הוועדה המיוחדת לפניות הציבור, כנסת 18, פרוטוקול מספר 177, 2012-07-09 12:00

דוד אזולאי: רבותיי, אני פותח את ישיבת הוועדה לפניות הציבור.

דוד אזולאי: הנושא שעומד על סדר היום שלנו זה המשך דיונים לגבי דירוג התשלום למעונות יום, משפחתונים, צהרונים.

דוד אזולאי: למעשה זה עוד ישיבת מעקב לאחר שקיימנו כבר כ – 6, 7 ישיבות.

דוד אזולאי: הישיבה האחרונה היתה ב – 9.

דוד אזולאי: למאי 2012, כאשר הגב' מיכל צוק השתתפה בדיון הזה והבטיחה, בכל אופן, נתנה הצהרה לפרוטוקול שהדברים יסתיימו בזמן הקרוב.

דוד אזולאי: כל הנושא של גביית דמי הרישום התקבלו החלטות ומעודכן.

דוד אזולאי: לצערי הרב, לא שמענו על שום התקדמות.

דוד אזולאי: יתרה מכך, לפי הנתונים שקיבלתי כאן המדובר כאן שכ – 130, יש צפי לקליטה של כ – 130,000 ילדים שאמורים להיקלט.

דוד אזולאי: מהנתונים שקיבלנו ממשרד התמ"ת עולה שעד ה – 10 ביולי 2012 הגיעו כ – 8,591 ערכות למוקד.

דוד אזולאי: 3,126 ערכות מולאו באינטרנט.

דוד אזולאי: 5,465 ערכות שהגיעו בדואר ועד היום נקבעו רק 746 דרגות.

דוד אזולאי: אולי טעיתם?

דוד אזולאי: אולי מישהו טעה בנתון?

דוד אזולאי: זה נראה לי לא נורמלי.

דוד אזולאי: זה פשוט לא יכול להיות.

דוד אזולאי: לא יכול להיות שמתוך כל כך הרבה תיקים שהגיעו רק 746 כשאנחנו עומדים בפתחה של שנת הלימודים.

דוד אזולאי: יש למישהו כאן הסבר בבקשה?

דוד אזולאי: יש גם נתון נוסף שמשנה שעברה כ – 5,624 ילדים לא נקבעה להם עדיין דרגה סופית.

דוד אזולאי: אנחנו בסוף שנת הלימודים ועדיין לא נקבעה להם דרגה סופית.

דוד אזולאי: אני מניח שיש פה כמה הורים שתיכף יתייחסו לעניין הזה.

דוד אזולאי: אני אשמח לשמוע הסברים.

תמר אלמוג: אדוני היושב ראש, ברשותך, אני רוצה קצת לפתוח בתהליך עצמו.

תמר אלמוג: תהליך ההרשמה למעונות יום הוא נעשה בשתי פעימות: פעם אחת בתקופת הרישום, שזה בסביבות חודש אפריל.

תמר אלמוג: השנה ההרשמה נפתחה באמצע אפריל עד 11 במאי.

תמר אלמוג: אז נעשה הרישום בלבד למעונות ולמשפחתונים.

תמר אלמוג: הכוונה: ההורים מגיעים, נרשמים, אחר כך אם יש ביקוש גבוה באותו מעון אז יש גם צורך לקיים ועדות קבלה ולבחון לפי הקדימויות שנקבעו מי כן יתקבל ומי לא.

תמר אלמוג: התהליך הזה נמשך לפחות חודש ימים נוסף לאחר תום ההרשמה למעונות.

תמר אלמוג: כלומר, אנחנו מגיעים כבר לתחילת יוני, 10 ביוני, משהו כזה.

תמר אלמוג: ברגע שמסתיים החלק הזה, אז ההורים מקבלים, אנחנו במקביל שולחים את ערכות ההרשמה לכל מעון ומעון.

תמר אלמוג: מנהלת המעון, או המשפחתונים מוסרת לכל הורה את הערכה.

תמר אלמוג: ההורים מתבקשים, כל אחד באופן פרטני, אם באמצעות האינטרנט, או אם באמצעות הדואר, למלא את השאלון, לצרף אליו את המסמכים הרלוונטיים לפי סטטוס של המשפחה, כל אחד לפי הסטטוס שלו הם מקבלים גם דף הסבר וכל הנהלים מפורסמים וכו'.

תמר אלמוג: מצרפים ואת זה הם שולחים למוקד לצורך קביעת הדירוג לשנת הלימודים החדשה.

תמר אלמוג: זה שני מהלכים שונים.

תמר אלמוג: אני שמה בצד כרגע את ה – 30,000 ילדי צהרונים.

