החוק ועל-פי הנורמה הקיימת, אבל זה מביא לתוצאות לא טובות.

כרמל שאמה-הכהן: לכן במסגרת הסדרה ועיצוב של השוק הזה, שמצריך גם טיפול בסוגיות האחרות – והמדינה צריכה להוריד את ההכבדה שלה בצורה של דמי זיכיון, תמלוגים ודברים כאלה.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו לא פוטרים, גם לא את המדינה – התמונה השתלבה ש"גם חונקים אותנו פיננסית וגם סותמים לנו את הפה".

כרמל שאמה-הכהן: אמרתי לאנשים: אני אזמין אתכם לדיון כמו שאנחנו עורכים פה, והיתה צריכה להיות פה נציגות הרבה גדולה, כי על דיונים בעלי פחות משמעות בנושא תקשורת אי-אפשר להיכנס לחדר, ופתאום האווירה דלילה.

כרמל שאמה-הכהן: האמת שהם אמרו מראש: אין לנו אומץ להתמודד עם הגופים האלה, אין לנו אורך נשימה לנהל אתם ולו מאבק קצר, וזה היה מטריד.

כרמל שאמה-הכהן: האמת שנפגשתי גם עם המפרסמים, אנשים מאוד נחמדים, לא נתקלתי לא בכוחנות ולא ניסו להפעיל עלי לחץ לא לגיטימי, אבל לפני כן כולם הזהירו אותי, גם אמצעי התקשורת, גם פוליטיקאים בעלי ניסיון בכנסת שניסיתי להתייעץ אתם, הם אמרו לי: אל תיכנס לזה.

כרמל שאמה-הכהן: אמרתי: מה זה, עם מי אני הולך להתעסק?

כרמל שאמה-הכהן: זה היה חצי מצחיק, חצי מפחיד.

כרמל שאמה-הכהן: הם אמרו לי: אל תתעסק, אתה לא יודע עם מי אתה הולך להתעסק, ועוד עם מי, עם משרדי הפרסום.

כרמל שאמה-הכהן: מה יש בהם?

כרמל שאמה-הכהן: אמרו: הם לא רק שולטים בפיננסיה של התקשורת, הם גם שולטים בתוכן של התקשורת ותתחיל לקבל כתבות שלא תבין מאיפה הן באו.

כרמל שאמה-הכהן: האמת שלא קרה כלום.

כרמל שאמה-הכהן: אולי זה סוג של אגדה אורבנית ושל פחדים שנמצאים אצל אנשים, אני מקווה שזה גם יישאר כך.

כרמל שאמה-הכהן: נפגשתי עם אנשים, הם הציגו את העמדה שלהם, אני חייב לומר שלא שוכנעתי.

כרמל שאמה-הכהן: מנגד הציגו לי נתונים אובייקטיביים – אחד ממשרדי הפרסום הגדולים עבר בשנים האחרונות הנפקה לציבור, כך שיש גם נתונים גלויים ואין צורך לחדור לחומסקי, אם אינני לא טועה, ואין צורך לחדור לנתונים פרטיים של חברות עסקיות.

כרמל שאמה-הכהן: זה היה לפני מספר חודשים, ואז נפגשנו עם מר שטרום והתחלנו לגבש נוסח של הצעת חוק.

כרמל שאמה-הכהן: מאחר שהנושא ייחודי מאוד, מורכב מאוד, אני לא חושב שנעשה טיפול בנסיבות כאלה בענף כלשהו בארץ בהיסטוריה עד היום, אמרנו שנקיים את הדיון הזה לפני שאנחנו מניחים את הצעת החוק.

כרמל שאמה-הכהן: זו היתה ההצעה שלי ויוליה הסכימה לכך, ולכן נולד הדיון כדי לשמוע מי שירצה לדבר.

כרמל שאמה-הכהן: אי-אפשר לחייב אנשים לדבר.

כרמל שאמה-הכהן: אני זוכר בדיוק מה אנשים אמרו לי בפגישות אצלי בחדר או בבתי קפה כשנפגשנו.

כרמל שאמה-הכהן: הדברים נאמרו וגם אם אנשים החליטו לא להגיע לכאן היום, הם לא יכולים להחזיר את הדברים לאחור, והרושם ברור מאוד, משהו לא מאוזן פה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מעבר לזה שאמרו לך "אל תיכנס לזה", נפגשתי עם אחד ממשרדי הפרסום הגדולים, כשנאמר לי בצורה מאוד-מאוד ברורה, איום ברור - - -

כרמל שאמה-הכהן: עלי לא.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עלי איימו גם מכיוון שמכירים אותי בתחום הזה קצת יותר זמן, זה יכול להיות, כרמל, ופשוט קיבלתי איום ברור "תיזהרי, נחסל אותך".

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נתנו לי דוגמה למשל של לימור לבנת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אמרו: את זוכרת את הקמפיין על אוטובוסים שעשו לה?

כרמל שאמה-הכהן: אמרו לך במלים האלה "נחסל אותך"?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ממש כך.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ממש כך.

כרמל שאמה-הכהן: אני חייב לומר: אתי הם היו מאוד נחמדים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בסדר, אתה יושב-ראש ועדה, עדיין צריך אותך, אני חברת כנסת במקום 29 בקדימה, אז אולי היה להם יותר קל, אני לא יודעת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: דרך אגב, אני כבר לא 29, אני כבר 24-23.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בקדימה ההתקדמות היא מדהימה.

כרמל שאמה-הכהן: זה עדיין לא ריאלי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רק רוצה להגיד עד כמה זה היה - - -

כרמל שאמה-הכהן: אלה דברים מאוד חמורים, זה לקצין הכנסת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נאמר לי: את זוכרת את הקמפיין של לימור לבנת?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתם זוכרים שהיה קמפיין?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שאלתי, דרך אגב, איזה קמפיין היה ללימור לבנת, אז אמרו שהיה משהו עם הסתדרות המורים - - -

כרמל שאמה-הכהן: זוכרים את הקמפיין השלילי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: רמזו לי שהיא הלכה נגד משהו, וזה מה שעשו, ותיזהרי שמחר לא יעשו לך קמפיין.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: דרך אגב, הקמפיין התחיל בשאלה של ראש איגוד הפרסום.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זו התחלה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: האיומים האלה – תגידי, יש לך איזה אינטרס סמוי?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא מפחדת משום דבר – אני רוצה להגיד כדי שיהיה כתוב בפרוטוקול – חברת הכנסת שמאלוב-ברקוביץ מודיעה כי היא מפחדת אך ורק מבורא עולם ומעצמה.

תלמה בירו: תהפכי את הסדר, יוליה, זה יהיה קצת יותר נכון.

תלמה בירו: ..

דרור שטרום: בוקר טוב.

דרור שטרום: קודם כול, אני מבקש לברך את הוועדה שהחליטה להטיל אור על הנושא הזה, שבאמת זה תחום שהפחד פוקד אותו רבות ויש בו לחצים משתקים במשך שנים.

דרור שטרום: אני אדבר על הדוח שהכנתי.

דרור שטרום: התבקשתי בשנים 2007-2006 לבדוק את הענף הזה ובמסגרת הזאת ראיינתי עשרות רבות - - -

אילן אבישר: התבקשת על ידי מי?

דרור שטרום: הרשות השנייה, אמרתי.

כרמל שאמה-הכהן: טוב שיש רשות שנייה.

אופיר ביתן: טוב שיש רשות שנייה.

דרור שטרום: מיושב-ראש הרשות השנייה דאז.

דרור שטרום: בתחומים האלה אני חייב להגיד שהופתעתי, משום שהייתי בטוח שתאגידים שמפרסמים, מגדולי התאגידים במשק, אני לא אגיד פה את שמותיהם, לא צריכים עזרה מאף אחד לדעת להסתדר מול משרדי פרסום, אבל הופתעתי כשאת משרדי פקדו גדולי התאגידים, חלקם היו מוכרים לי כבעלי מונופולים בתחומי המזון וכו'.

דרור שטרום: כאשר הבדיקה המשיכה ונכנסה למהלך יותר גבוה, נפגשתי גם עם פרסומאים, נפגשתי גם עם מדיות אחרות – חשוב להזכיר גם אותן: העיתונות, האינטרנט, תחומים נוספים – והתמונה שהתקבלה בסופו של דבר היתה תמונה מאוד מעניינת, כי השאלה העיקרית היא האם יש כשל שוק.

דרור שטרום: אני מקווה ומאמין שאנחנו לא עוסקים פה בהעברת 10 שקלים וגם לא 10 מיליון שקלים מכיסו של ראובן לכיסו של שמעון, כי ברור שזה לא האינטרס הציבורי.

דרור שטרום: השאלה היתה, האם יש פה כשל שוק.

דרור שטרום: הנתון שממנו התחלנו היה, וחשוב להבין את זה, שבין השנים 1995 ל-2005 העמלות וההנחות כפי שהן מופיעות קפצו ב-100%.

דרור שטרום: רק כדי להבין מה המשמעות של זה מבחינת מספרים, כל שוק הפרסום של היום נאמד בקרוב ל-4 מיליארד שקלים.

דרור שטרום: כל ועדת טרכטנברג ומה שהיא רצתה זה פחות.

דרור שטרום: 4 מיליארד שקלים זה כל תחום הפרסום, מתוך זה 42%-40% בתחום הטלוויזיה, מה שמביא אותנו בצורה מונמכת אפילו ל-1.6 מיליארד, מתוך זה כ-35% הן העמלות בכללותן, כשכמחצית מזה הן עמלות היתר.

דרור שטרום: זאת אומרת, אנחנו מדברים פה על סכומים של מאות מיליוני שקלים.

דרור שטרום: אני שם את הדברים על השולחן כדי שאף אחד לא יחשוב שפה נטפלו באיזה דיון לדבר שהוא זוטר לחלוטין.

אתי בנדלר: בכמה אתה מכמת בכסף רק את עמלות היתר?

דרור שטרום: טוב ששאלת, משום שזה בור יקוש שצריך להיזהר מליפול אליו.

דרור שטרום: עמלות היתר קיימות בכמה צורות, חלק מהן הן עמלות ממש מפורשות בחוזים, חלק מהן בהטבות שלא רואים וחלק מהן בדפוס של קניית זמן במחיר אחד, אבל דיווח למפרסם שקנית עבורו במחיר אחר, מה שגורר גם כל מיני בעיות של חשבוניות וכו', שלא ניכנס אליהן פה כי הדוח מדבר בעד עצמו ואני לא מתיימר פה לפרוס את כולו.

דרור שטרום: אבל השאלה היא טובה, משום שכשאני אומר "עמלות יתר", אני מתכוון לתופעה בכללותה.

דרור שטרום: דהיינו, כל הטבה סמויה, לא סמויה, מגולמת לא מגולמת, שקיימת.

אתי בנדלר: לגבי זה יש אומדן?

דרור שטרום: כן.

דרור שטרום: יש אומדן.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש אומדן כמותי, כי אם אתה לוקח את סך כול שוק הפרסום - - -

דרור שטרום: אמרתי הרגע שיש אומדן כמותי.

דרור שטרום: אני אגיע לזה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה פחות או יותר מה שאמרתי.

דרור שטרום: האומדן הוא כרבע מיליארד שקלים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: 50 מיליון לקחתי.

אתי בנדלר: לשנת - - -

דרור שטרום: לשנת 2007.

דרור שטרום: הבעיה העיקרית כאן - - -

אסף אמיר: כל הבעיות בתחום התקשורת היו נפתרות - - -

תלמה בירו: סליחה - - -

לאה ורון: בואו נאפשר למר שטרום לדבר.

תלמה בירו: - - - כל העמלות כולן.

דרור שטרום: רבותי, מה קרה?

דרור שטרום: מישהו בורח לאיזה מקום?

דרור שטרום: אולי פשוט אפשר לאפשר לדבר.

תלמה בירו: - - -

דרור שטרום: אני אגיע, ואם לא אגיע, תפריעי לי בסוף.

תלמה בירו: לא אפריע, אשאל.

דרור שטרום: הבעיה העיקרית בשוק הזה, שאנחנו לא מדברים רק על כסף שבו מישהו משלם מחיר מופקע.

דרור שטרום: צריך להבין שהשוק הזה, ואני לא מחדש פה שום דבר, הוא שוק שיש בו כמה וכמה מעגלים שהציבור ניזוק בכל אחד מהם.

דרור שטרום: קודם כול, התהליך הראשון שיש כאן, שיש לנו גופי תקשורת שמדממים בחלק ניכר בגלל התופעה הזאת.

דרור שטרום: לא רק בגלל התופעה הזאת, אבל בחלק ניכר בגלל זה.

דרור שטרום: והמשמעות התחרותית של זה היא עוד יותר גרועה, משום שמשקיעים חדשים שכבר יודעים על התופעה וקראו אותה, לא רוצים להיכנס לתחום הזה, משום שהם אומרים: אם יש לי כאן תשלום של אקסטרה של 20% על כל המחזור שלי, אני לא אכניס את הכסף שלי לענף נגוע בלי שמישהו פותר את הבעיה, והמישהו הזה בין היתר זה מדינת ישראל או הכנסת שלה.

דרור שטרום: התופעות שהתווספו כאן היו מאוד בעייתיות, משום שהמעגל הזה שמתחיל במפרסמים, עובר במשרדי פרסום ומגיע בסוף למה שאנחנו קוראים "הפלטפורמות", הטלוויזיות וכו', פוגע במעגלים אחרים שזה מעגל היצירה.

דרור שטרום: איך הגעתי לנושא הזה דרך הרשות השנייה?

דרור שטרום: משום שהרשות השנייה אמרה שהיא מזהה שמפחיתים לה את המחזורים שבגינם צריך לעשות הפקות מקור בעשרות אחוזים ותהינו איך הדבר הזה קורה.

דרור שטרום: קודם כול הופחתו ההפקות המקוריות, דבר שני מעגל היצירה.

דרור שטרום: זאת אומרת, כל הנושא של יוצרים וכמה העוגה שממנה הם מתפרנסים ועל יסודה הם מקימים הפקות מקור.

דרור שטרום: זו פשוט שורה של כשלים בטור, שבסוף מביאים לכך שהענף הזה גם לא כלכלי, גם הרגולציה לא תופסת, כי זה מה שנקרא "מילה ריקה" – אתה אומר "כך וכך הפקות מקור", אבל השאלה האמיתית היא מכמה.

דרור שטרום: אם הכמה הזה מתכווץ, זה לא משנה כמה קבעת.

דרור שטרום: כאשר לכל הדברים האלה, ופה אני אנסה להתכנס לסיום כי אני גם מניח שיהיו הרבה שאלות, התווספו תופעות של הסתרה.

דרור שטרום: ופה היה ממש חיץ בין משרדי הפרסום לבין המפרסמים.

דרור שטרום: באו אלי מפרסמים ואמרו: זה כסף שלנו, מה זאת אומרת.

דרור שטרום: אני רוצה לחדד את הנקודה הזאת, משום שהיא אולי הדבר החשוב ביותר.

דרור שטרום: נאמר כאן 35%-30% עמלות, יכול להיות שאפקטיבית זה גם יותר מזה.

דרור שטרום: אני אומר דבר פשוט: אם משרדי הפרסום עבור אותן 35% עמלות היו מייצרים איזה שירות, איזה ערך מוסף כלכלי שלא היה קיים בלעדיהם, בלי התיווך שלהם, אפשר היה להתווכח, אפשר לבוא ולהגיד: אני נותן ערך מוסף, שהשוק יגיד כמה זה שווה.

דרור שטרום: אבל, רבותי, תנובה ושטראוס עלית ועוד מאות מפרסמים היו מפרסמים בטלוויזיה גם בלי התיווך הזה.

דרור שטרום: דמי תיווך – כולנו יודעים איך גובים דמי תיווך, יש שיעורים מקובלים בענפים שונים, במקרקעין, בעסקאות, בתיווכי יזמות וכו'.

דרור שטרום: אני מכיר את הנושא הזה ואת התחום הזה הרבה שנים, לא ראיתי עמלות מעל 15%, כאשר עמלות תיווך במקרקעין הן אחוזים בודדים ועמלות תיווך בעסקאות יזמות זה 10%.

דרור שטרום: אין דבר כזה, אנחנו חריגים גם בנוף העולמי, ואם צריך, אני ארחיב על זה גם בהמשך.

דרור שטרום: אם כך, לשרשרת הפגיעות האלה התווסף עוד דבר, ובו אני אסיים, והוא העובדה שדפוס רכישת המדיה בתחום הזה הוא לא על-ידי משרד לבדו, אלא אנחנו מזהים איגודי כוחות שבהם הרבה מאוד משרדים הולכים לחברת רכש מדיה, ושכמובן מגלמת את נתח השוק המצרפי שלהם, ואז היא מקבלת כוח רב כנגד הפלטפורמה, כנגד אותם זכיינים בערוץ 2 ובערוץ 10, מה שמביא לעיוות בשיווי המשקל הזה, וכאשר מגיעים לנתחי שוק של אזור ה-40% זה כבר מגלם כוח.

דרור שטרום: כאשר פרסמתי את הדוח – תיכף אני גם אגיד מה היו ההמלצות – היתה סערה גדולה והטענה החזקה ביותר שנשמעה עליו שאלו הם שטויות וקשקושים והמספרים לא הובנו כהלכה וכו', עד שקרו שני דברים: אחת מחברות הפרסום הגדולות יצאה לבורסה והנפיקה, ויש לי פה את הדוחות שלה מאותן שנים שמדברים על 42% אחוזים שיעור כולל של עמלות – אני מדגיש כולל, לא רק עמלות יתר – שזה גבוה מאוד, גם אם נניח שהחברה הזאת היתה במה שנקרא "בקרם דלה קרם" וגבתה יותר מאחרים, אנחנו יודעים שהשיעורים הכוללים לא רחוקים משם.

דרור שטרום: דבר שני, וזה בנובמבר 2008, נעשתה בדיקה יסודית של רשות ההגבלים העסקיים – אני לא אדבר במקומם, הם פה, אני מניח שהם יגידו את זה בעצמם – המסמך הוא מסמך שניתן לאיתור ולהורדה באתר האינטרנט של רשות ההגבלים העסקיים.

דרור שטרום: בגדול, הממצאים מאמתים אחד לאחד את העובדה שיש גידול תלול בריכוזיות, יש גידול של 60% רק בחמש השנים עד 2007 בעמלות היתר והשאר אני אשאיר לרשות ההגבלים העסקיים.

דרור שטרום: אולי מלה אחרונה לגבי ההמלצות.

דרור שטרום: בזמנו, לבקשת הרשות השנייה, פרסתי ארבע המלצות לגבי מהם התיקונים שאפשר לבצע בענף הזה.

דרור שטרום: צריך לזכור עובדת יסוד, רבותי, הצרפתים טיפלו בנושא הזה בצורה אינטנסיבית ביותר בחוק שקוראים לו חוק "Sapin" – סאבן – והחוק הזה, גם הוא נמצא ואומר דבר מאוד פשוט.

דרור שטרום: הוא אומר: אדוני, אתה משרד פרסום, תקבל את כל התמורה שלך מהמפרסם.

דרור שטרום: אין טובות הנאה מוסתרות, אין טובות הנאה בעל-פה, אין חשבוניות וחשבוניות חוזרות.

דרור שטרום: את כל טובות ההנאה תקבל מהמפרסם, ואגב אם המפרסם חושב שאתה באמת טוב מאוד, ולכן אתה גדול, הוא גם ייתן לך יותר, אבל נציף את זה למנגנון השוק, שהשוק - - -

כרמל שאמה-הכהן: האם זה עזר שם?

דרור שטרום: שם זה עזר מאוד.

דרור שטרום: זה נחשב אחד הדברים שהביאו לא רק לתיקון של כל הממשקים של הפרסום, אלא בכלל תרם תרומה נכבדה לתעשיית המדיה.

דרור שטרום: זאת אומרת, אותם זכיינים ויוצרים שנמצאים שם.

דרור שטרום: בזמנו פרסתי כמה המלצות שהיו מדורגות הרבה יותר, כי אמרתי שעדיף להיזהר ולהתחיל בנגיעות קלות יותר בשוק, ורק אם זה לא יעבוד נלך לפתרונות קצה, והפתרונות שהצעתי היו להמליץ לרשות השנייה לתקן את תקנות הכספים שלה ולחייב את הזכיינים לדווח בצורה מפורטת על העמלות, הנחות היתר וכו'.

דרור שטרום: הממצאים של הדוח, וזה גם דבר שחשוב לציין, אפילו בהיבט הפורמלי, נדונו פעמיים על-ידי מליאת הרשות השנייה ואושרו על-ידה ואומצו על-ידה.

דרור שטרום: ברם, התקנות לא תוקננו בסופו של דבר, אף-על-פי שהיועץ המשפטי דאז הכין נוסח כזה.

דרור שטרום: היתה המלצה נוספת והיא, שאם תקנות כאלה לא יותקנו והשוק לא יתוקן בתוך כך וכך שנים, תתבצע חקיקה, כאשר החקיקה תתפרס על כל תחומי המדיה ולא רק על הטלוויזה – ובזה אני אסיים – משום שבתעשיית האינטרנט, שבה אנחנו רואים צמיחה הולכת וגדלה בתחום הפרסום, שם העמלות הגיעו לממדים שערורייתיים יותר.

דרור שטרום: אני מציע שפה, אלא אם כן יש עוד דברים, אני אסיים ואפנה לשאלות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בעקבות אותן השיחות שעשינו אתה ואני, עולה איזו תמונה שהמפרסם עצמו, לא הפרסומאי – המפרסם עצמו הוא לא טלית שכולה תכלת, ובגלל שהמפרסם יודע שהפרסומאי מקבל עמלת יתר גבוהה, הוא מבקש את רוב העמלה לקחת לעצמו ולא משאיר כביכול ברירה לפרסומאי אלא לבקש עמלת יתר כי את רוב העמלה הוא מעביר למפרסם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עוד פעם, שטראוס, תנובה, אני סתם זורקת שמות, אני לא מביאה אותם כדוגמה, אלא כדי להמחיש את הבעיה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אחת הבעיות שיש בארץ להבדיל מחוץ-לארץ, נניח ארצות-הברית, שהעמלה שניתנת למשרדי פרסום היא בין 2% ל-4%, משרדי הפרסום מקבלים כסף מהמפרסם תמורת creative, תמורת קופירייטינג.

דרור שטרום: שירותים נלווים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה שקרה שהפכו את הפרסומאים לגוף מתווך, כמו שכרגע דרור אמר, והקטע המקצועי שלהם כביכול לא נמדד בכסף, וזאת טעות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אחת המטרות שלי כשאני מדברת על ייצוב השוק זה שכל אחד ידע את מקומו וכל אחד יקבל עבור מה שהוא באמת שווה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם יש אותה חברה בורסאית – לא משנה סתם דוגמה, ברוקנר נט, מקאן ואדלר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא משנה, אני לא רוצה להגיד את כולם – אם אנחנו רוצים שהגופים האלה ירגישו שהם גופים מקצועיים, הם היו אמורים לקבל כסף עבור השירות שהם נותנים, והיום הם מקבלים כסף כביכול עבור התיווך שהם נותנים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אחת המטרות שלי היא להסדיר את זה, לכן כשאקרא בהמשך את הסעיפים שאני חושבת שכדאי לשנות, אני חושבת שמאוד חשוב לשים לב שכל שינוי שנעשה, אנחנו צריכים לתת לשוק זמן לייצב את עצמו, כדי שהפרסומאים יהפכו להיות אנשי מקצוע ולא למתווכי נדל"ן.

כרמל שאמה-הכהן: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: יגאל בראון, מנכ"ל איגוד חברות הפרסום.

יגאל בראון: בוקר טוב.

יגאל בראון: הייתי רוצה להכניס טיפה סדר, כי התערבבו פה הרבה מאוד מונחים ומושגים, והם מבלבלים כשעושים בהם ערבוב.

יגאל בראון: בעולם הזה קיימות שלוש צלעות: פרסומים – משרדי פרסום; מפרסמים – הלקוחות שטראוס עלית, תנובה וכיוצא בזה; והמדיה – עיתונים, רדיו טלוויזיה.

יגאל בראון: המשולש הזה, להבדיל משווקים אחרים – שוק הסלולר שבו הרגולטור התערב, היו שתי צלעות, חברות וצרכן, נקרא הרגולטור לעזור לצרכן ואכן עשה עבודה טובה – בשוק הזה הצרכן לא מעורב.

יגאל בראון: הוא מעורב בדרך עקיפה והוא עלול להיפגע ואני תיכף אגיד איך, אבל זה שוק של שלוש צלעות עסקיות, גופים חזקים מאוד.

יגאל בראון: המפרסמים לחברות הכי גדולות במשק, חלקם אגב הם בעלי מדיה, זאת אומרת, אתם רואים בעלות צולבת של לקוח בתוך צינור מדיה – נניח בעלות בקשת – בערוצי טלוויזיה והפרסומאים.

יגאל בראון: הסיפור של העמלות הוא סיפור שקיים בכל העולם וזה סיפור של שנים.

יגאל בראון: פרסומאי הלך ללקוח, הלקוח אמר לו: חביבי, את הפרנסה שלך תבקש מהמדיה, ומקדמת דנא, עוד בימים שהיית במדיה, את זוכרת, המדיה שילמה את העמלה.

יגאל בראון: מה קרה לאורך זמן?

יגאל בראון: באו לקוחות ואמרו: אנחנו יודעים שיש לכם – כל הסיפור על סודיות הוא לא אמיתי, הלקוחות יודעים שיש לפרסומאים עמלות – הם באו במהלך השנים ואמרו: פרסומאי יקר, אתה מקבל כך וכך עמלה, אנחנו יודעים, תעביר לנו חלק בבקשה אם אתה רוצה שנעבוד אתך.

יגאל בראון: אז החלה הזליגה של העמלה לכיוון המפרסם.

יגאל בראון: עם הזמן, מכיוון שהשוק לפרסום הוא נורא תחרותי, עוד אין שוק תחרותי בישראל כמו שוק הפרסום, הפרסומאים ומשרדי הפרסום התחילו להתחרות אחד בשני בהחזרת עמלה ללקוח – תעבוד אתי, אני אחזיר לך 8%; תעבוד אתי, אני אחזיר לך 10%.

יגאל בראון: מה שקורה שהמפרסמים, הלקוחות, קיבלו חלק ניכר מאותה עמלה.

יגאל בראון: זה יכול להגיע היום ל-10% החזר ויותר.

יגאל בראון: הפרסומאי הוא סנדוויץ' – מקבל שכר, מחזיר חלק למפרסם ובמרווח הזה הוא צריך לחיות.

יגאל בראון: דרך אגב, הדוח שעשית, הוא כבר עתיק.

יגאל בראון: העולם כל כך השתנה.

יגאל בראון: 2007 זה היסטוריה בעולם הפרסום, וזה לא בלהעליב, אתה לא צריך להגיב כך.

דרור שטרום: אני ממש לא נעלב, להיפך.

יגאל בראון: השוק השתנה מאוד מאז.

יגאל בראון: מעבר לזה, המרווח שהפרסומאי חי בתוכו הוא מרווח שצריך להישאר, אחרת אי-אפשר, אפשר לסגור משרד פרסום.

יגאל בראון: מה שיצא שהעמלה עברה ללקוח.

יגאל בראון: א', התערבות - - -

דרור שטרום: זה לא משנה את הנזק, זה בדיוק אותו נזק.

יגאל בראון: אתה תיתן לי לסיים, ואז תראה לאן אני מוביל.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: - - -

כרמל שאמה-הכהן: רבותי, תנו לו להשלים את הדברים שלו.

יגאל בראון: רבותי, מה שקורה זה כך.

יגאל בראון: השוק הזה סובל מכשלים.

יגאל בראון: תוארו פה תיאורים שהעמלות הן מקור כל הצרות והפרסומים הם בכלל – שמעתי תיאורים – מאפיה.

יגאל בראון: המאפיה באיטליה לא מתנהגת כך.

כרמל שאמה-הכהן: אם אומרים לחברת כנסת "נחסל אותך".

כרמל שאמה-הכהן: איך אתה קורא לזה?

יגאל בראון: הייתי מבקש - - -

כרמל שאמה-הכהן: לא ברמז.

יגאל בראון: אני מכיר את הפרסומאים.

יגאל בראון: הייתי מבקש ממנה במקרה כזה לגשת למשטרה להגיש תלונה.

יגאל בראון: לא ייתכן ולא ייתפס שבמדינת ישראל מישהו דיבר כך, ואם מישהו דיבר כך, זו לא תעשיית הפרסום.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני עובדת בדרך אחרת.

יגאל בראון: לא ניכנס לזה, כי זו לא המהות של הדיון.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זו המהות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה זאת אומרת שזה לא המהות?

יגאל בראון: הוצגה פה תעשייה שכאילו היא מקור כל הצרות.

יגאל בראון: נחסל את העמלות, הכול יפרח פה, האירנים אפילו יחסלו את הטילים שלהם.

יגאל בראון: בואו לא נגזים.

יגאל בראון: העמלה הזאת, ברגע שנוגעים בה, הדבר הראשון שיכול לקרות שהמחיר למפרסם, ללקוח, יעלה, ואז פתאום תנובה, ששילמהX על פרסומת, תשלם X פלוס 10% שלקחו לה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ואז היא תעלה לי את היוגורט.

יגאל בראון: אז היא תעלה לך את היוגורט.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: וואי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הנה, פתרנו את הבעיה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ..

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עכשיו פתרנו את הבעיה...

יגאל בראון: אני מציע שתשאלי את תנובה מה יקרה למחיר של המוצרים שלה כשהפרסום שלה יתייקר ב-10%.

ניצן הורוביץ: אם הרכיבים - - -

יגאל בראון: לא גמרתי לדבר.

ניצן הורוביץ: המחירים התייקרו פי שלושה והפרסום כבר 10 שנים לא זז.

יגאל בראון: רבותי, תנו לי את זכות הדיבור, תוכלו לומר את שלכם בזמנכם.

אסף אמיר: אפרופו מאפיה.

אסף אמיר: המצב שהכסף חוזר, זה לא נקרא באנגלית "kickback"?

אסף אמיר: זה בעצם kickback, נכון?

יגאל בראון: זה שוק מסחרי, שוק פתוח - - -

אסף אמיר: kickback זה form of bribery.

אסף אמיר: אתה יודע איך זה במילון האנגלי?

יגאל בראון: אני מבקש.

יגאל בראון: העמלה בשוק כלכלי - - -

אסף אמיר: האם זה לא kickback?

יגאל בראון: אל תזרוק מלה, תן לי לסיים משפט.

יגאל בראון: העמלה בשוק כלכלי היא כלי עבודה של המדיה.

יגאל בראון: המדיה יודעת גם להוריד עמלות כשהיא תודיע שמי שלא יעמוד במכסות פרסום שלה היא תוריד לו את העמלה.

אסף אמיר: כסף שחוזר למפרסם זה kickback, ואתם עושים את זה, ולכן - - -

יגאל בראון: אני מבקש שתיתן לי לסיים.

כרמל שאמה-הכהן: אני תומך בבקשתו.

יגאל בראון: גם אני.

יגאל בראון: אם נתחיל להתחרות בצעקות זה לא יהיה טוב.

יגאל בראון: אותה עמלה שהולכת חזרה למפרסם, אם מישהו ייגע בה או יזיז משהו בשוק הזה, זה עלול לגרום לכאוס שיש לו שלוש צלעות, לא פרסומאים שנחסל אותם וייפתרו הבעיות.

אסף אמיר: הכאוס הוא בערוץ 10 - - -

יגאל בראון: אני מבקש לסיים.

לאה ורון: תאפשר לו לדבר.

לאה ורון: על אף שהוא התפרץ במשך הדיון לדוברים האחרים, תאפשר לו לדבר.

יגאל בראון: אחרי זה גם למדתי והשתתקתי.

יגאל בראון: שוק הפרסום הוא שוק שגם יודע לתקן את עצמו לבד.

יגאל בראון: המפרסמים והפרסומאים מבינים שיש פה בעיה ושהם צריכים לדבר על שקיפות.

יגאל בראון: הם לא צריכים את הרגולטור בשביל זה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מתי הם הבינו את זה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בכמה החודשים האחרונים?

יגאל בראון: אני לא אכנס לזה.

יגאל בראון: יוליה, זה בדיוק מה שעומדת להגיד עמיתתי מאיגוד השיווק, אני אשאיר לה לספר על זה.

יגאל בראון: אני מציע לכל מי שחושב שהוא יכול לפתור בעיה בהינף יד בהתערבות בשוק הזה, לנסות להקשיב לשוק הזה קצת יותר ולראות את הסכנות הטמונות בהתערבות.

יגאל בראון: יש פה איזון עדין בין שלושה גופים כלכליים, כשהתערבות באיזון הזה באיזו דרך תערער את הכול ותגרור תגובת שרשרת.

כרמל שאמה-הכהן: מה לדוגמה היה עושה באופן שלילי המודל הצרפתי בישראל?

יגאל בראון: אני חוזר בדיוק לנקודה.

יגאל בראון: אני לא אתווכח אתו על 40%, 30%, מה שחשוב הוא שחלק ניכר מהעמלה הולך למפרסם, אדון שטרום.

יגאל בראון: עכשיו תאר לך שבחוק אתה קובע עמלה X, אסור לקבל עמלות יותר גבוהות.

יגאל בראון: באותו רגע אין החזר יותר לתנובה, לא מחזירים לה יותר כלום.

יגאל בראון: מה זה אומר?

יגאל בראון: המחיר שהיא שילמה על טלוויזיה היה פעם 100 מיליון פחות 10%, היום זה לא יהיה פחות 10%, קרי, היא תחווה עליית מחיר של הפרסום, עליית מחיר של הפרסום זו גם עלייה בתשומות וזה מתגלגל עד למוצר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: קצת פחות זלזול באינטליגנציה של האנשים שיושבים פה.

אסף אמיר: איזה עיוות.

יגאל בראון: על מה את מדברת בבקשה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה אחוז ההוצאה על הפרסום של תנובה?

יגאל בראון: את רוצה להיכנס כעת לדוחות העסקיים של החברה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לשאול אותך.

יגאל בראון: יוליה, זה לא הדיון - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לשאול אותך.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתה יושב פה - - -

יגאל בראון: יוליה, כמה תנובה מוציאה על פרסום?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתה יושב פה ומספר - - -

יגאל בראון: אז אני אגיד לך, 5 מיליון דולר נניח.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ב-5 מיליון דולר האלה, במחזור של תנובה - - -

יגאל בראון: לא תנובה הקונצרן, אנחנו מדברים על שוק החלב נניח.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יגאל, מה שאתה בעצם מספר כרגע, וזה מה שהצחיק אותי, שהתברר שלא הפצצה האירנית היא הסכנה לישראל, אלא פגיעה במשולש הזה שנקרא פרסומאי, מפרסם והמדיה.

יגאל בראון: יוליה, חיסול תעשיית הפרסום יפתור את הבעיה, חיסול העמלות.

יגאל בראון: ..

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ההורדה של החזירות במדינת ישראל תפתור את הבעיה.

כרמל שאמה-הכהן: מה שמר שטרום הציג זה לא חיסול העמלות.

כרמל שאמה-הכהן: הוא לא אומר: תעבדו בהתנדבות.

יגאל בראון: אני לא רוצה להתייחס כרגע להמלצה ספציפית כזאת או אחרת, אני רוצה לדבר על מגמה ותופעה אחת.

יגאל בראון: השוק הזה יודע והוא מתחיל בתהליכים של איזון עצמי.

יגאל בראון: ברגע שמשהו מתעוות, יש כוחות חדשים.

יגאל בראון: אנחנו לא מדברים פה על חבורה של גופים קטנים ומסכנים.

יגאל בראון: הלקוחות הן החברות הכי גדולות במשק, אלה החברות שמייצרות כמעט את התל"ג של מדינת ישראל.

יגאל בראון: האם הן חלשות?

יגאל בראון: הפרסומאים הם כאלה גדולים?

יגאל בראון: יש להם עוצמות כאלה?

כרמל שאמה-הכהן: לא.

כרמל שאמה-הכהן: השאלה מי משלם את הארוחה.

כרמל שאמה-הכהן: מדברים על ארוחות חינם, מי משלם בסוף את החשבון.

כרמל שאמה-הכהן: אם הגדולים והחזקים היו משלמים את החשבון, היינו שואלים את השאלה איפה הכוח שלהם והתחכום שלהם, אבל אם המדיה שהיא חלשה, היא זאת שנושאת בנטל של עודף הכוח של משרדי הפרסום - - -

יגאל בראון: בוא נשאל למה המדיה חלשה, ואז נגלה כשל וזה לא הכשל שמנסים להצביע עליו פה.

יגאל בראון: המדיה חלשה במדינת ישראל והיא נמצאת במקום שיש שני מכבשים: המפרסמים דרך הפרסומאים לוחצים אותה; המדיה חלשה כי כשל השוק האמיתי זה שיש משהו בעוגת הפרסום בישראל שלא יכול לממן ארבעה זכייני טלוויזיה מסחרית, אם לא חמישה עם החינוכית, ושלושה עיתונים יומיים.

יגאל בראון: אין מקום.

יגאל בראון: נכנס עיתון יומי אחד, השני ימות ויתרסק; נכנס ערוץ אחד נוסף, השני ימות ויתרסק.

יגאל בראון: זה שוק שלא יכול לממן.

יגאל בראון: זה הכשל.

יגאל בראון: יש פה עוגה שצריכה לממן את כל זה, לא העמלות יפתרו את הבעיה של השוק הזה.

כרמל שאמה-הכהן: התייחסות של מר שטרום, בבקשה.

דרור שטרום: ממש לשתי נקודות קצרות, כי אני לא מתייחס לאפולוגטיקה.

דרור שטרום: אני מתייחס רק לשתי נקודות עובדתיות.

דרור שטרום: א', הטיעון שאומר – ורשמתי את הדברים – שחלק ניכר מהעמלה חוזר למפרסם, הולך למפרסם, או המפרסמים חזקים, לא רק שהוא לא פותר את כשל השוק, אלא הוא מעיד על כשל השוק.

דרור שטרום: מה בעצם קורה כאן?

דרור שטרום: שני הגורמים החזקים בשלישייה מעבירים ביניהם את הכדור על חשבון השחקן השלישי, שזאת המדיה, וזה בדיוק לב העניין.

דרור שטרום: בדיוק פתחתי בדברים האלה, הרי אמרתי שענייננו הוא לא בשאלה אם מעבירים מראובן הפרסומאי לשמעון המפרסם, השאלה היא, האם כל שרשרת המזון הזאת בסוף מגיעה למדיה והאם כתוצאה מזה המדיה נשחקת?

דרור שטרום: והתשובה לזה היא כן.

יגאל בראון: זה פותח לי להנחתה עכשיו.

דרור שטרום: נקודה שנייה.

דרור שטרום: לגבי הטיעון של כשל השוק הנוסף, שעוגת הפרסום לא יודעת לתמוך בחמישה זכיינים, אולי שווה להזכיר, רק בשביל ההגינות, ששני הזכיינים הנוספים שאתה מדבר עליהם הם זכיינים מאוד זוטרים בגודל שלהם.

דרור שטרום: הטלוויזיה החינוכית להשוות אותה לקשת זה קצת קשה וכנ"ל גם ערוץ 24.

דרור שטרום: דבר שני, נתונים פשוטים: ההוצאה לפרסום במדיה גדלה בין שנת 2002 ל-2008 בצורה מאוד-מאוד חדה.

דרור שטרום: עוגת הפרסום גדלה, היא כן יודעת לתמוך כאשר השווקים יעבדו בצורה תחרותית ופתוחה - -

יגאל בראון: מר שטרום, מה קרה לה בשנים האחרונות?

דרור שטרום: - - היא לא יודעת לתמוך - - -

יגאל בראון: מה קרה לה בשנים האחרונות?

דרור שטרום: תן לי רגע לגמור.

דרור שטרום: אתה הרי דיברת וכבר אמרת שלמדת לתת לאחרים לדבר, אני לא כל כך רואה את זה.

דרור שטרום: מה שלא קורה טוב זה כאשר יש סתימה למעלה ברמת המפרסמים והפרסומאים וזה לא מחלחל למדיה, אז באמת זה לא יכול לתמוך בערוצי הטלוויזיה.

כרמל שאמה-הכהן: מישהו מערוצי הטלוויזיה רוצה להגיב?

כרמל שאמה-הכהן: אין התייחסות למה שנאמר פה?

אסף אמיר: זה רק מוכיח את מה שיוליה אמרה בפתח הדיון.

כרמל שאמה-הכהן: יושב-ראש הרשות השנייה, בבקשה.

אילן אבישר: אנחנו רגישים לסוגיה משני טעמים מרכזיים: האחד זה באמת היציבות או האיתנות הפיננסית של הענף שכבר מספר שנים מתנדנד ויש לבדוק כל מה שיכול להיות רלוונטי לבעיות שהוא סובל מהן.

אילן אבישר: דבר שני באמת זו המשמעות של העמלות על ההשקעה בתוכֶן וגם על התמלוגים למדינה, כי אלה מוגדרים על-פי אחוזים מהכנסות של הזכיינים.

אילן אבישר: בזמנו, כשהיה משבר מאוד חריף, הרשות פנתה והזמינה את הדוח של דרור שטרום ואימצה אותו.

אילן אבישר: מה שנעשה בעקבות זאת – יוליה, זה רלוונטי מאוד להערות שלך – ההמלצה הקונקרטית היתה לחולל שני תיקונים: האחד, בשקיפות של המהלכים הפיננסיים שקורים בין הזכיינים שלנו לבין חברות המדיה או חברות הפרסום, והשני זה לקבוע ולשקול תקרה של עמלות שיוכרו ככאלה שאם יש חריגה מהן זה עדיין לא ישפיע על ההערכה של הכנסות הזכיינים שמתוכן נגזרים אחוזי ההפקות וגם התמלוגים.

אילן אבישר: קודמתי בתפקיד פנתה ב-2008 לשר התקשורת דאז וב-2009 לשר התקשורת שהחליף אותו, מכיוון שתקנות כספים הן באחריות של השר.

אילן אבישר: הבקשות היו מאוד מפורטות ולא נענינו.

אילן אבישר: מהפרספקטיבה שלי אני חייב לציין, אני כבר שנתיים בתפקיד - - -

אסף אמיר: אתה אומר ששר התקשורת התנגד?

אילן אבישר: לא.

אילן אבישר: לא פעל.

אסף אמיר: זה להתנגד, כך קוראים לזה אצלנו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה לא רק שר התקשורת הזה, גם הזה.

יגאל בראון: הוא פחד מהפרסומאים.

יגאל בראון: ..

אילן אבישר: אני רוצה להוסיף שבשנתיים שאני בתפקיד המסרים שקיבלתי בסוגיה הזאת לא היו עקביים, לא היו דרמטיים.

אילן אבישר: חלק התייחסו לזה כבעיה, חלק טענו שזו אינה בעיה.

אילן אבישר: אני לא יודע אם זה בגלל החשש שלהם להתבטא בנושא הזה בצורה מפורשת או שזה באמת לא בעיה, אבל לא הגענו למקום, ואני באופן אישי, שהרגשנו צורך לטפל בזה בצורה דרמטית.

אילן אבישר: אם כי, יוליה, אני מזכיר לך שאחד המהלכים הראשונים שלך היה בפגישה כאן בכנסת עם המנכ"ל הקודם של הרשות השנייה, מנשה סמירה, ואיתי במזנון, כשהתחלנו לגלגל איך אפשר לבחון את הנושא הזה בצורה יותר מעמיקה.

אילן אבישר: זו גם איזו בעיה שמכבידה על הטיפול בנושא, ולכן גם חשובים דיונים מהסוג הזה שכולם מוזמנים ביחד ומדברים על זה בצורה - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מוזמנים, רק לא באים.

אילן אבישר: שאלה מעניינת.

אילן אבישר: צריך לבדוק את זה.

אתי בנדלר: ידוע לך מה היו נימוקי משרד התקשורת לסירובם לתקן את תקנות הכספים?

אילן אבישר: לא ידוע לי.

לאה ורון: סליחה, ד"ר אבישר.

לאה ורון: משרד התקשורת הוזמן לישיבת הוועדה.

לאה ורון: הבוקר התקשרה אלי היועצת המשפטית של המשרד ומסרה שהם לא יוכלו להגיע.

אילן אבישר: הדברים האלה קרו ב-2009-2008, נכנסתי לתפקיד ב-2010, ולכן אני מציין שלא נתקלתי בצורך לחזור ולדון בזה.

אילן אבישר: עכשיו לקראת הישיבה הזאת חזרתי ובחנתי את כל החומר מהעבר, בין היתר גם את המכתבים האלה.

אילן אבישר: ברגע שמשרד התקשורת לא הרים את הכפפה ולא טיפל בזה - - -

אתי בנדלר: השאלה אם ידועים לך הנימוקים.

אילן אבישר: לא.

אילן אבישר: לא.

אילן אבישר: לא.

אילן אבישר: לא קיבלנו תשובה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לי יש נימוקים תחושתיים, שיש כמה משרדי פרסום שמטפלים במפלגה זו או אחרת.

אסף אמיר: בואו נניח לזה.

אסף אמיר: אפשר לשאול שאלה?

כרמל שאמה-הכהן: כן.

אסף אמיר: היועצת המשפטית של הוועדה, האם הרשות השנייה באמת לא יכולה אם היא היתה רוצה לטפל?

אסף אמיר: הרי היא רשות עצמאית.

אסף אמיר: אנחנו שומעים עכשיו על איחוד המועצות וכל הסיפור הזה.

אסף אמיר: האם הרשות השנייה במצב שהיא נמצאת היום כרשות סטטוטורית לא יכולה לטפל בדברים האלה ללא שר התקשורת?

אתי בנדלר: מדובר על תקנות הכספים שזה תקנות מכוח חוק התקשורת, ומי שמוסמך להתקין אותן הוא שר התקשורת.

אתי בנדלר: אלה לא כללים של השוק.

אסף אמיר: כלומר, הרשות המליצה לשר התקשורת ממה שאנחנו שומעים, ושר התקשורת הקודם וגם שר התקשורת הנוכחי נעצרו.

אתי בנדלר: אני מניחה שהם בחנו את הנושא והיו להם נימוקים ענייניים טובים, פשוט אין כאן מי שיוכל לפרוס אותם בפני הוועדה.

כרמל שאמה-הכהן: תלמה בירו, מנכ"ל איגוד השיווק הישראלי.

תלמה בירו: תודה.

תלמה בירו: מי שעדיין לא מכיר איגוד השיווק הישראלי הוא מה שהיה עד לפני חמש שנים איגוד המפרסמים בישראל.

תלמה בירו: זה הגוף שלמעשה מייצג ומאגד את החברות המפרסמות והמשווקות במשק, ומטבע הדברים את החברות שמפרסמות בטלוויזיה ושעומדות מאחורי 4 מיליארד השקל של עוגת הפרסום: כל חברות המזון, הבנקים, הטלפוניה, ההשקעות, הנדל"ן, שוק ההון וכו'.

תלמה בירו: נושא עמלות היתר הוא נושא מאוד-מאוד ותיק, ואני זוכרת שקראתי בעיתון שאפילו בני גאון זכרו לברכה, כשעוד היה יושב-ראש האיגוד העלה את הנושא והתחיל לטפל בו.

תלמה בירו: למעשה הנושא הזה עלה כאשר המדיה היא זו שהמציאה את נושא החזר העמלות בניסיונה למשוך יותר פרסומאים.

תלמה בירו: היא זו שהמציאה את הנושא הזה וככל הנראה הגולם קם על יוצרו ואנחנו רואים מה שקורה היום.

תלמה בירו: אנחנו מודעים היטב לכל האמוציות שמסתתרות מאחורי נושא העמלות ומאחורי יחסי מפרסם-פרסומאים.

תלמה בירו: אנחנו יודעים שיש עוינות, יש חשדנות, יש מילים כמו bribe, יש מלים כמו מאפיה, יש אווירה קשה ועכורה.

תלמה בירו: הרבה מאוד פעמים אנחנו חושבים איך אפשר לשנות את זה.

תלמה בירו: הרי בסך הכול כולנו רוצים לצמוח והצמיחה היא פועל יוצא של כלכלה טובה, וכלכלה טובה היא גם פרסום ושיווק נכון.

תלמה בירו: בינואר האחרון נראה היה לנו שהולך להיות מהפך.

תלמה בירו: יושב-ראש האיגוד שלנו, מעל בימת כנס השיווק הענק שהיה בינואר, שבזמנו הזמנו את יושב-ראש ועדת הכלכלה, כרמל שאמה-הכהן לדבר בו - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תתחילו להזמין גם את חברי ועדת הכלכלה.

תלמה בירו: אם היה כרמל שאמה חוזר אלינו, אולי היינו מזמינים עוד.

תלמה בירו: בכנס הענק הזה שבו למעשה מגיעים כל המפרסמים, כל הפרסומאים, כל המדיה, יחסי הציבור – את מכירה אותו היטב – בכנס הזה קרא יושב-ראש האיגוד, איל מלי, שהוא מנכ"ל תשלובת החלב של תנובה, ואמר: בואו נפסיק את הרגשות הקשים האלה, בואו נידבר, בואו נבין אחד את השני, בואו נדבר על שקיפות אחת ולתמיד.

תלמה בירו: אנחנו המפרסמים קוראים לכם הפרסומאים להסכים לשקיפות.

תלמה בירו: לשמחתנו, עוד באותו יום, יש לי כאן העיתון, השיב מודי כידון, יושב-ראש איגוד חברות הפרסום לאיל מלי ואמר: אתה יודע מה, גם אני קורא לשקיפות מלאה בשוק הטלוויזיה ובמדיה, ואז אמרנו: יכול להיות שנרקם פה ברגע זה רגע היסטורי, רגע היסטורי שבו נוכל קודם כול להסיר את כל הרוחות הרעות שמנשבות כאן.

תלמה בירו: אחת ולתמיד ניתן מענה לדרור שטרום, ניתן מענה לרשות השנייה, ניתן מענה לשוק הפתוח שלנו, כדי שיהיה ככל העולם ולאו דווקא כמו צרפת, אלא כמו כל העולם המערבי.

תלמה בירו: ואז הלכנו ועשינו מעשה, פנינו קודם כול לייעוץ משפטי כדי לדעת אם מותר לנו בכלל לצאת בהצהרה משותפת כזאת.

תלמה בירו: בהצהרה היסטורית מהפכנית כזאת גם המפרסמים וגם הפרסומאים, והלכנו לייעוץ משפטי כולנו מעודדים ושמחים ויצאנו ממנה מתוסכלים, מקוממים - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מי זה היועץ שלך?

תלמה בירו: איש "אנונימי" שקוראים לו "דוד תדמור", שהיה הממונה על ההגבלים העסקיים.

תלמה בירו: הוא היועץ.

תלמה בירו: הוא היועץ שאמר לנו: תיזהרו ביחד.

לאה ורון: למה צריך ביחד?

תלמה בירו: מכיוון שאם אנחנו נצהיר - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה הבעיה לעשות שקיפות?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בשביל זה צריך אישור?

תלמה בירו: בוודאי.

תלמה בירו: עובדה.

אסף אמיר: את יודעת שהוא גם מייצג את כל חברות המדיה?

תלמה בירו: לא.

תלמה בירו: מכיוון שאנשים שומרי חוק אנחנו - - -

אסף אמיר: הוא אמר לי שהוא לא יכול לעזור לנו כי הוא מייצג את כל חברות המדיה.

תלמה בירו: סליחה, אני נורא מבקשת ממך, אסף, תן לי עוד שלושה משפטים בבקשה.

תלמה בירו: אנשים שומרי חוק אנחנו, ולכן פנינו אל מישהו שהוא אוטוריטה.

תלמה בירו: אמרנו: נפנה אל הממונה על ההגבלים העסקיים לשעבר, דוד תדמור, ונשאל אותו האם אנחנו יכולים לצאת בהצהרה החשובה הזאת, והוא אמר לנו: שמרו נפשכם.

אסף אמיר: למה לא פניתם לממונה עצמו?

אסף אמיר: למה למישהו שפעם היה ממונה והיום הוא עורך-דין פרטי?

אסף אמיר: לכו לממונה, יש מוסדות בישראל.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא רק זה, הממונה על ההגבלים ההוא, הולך לצאת נגד הממונה על ההגבלים הזה.

אסף אמיר: האם אין לכם ייעוץ משפטי?

אסף אמיר: האם לא ברור שהולכים לממונה?

אסף אמיר: הולכים לשוטר לשעבר להגיש תלונה?

תלמה בירו: סליחה.

תלמה בירו: לא באנו להגיש תלונה, באנו לראות - - -

אסף אמיר: תתייעצו עם הממונה על ההגבלים העסקיים.

תלמה בירו: האם מישהו מהממונה נמצא פה?

תלמה בירו: האם דוד תדמור נתן לנו עצה - - -

דרור שטרום: לימינך.

תלמה בירו: יופי.

תלמה בירו: האם דוד תדמור נתן לנו עצה שגויה?

תלמה בירו: אם כך, מחר בבוקר - - -

אסף אמיר: למה פניתם אליו?

תלמה בירו: מכיוון שאנחנו למודי ניסיון.

אסף אמיר: למה לא הלכתם לממונה?

תלמה בירו: האמן לי שאנחנו למודי ניסיון.

אסף אמיר: למה לא לממונה עצמו?

תלמה בירו: אמרנו, קודם כול נראה אם בכלל יש לנו סטנדינג.

אתי בנדלר: אנחנו מדברים כאן על דבר שאנחנו לא מבינים בו.

אתי בנדלר: אנחנו לא יודעים מה הם הציעו ואנחנו לא יודעים מה הוא השיב.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תגידי מה הצעתם.

אתי בנדלר: עורך-הדין תדמור איננו נוכח כאן, הוא לא יכול לומר, סליחה, הייעוץ שלי מתייחס לשאלה - - -

תלמה בירו: לא פנינו לחברנו דרור שטרום, כפי שאנחנו בדרך כלל פונים אליו, מכיוון שידענו שהוא כבר מעורב בנושא.

דרור שטרום: בסדר, יש תחרות.

דרור שטרום: זה בסדר.

תלמה בירו: פנינו למי שמוסכם על כולם, אני מניחה, כדי לדעת האם יש לנו סטנדינג.

תלמה בירו: אני עורכת-דין, אני משפטנית במקצועי, אז אני יודעת שקודם כל אנחנו צריכים לברר האם יש לנו סטנדינג לבוא לממונה או שהוא ישליך אותנו לכל הרוחות.

תלמה בירו: ואז אמר לנו דוד תדמור, חלילה לכם.

תלמה בירו: הייתם צריכים לראות אותנו נכנסים בקול תרועה רמה - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תלמה, מה ביקשתם?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תסבירי מה ביקשתם.

תלמה בירו: ביקשנו לצאת בהצהרה משותפת שאומרת:

תלמה בירו: שוק הפרסום ממחר בבוקר יהיה שקוף.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: וזה היה אסור לכם לעשות?

אסף אמיר: את זה יועץ משפטי אמר לכם שאסור לעשות?

תלמה בירו: לא סתם יועץ משפטי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לכן יש פה הצעות חוק שיעזרו לכם - - -

אסף אמיר: הייתי נזהר להגיד את הדברים האלה על היועץ המשפטי לשעבר.

תלמה בירו: דוד תדמור יבוא לכאן ויעיד על כך.

לאה ורון: באמת למה לצאת בהצהרה משותפת?

תלמה בירו: החברות המפרסמות 10 שנים קוראות לשקיפות ו-10 שנים זו בקשה שנאמרת בחלל האוויר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זאת אומרת, גם אתם סובלים.

תלמה בירו: אני לא אומרת שאנחנו סובלים.

תלמה בירו: אני אומרת שאנחנו רוצים להיות ככל העמים ולדבר על שקיפות.

תלמה בירו: אנחנו רוצים לדעת באמת האם מדובר על 30%, על 20%, על 10%, האם מדובר על 100 מיליון דולר, 500 מיליון שקל.

אסף אמיר: אתם לא יודעים?

תלמה בירו: אנחנו משערים.

תלמה בירו: יש עמימות, יש חשדנות.

תלמה בירו: בכל פעם שמפרסם יושב מול הפרסומאי שלו יש ענן של סימני שאלה בינינו.

תלמה בירו: הגענו למסקנה שצריך להסיר את הענן הזה.

תלמה בירו: גם הפרסומאים יודעים - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני באה לעזור לך, יקירתי.

תלמה בירו: איך?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני הולכת להגיש הצעת חוק - -

תלמה בירו: בלי הצעת חוק.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: - - עם יושב-ראש ועדת הכלכלה, שהולכת להגיד לכם שאם יש כאלה יועצים בשוק - - -

תלמה בירו: אל תגידי כך על דוד תדמור.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אמרה היועצת המשפטית שאנחנו לא יודעים באמת מה הצעתם ומה הוא אמר.

תלמה בירו: אין צורך שהמחוקק יכניס את רגלו לשוק הזה.

תלמה בירו: את יודעת מה, תני לנו שנה של שקיפות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ממש לא.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: סליחה.

תלמה בירו: סימן שאת לא ממש רוצה להסדיר, את רוצה לשנות סדרי עולם.

תלמה בירו: תני לנו תהליך של שקיפות ותראי איך נתנהג.

תלמה בירו: אולי גם אחרי השנה הזאת של השקיפות עדיין תתכנס - - -

אסף אמיר: אומרים לנו שאתם מקבלים כסף בחזרה מהמדיה דרך - - -

תלמה בירו: אנחנו לא, הפרסומאים.

אסף אמיר: אתם לא מקבלים שום דבר בחזרה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הם מחזירים לכם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הוא כרגע אמר שמחזירים לכם.

תלמה בירו: אנחנו מקבלים החזר עמלה מהפרסומאי, כי המדיה מחזירה לפרסומאי.

אסף אמיר: את קונה משהו, אני חייב להבין, מקבלת את הסחורה, ואז מי שמכר לך אותו נותן לך בחזרה כסף?

אסף אמיר: זה cickback.

תלמה בירו: לא.

תלמה בירו: אל תשתמש במלים האלה.

תלמה בירו: אלמנטרי לדעת מה קורה.

תלמה בירו: אני תנובה או סלקום או בזק או פז או יס, אני באה לאדון אדלר-חומסקי ואני אומרת לו, אני בזק – כמובן בואו נדבר על גופים ערטילאיים, לא על בזק ולא על אדלר-חומסקי – לי קוראים דלתא, ואני עכשיו רוצה לקנות פרסום, ומחיר הפרסום הוא 100,000 שקל, ואני מתבקשת לשלם עמלה של 10% כאשר הפרסומאי אומר לי: אני כבר אומר לך, 10%, אבל אני מחזיר לך 3%.

תלמה בירו: בזה הסתיים הנושא.

אסף אמיר: למה לא 7%?

אסף אמיר: אני לא מבין.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה שהמפרסם לא יגיד לפרסומאי: לא, תודה רבה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: קח את זה על creative, קח את זה על עבודה שיווקית?

תלמה בירו: מכיוון שהשוק הוא חופשי ומכיוון שמדובר - - -

אסף אמיר: למה שהוא יחזיר לך 3%?

תלמה בירו: מכיוון שמדובר ביחסים די אינטימיים.

אסף אמיר: אז תעשי 7%.

אסף אמיר: למה לא 7%?

תלמה בירו: מכיוון שמדובר ביחסים אינטימיים - -

כרמל שאמה-הכהן: נא לסכם, גברתי.

תלמה בירו: - - יחסי קונה-מוכר בשוק חופשי, שבבם למחוקק אין צורך להיכנס ואין צורך להסדיר, כי השוק הזה רוצה להסדיר את עצמו ברגולציה עצמית, והוא כבר הוכיח שהוא יכול ברגולציה עצמית, ראה מקרה ה"תו האתי".

תלמה בירו: לכן מה שאנחנו באים ואומרים, בייחוד באוזני ועדת הכלכלה הנכבדה הזאת: שני הצדדים רוצים לדבר על שקיפות.

תלמה בירו: בגלל עצה משפטית מאוטוריטה אנחנו נמנעים מלהצעיד את השוק הזה קדימה בהצהרה היסטורית.

תלמה בירו: אם היה הממונה על ההגבלים מאפשר לנו בפרה רולינג לבוא ולהגיד: חברים יקרים, ממחר בבוקר יש לכם רשות לצאת בהצהרה משותפת – זה לא המפרסמים כל הזמן קוראים לפרסומאים - - -

כרמל שאמה-הכהן: תודה, גברתי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רק רוצה להגיד משפט אחד - - -

כרמל שאמה-הכהן: לא, יוליה.

כרמל שאמה-הכהן: נציגות הממונה על ההגבלים העסקיים.

טל רוטשטיין: בתחילת דבריך אמרת, חברת הכנסת, שהממונה על ההגבלים העסקיים לא מטפל בתחום הזה, זה לא מדויק.

טל רוטשטיין: כפי שציין עורך-הדין שטרום, בשנת 2008, כשהגיעה אלינו בקשה לאישור שיתוף פעולה של חברות רכש מדיה וזיהינו גידול משמעותי בריכוזיות בתחום של רכש המדיה ועלייה משמעותית בשיעורי גביית עמלות היתר, לא היתרנו להמשיך את שיתוף הפעולה, למעשה פירקנו את הגוף שאז נקרא "יונייטד", כי ראינו שנוצרו שם נתחי שוק מונופסונים, כלומר מונופול ברכש מדיה, ולכן בהחלט פעלנו בתחום.

טל רוטשטיין: חשוב להגיד שכיום אין בידינו נתונים על המצב בשוק, כי לא היו בשנים האחרונות בקשות שהיו בתחום, ולכן לא בדקנו אותו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: את פנית אלי, אז אני רוצה לענות לך.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ב-2008 לא הייתי בכנסת ואני לא יודעת מה עשיתם, אני יודעת שב-2012 יש משרדי פרסום, אולי אחד, אולי שניים, שמגיעים ל-40% משוק הפרסום ברכישת המדיה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני באה ואומרת שההגבלים העסקיים לא מטפלים בזה כשאני יודעת שאלה הם הנתונים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני אנצל את השטף שאני מדברת על זה ואענה לתלמה שכשאין ערכים – באים חוקים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כמעט בכל ועדה אני אומרת את המשפט הזה.

תלמה בירו: ערך גבוה - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם היו לכם ערכים לפני, לא היינו צריכים להגיש חוקים.

תלמה בירו: לכן אני אומרת שיש לנו ערך של שקיפות.

תלמה בירו: ברגע שהוא יאושר, אין ערך עליון ממנו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה היה צריך להיות קודם, תלמה.

תלמה בירו: יוליה, את יודעת שזה אסור על-פי חוק.

תלמה בירו: למה את אומרת שזה היה צריך להיות קודם?

כרמל שאמה-הכהן: תודה.

טל רוטשטיין: אני רק אשלים את דברי.

טל רוטשטיין: אנחנו פועלים כאשר מוגשות אלינו בקשות לאישור, בין אם מיזוגים, בין אם הסדרים כובלים.

טל רוטשטיין: לאחרונה הונחה על שולחננו בקשה לאישור הסדר כובל, ולכן אנחנו מתכוונים בתקופה הקרובה לבחון את תחום רכש המדיה מחדש.

אסף אמיר: אם מחר נגיש תלונה, תטפלו בה?

טל רוטשטיין: בנוסף רק אתייחס לדברי איגוד השיווק.

טל רוטשטיין: לא הגיעה אלינו פנייה, ולכן לא הבענו את דעתנו.

טל רוטשטיין: אם תפנו אלינו, תוכלו לקבל את דעתנו.

תלמה בירו: יש סיכוי שהיא תהיה שונה?

טל רוטשטיין: אני לא יודעת מה היו הדברים שהוצגו לעורך-הדין תדמור, ולכן אין לי שום יכולת להגיד מה תהיה תשובתנו.

כרמל שאמה-הכהן: אוקיי.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה.

ניצן הורוביץ: אני נציג איגוד היוצרים.

ניצן הורוביץ: אני מבקש להוריד את הדיון הזה רגע לפריזמה המצומצמת.

ניצן הורוביץ: פה מדברים על מיליארדים – 1.6 מיליארד שקל בטלוויזיה וכן הלאה.

ניצן הורוביץ: בואו לא נשכח, עם כל הכבוד, אתם מפרסמים בברייקים בתוך היצירות שלנו.

ניצן הורוביץ: עם ישראל, לא מעניין אותו לראות גמדים-גמדים ו-ג.

ניצן הורוביץ: יפית, הוא רואה את זה בעל כורחו ביצירות שלנו.

ניצן הורוביץ: אני מייצג 30 במאים, 30 כותבים שעובדים בערוץ 2 ובערוץ 10, שעובדים בפועל – הרוב לא עובדים – שכותבים את היצירות האלה, שעושים מורשת ישראלית, שעושים בידור, שעובדים על פיתוח השפה העברית, שעובדים ימים ולילות לעשות פה יצירה מקורית ברמה מסוימת כדי שהקהל יראה אותה.

ניצן הורוביץ: הציבור שלי לא מתפרנס, מבחינתי אתם יכולים לסגור את העסק.

ניצן הורוביץ: לא מעניינות אותי הפרסומות, ולא בטיח.

ניצן הורוביץ: בלי היצירה שלנו, אין לכם במה, אתם לא תפרסמו לא מים עם סוכר ולא לבן עם אני לא יודע מה.

ניצן הורוביץ: מתרוצצים פה מחירים של מיליארדים, ואני אומר לך שהבמאים שמביאים את הרייטינג, שמבדרים את עם ישראל, שנותנים לעם ישראל מורשת, שמפתחים את השפה העברית, לא שמים את הילדים בגן.

ניצן הורוביץ: אז המיליארדים האלה עם כל הכבוד, עם כל הכבוד גם אני יודע מה זה משרדי פרסום, הייתי שם, זה מקומם אותי מאוד שאנשים שיושבים על תחקירים ועושים שנים תחקירים על מורשת, על השואה ועל ההתיישבות וציונות או הומור ישראלי לא גומרים את החודש, לא לוקחים את הילדים לגן, בזמן שמי שהמציא לי "פרילי-לילי-לילי" גר בהרצליה פיתוח.

תלמה בירו: פרילי זה בערוצים המסחריים.

ניצן הורוביץ: זה לא ילך, ואני מודיע לכם: אנחנו - - -

תלמה בירו: בלי פרילי אין ערוץ מסחרי יש רק ערוץ 1.

ניצן הורוביץ: אז שלא יהיה.

ניצן הורוביץ: אנחנו מבחינתנו לא רוצים לעשות לכם "כוכב נולד" ולא רוצים לעשות לכם "פלפלים".

ניצן הורוביץ: אנחנו לא רוצים לעשות לכם, מכיוון שאנחנו לא מתפרנסים.

ניצן הורוביץ: אתם מדברים פה על מיליארדים, ואני מדבר אתך על 30 איש פעילים שלא יכולים לשים ילדים בגן.

ניצן הורוביץ: לא מעניין אותי כל הכסף שמדברים עליו ועמלות היתר, בסוף עם ישראל – אתם מבלבלים לו את המוח בכמויות ספוטים בלירה וחצי, 10 שנים כבר לא העליתם את המחיר של הספוטים שאתם משלמים - - -

תלמה בירו: זה לא אני, זה המדיה.

ניצן הורוביץ: המדיה לא העלתה את המחיר.

תלמה בירו: אני משלמת.

ניצן הורוביץ: אתם מבלבלים את עם ישראל בתוך הדברים האלה, אתם מבלבלים לו את המוח לקנות ולקנות.

ניצן הורוביץ: אני, שאני מייצר את התוכן הזה שבגללו הוא רואה טלוויזיה, לא יכול לקנות את מה שאתם מפרסמים כי זה כל כך יקר.

ניצן הורוביץ: מחירי הפרסום כבר 10 שנים אותו דבר, לא עלו בשקל, אני מרוויח חצי.

ניצן הורוביץ: זה לא מעניין אותי, זה לא מעניין אותנו, ואני מודיע לכם: זה לא יימשך, מכיוון שאנחנו לא רוצים להמשיך, כי אין לנו שום אינטרס להמשיך.

ניצן הורוביץ: אם אתם רוצים לפתוח ערוץ טלוויזיה וכל היום להגיד: קולה-קולה, לה, לה, לה, בובה-בובה, ועם ישראל יראה את זה, תעשו את זה לבד.

ניצן הורוביץ: אנחנו לא יכולים להמשיך לעבוד עשרות שעות בלי חשבון.

ניצן הורוביץ: אנשים שכותבים, כל יצירה שהם כותבים הם משקיעים בה אלפי שעות.

ניצן הורוביץ: אם תפרטי את זה לשעות, הם מרוויחים 1.90 לשעה.

ניצן הורוביץ: זה לא ייתכן.

ניצן הורוביץ: אני מברך את הכנסת שאתם מנסים לפתור את הבעיה הזאת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תהיה ספציפי יותר.

ניצן הורוביץ: זה אבסורד.

תלמה בירו: אנחנו לא יריבים, אנחנו מאותו צד של המתרס.

ניצן הורוביץ: לנו אין מה לאכול.

תלמה בירו: בגלל החובה - - -

ניצן הורוביץ: - - -

כרמל שאמה-הכהן: די.

כרמל שאמה-הכהן: כן.

אסף אמיר: אנחנו באים לכאן לוועדת הכלכלה, אפילו נהנים מזה מדי פעם, במשך שנים עשרות פעמים בשנה כדי לדון בהקלות כאלה או אחרות שערוץ 10, קשת או רשת יקבלו, כדי שיהיה להם מעט פחות לייצר את התוכן האיכותי שהרגולטור, המדינה חושבת שראוי שיהיה פה.

אסף אמיר: אנחנו עושים את זה ובאים חברי כנסת, וכמו שיושב-ראש הוועדה אמר האולם הזה מלא ואי-אפשר לשבת, אי-אפשר למצוא מקום.

אסף אמיר: כל הזמן הזה אנחנו יודעים שיש שפיל גדול שעומד פה באמצע הדבר הזה, שהוא בגודל של בערך 300 מיליון שקל, שזה הרבה יותר מכל הדיונים, מכל ה-60 מיליון של ערוץ 10, מכל הרגולציות, מכל הפרוגרסיבי הזה או האחר או חובות הקולנוע או כל הדברים האלה שאנחנו מדברים עליהם במשך השנים.

אסף אמיר: הדבר הזה, לא נוגעים בו.

אסף אמיר: אף אחד לא נוגע בו.

אסף אמיר: הממונה לצערי אומר: לא קיבלנו בקשה – אנחנו לא חיים בישראל, אנחנו לא יודעים מה קורה, אז אנחנו לא מטפלים בזה.

אסף אמיר: זה לא יכול להיות.

אסף אמיר: אנחנו חיים בתחום שהוא כל-כך כל-כך שוחק אותנו.

אסף אמיר: זה לא 30, זה 330, אני חושב שיריב התכוון להגיד שחלק גדול יושבים בבית בזמן האחרון, כי אומרים לנו שיש איזה משבר בדרך, וברגע שומרים שיש משבר בדרך, אז קשת, רשת, HOT ו-YES – כולם אומרים: בואו נספר לוועדת הכלכלה שיש משבר בדרך, שכבר יעשו לנו הקלות.

אסף אמיר: שוב ה-300 מיליון במזוודות פה באמצע, ועל זה אף אחד לא מדבר ואף אחד לא נוגע בזה, כי כולם מפחדים, כי כולם הבינו שזה גדול עלינו – זה גדול על הכנסת, זה גדול על הוועדה, זה גדול על הקואליציה - - -

תלמה בירו: בואו נפתח את המזוודות.

תלמה בירו: זה מה שאנחנו רוצים.

לאה ורון: סליחה, את לא ברשות דיבור.

לאה ורון: מספיק.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה אתה אומר את זה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא כולם מפחדים.

אסף אמיר: ברור שאני מברך את הכנסת שמנסה לטפל בזה.

אסף אמיר: אני אומר שעד היום זה מה שהיה.

אסף אמיר: אומר לנו יושב-ראש הרשות השנייה: זיהינו.

אסף אמיר: אחרי שקיבלנו את הדוח זיהינו, הבנו, ראינו, זה ברור לכולם.

אסף אמיר: לא טיפלו בזה.

אסף אמיר: איכשהו זה עוד פעם טואטא מתחת לשטיח.

אסף אמיר: אני אביא עוד דוגמה קטנה, אני חייב לממונה.

אסף אמיר: זה לא יכול להיות שאין בקשה.

אסף אמיר: זה לא יכול להיות המצב הזה שאין בקשה.

אסף אמיר: אפרופו 30 הבמאים שעובדים בקשת – אנחנו מדברים על הרבה יותר אנשים כמובן – כל התחום הזה הוא מונופול אחד גדול.

אסף אמיר: אנחנו עומדים מול גוף אחד.

אסף אמיר: כל התחום הזה זה אותו חוזה.

אסף אמיר: אנחנו חותמים על אותו חוזה מול כל האנשים שיש בתחום הזה.

אסף אמיר: למשל כולם יודעים שהיתה סדרה שנקראת "עספור", נכון?

אסף אמיר: כולכם מכירים אותה.

אסף אמיר: מאוד הצליחה, כולם אוהבים אותה, 30 מיליון הורדות ב-VOD.

אסף אמיר: כמה קיבל המפיק/במאי/יוצרים?

אסף אמיר: זירו, אפס.

אסף אמיר: זה יכול לקרות בשוק חופשי?

אסף אמיר: כולם מהללים את השוק החופשי.

אסף אמיר: הממונה כנראה רואה HBO.

אסף אמיר: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

טל רוטשטיין: הממונה פועל על-פי סמכויותיו, על-פי חוק ההגבלים העסקיים.

טל רוטשטיין: וכשמדובר על היווצרות של ריכוזיות באופן - - -

אסף אמיר: הוא לא מזהה אותה לפעמים?

טל רוטשטיין: צריכה להיות הפרה של הוראות החוק כדי שאנחנו נוכל לפעול, או שצריכה להיות חובת הגשה של בקשה כדי שאנחנו נוכל לפעול.

אסף אמיר: אנחנו נשלח לכם מחר בבוקר.

אסף אמיר: משהו אחד יהיה לכם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אדוני היושב-ראש, אני יכולה?

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה, יוליה.

כרמל שאמה-הכהן: דקה לסיכום.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לקרוא ארבעה סעיפים שאנחנו רוצים להכניס להצעת החוק, במהירות אני אקרא את זה, ברשותך, בתקווה שזה יצליח.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: דרך אגב, אם השוק הזה יוסדר בלי הצעת חוק, לנו זה ממש לא משנה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא רוצה שיהיה לי עוד וי או למישהו עוד וי להצעת חוק נוספת שהעברנו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: " "לא ימכור אמצעי תקשורת למתווך תקשורת שטח פרסום, זמן שידור או שירות הוצאה לאור או הפצה של עלוני פרסום שלא עבור מפרסם מסוים, ידוע מראש, ובמסגרת חוזה הרשאה כתוב ממפרסם זה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: " "בכל הקשור לרכישת זמן שידור או שטח פרסום עבור מפרסם מסוים, יהא המפרסם צד להסכם של מתווך תקשורת עם אמצעי התקשורת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: " "כל הנחה, טובת הנאה או יתרון כספי שווה ערך מכל סוג אותו מעניק אמצעי התקשורת למתווך התקשורת יפורטו בהסכם בין שלושת הצדדים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: " זה הנושא של השקיפות שאת מדברת עליו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: "לא יקצה אמצעי תקשורת יותר מ-18% מזמן שידור תשדירי פרסומת או משטח הפרסום אותם הוא מציע למתווך תקשורת אחד או לכל חברה הקשורה אליו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: " דרך אגב, אפרופו ההתנגדויות שלך – יגאל בראון – אני חושבת שרוב משרדי הפרסום צריכים לברך על זה שאנחנו מנסים להסדיר, כי סוף-סוף אולי המונופול יישבר, ואז משרדי פרסום קטנים ובינוניים יתחילו להרוויח כסף.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הסנדוויצ'ים האלה שדיברת עליהם, אולי הם סוף-סוף יתחילו להרוויח.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הסעיף האחרון.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: "השר, באישור ועדת הכלכלה של הכנסת, יקבע את שיעור העמלות המרבי אותו יוכל לשלם אמצעי התקשורת למתווך התקשורת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: " אנחנו מדברים פה על שלושה דברים: שקיפות, שיעור עמלה והגבלה של גוף תקשורת אחד ברכישת מדיה אחת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תודה רבה.

אילן אבישר: קיבלנו תגובה לאחד המכתבים שלנו ויש פה התייחסות לכך: יש החלטת ממשלה מס' 133, מיום 12 במאי 2009, המנחה את שר התקשורת לגבש, בהתייעצות עם מועצת הכבלים והלוויין והרשות השנייה, עד ליום 1 באוקטובר 2009, מדיניות לטיפול בנושא עמלות הפרסום המשולמות על-ידי המפרסמים והגופים אשר מוכרים זמן שידורי פרסומת לחברות המתווכות בתחום הפרסום, לרבות מנגנון שיבטיח שקיפות בפרסום העמלה.

אתי בנדלר: זה או-טו-טו...

דרור שטרום: ההחלטה הזאת בוטלה.

דרור שטרום: היא תורגמה לסעיף בחוק ההסדרים, והסעיף הזה הוצא מהחוק הזה ערב ההצבעה עליו.

כרמל שאמה-הכהן: האם זה כבר היה בחוק ההסדרים?

אתי בנדלר: לא.

אתי בנדלר: זה היה אולי בהצעה להצעת חוק ההסדרים.

כרמל שאמה-הכהן: זה נפל עוד בשלב הממשלה.

אתי בנדלר: זה מה שאני שומעת.

אתי בנדלר: זה לא היה בהצעת חוק ההסדרים.

דרור שטרום: זה לא הגיע להצבעה.

דרור שטרום: איפה שאין תחרות, יש שתיקה.

אסף אמיר: אם לא הובנו נכון, אנחנו מברכים כמובן על הצעת החוק הזאת, ואולי זה המקום לשאול אם מישהו פה מתנגד למתווה הזה.

לאה ורון: אדוני לא ברשות דיבור, בוודאי לא להציע לקבל תשובות.

לאה ורון: תאפשרו ליושב-ראש לסכם את הדיון.

כרמל שאמה-הכהן: היעדר נציגות בכירה של המדיה כמו גם הדברים שהוצגו מדברים בעד עצמם ושכנעו אותנו כי חייבים לקדם במהירות את הצעת החוק לקידום התחרות, השקיפות וההגינות בשוק הפרסום.

כרמל שאמה-הכהן: מתברר כי במהלך השנים הצטברו נתונים ברורים על הבעיות הקשות שנוצרו בתחום, ולמרות זאת ולמרות הדוח שהוכן בזמנו, שאושר על-ידי הרשות השנייה, לא נעשה דבר בנושא על-ידי המשרדים הרלוונטיים.

כרמל שאמה-הכהן: על רקע ואקום זה חייב המחוקק לומר את דברו ולפעול.

כרמל שאמה-הכהן: בכוונתנו, ואנחנו נקרא לחברי כנסת נוספים בוועדה להצטרף, להניח את הצעת החוק בוועדת השרים הקרובה שתתכנס.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה לכולם.