תמר אלמוג: אני נתייחס רק ל – 80,000, 85,000 ילדי אמהות עובדות במעונות יום ובמשפחתונים.

תמר אלמוג: מתוך סך של כ – 85,000 ילדים נשלחו למוקד עד כה רק 8,600 בקשות.

תמר אלמוג: זאת אומרת, אם ההורים לא שולחים את הבקשה למוקד, המשרד לא יכול לעזור בקטע הזה.

דוד אזולאי: למה את חושבת שההורים לא שלחו?

דוד אזולאי: איפה זה תקוע?

דוד אזולאי: אותי, זה מעניין קודם כל.

קריאה: יש להם קצת חוסר אמון בתמ"ת, אז הם אומרים: יש זמן, זה בין כה לא יגיע מהר.

קריאה: הם יוצאים מתוך הנחה שיש להם זמן.

תמר אלמוג: אדוני היושב ראש, אנחנו לא תוחמים בזמן את שליחת הערכות.

תמר אלמוג: אנחנו כן דווקא עושים איזה שהוא תמריץ שהוא נחשב כחיובי, אבל ההורים מפרשים אותו כשלילי: אנחנו אומרים שהורה שישלח את הערכה, במהלך כל שנת הלימודים הוא יכול, אבל אם הוא שולח אותה, לדוגמה, בינואר, אז הוא לא יהיה זכאי לקבל את הסבסוד מספטמבר.

תמר אלמוג: כי אנחנו אומרים: למה?

תמר אלמוג: אתה כבר מיוני יכול כבר להתחיל לשלוח.

תמר אלמוג: אז למה אתה מחכה עד ינואר?

תמר אלמוג: למה אתה מחכה עד דצמבר?

תמר אלמוג: אז אם אתה מחכה, איזה שהוא קנס אתה מקבל.

תמר אלמוג: אתה תקבל רק רטרו חודשיים אחורה.

תמר אלמוג: עשינו כל מיני מהלכים.

תמר אלמוג: אנחנו מנסים להתחקות אחר הבעיה.

דוד אזולאי: היא מדברת על 8,600 בקשות.

תמר אלמוג: מתוך 85,000.

דוד אזולאי: כמה מתוך ה – 8,600 נקלטו אצלכם?

שמעון ברונר: תרשו לי, כמי שאחראי על מערכות מידע, המערכת שמתחילה לעבוד בטלאול, שזה המוקד של מעונות יום, הניירות, או המסמכים, או המעטפות עוברים, מה שנקרא, כמה תחנות בדרך.

שמעון ברונר: בשלב ראשון כל מה שמגיע וזה לא משנה אם מגיע או באמצעות האמא שמילאה באינטרנט, כולל כל הצרופות, או ששמה את הכל בדואר במעטפה ושלחה למוקד, צריך להבין שמי ששלח בדואר את כל השאלון יושבות שם קלדניות מקלידות את כל החומר.

שמעון ברונר: החומר נקלט.

שמעון ברונר: כל המסמכים נסרקים.

שמעון ברונר: ברגע שהכל נקלט מבחינה שכל החומר קיים בתוך המערכת הממוחשבת.

שמעון ברונר: כל המידע שנשלח.

שמעון ברונר: האמא מקבלת, מה שנקרא, אוטומטית גם SMS, גם אימייל וגם את מספר הבקשה שלה שהכל הגיע.

שמעון ברונר: זאת אומרת, עוד לא בדקו כלום.

שמעון ברונר: כרגע המעטפה כמו שהגיעה, היא מקבלת כבר סימן שזה הגיע.

שרי שילון: ומי שאין לו מייל?

שרי שילון: לאוכלוסייה רבה מאד אין מייל.

שמעון ברונר: יש אוכלוסייה רבה שאין לה אימייל, היא יכולה דרך האינטרנט להיכנס ולראות את הסטטוס של הבקשה.

יעל שמרגד: לאלה שאין אימייל, אין אינטרנט.

יעל שמרגד: אתם הבטחתם לעשות, לעזור לנו לעשות במעונות מיחשוב, גם זה לא - - -

דוד אזולאי: רגע, בואו תעזרו לי, אני רוצה לשמוע פה איך אנחנו פה את כל הנתונים האלה - - -

שמעון ברונר: כרגע, יש מה שנקרא: "במצב קליטה".

שמעון ברונר: זה אותו מצב שכל החומר הגיע ונמצא במערכת עוד לפני בדיקה – 5,198 שאלונים, שזה נכון לבערך לשעה 10:30 הבוקר.

דוד אזולאי: זה לא 8,600?

שמעון ברונר: לא.

שמעון ברונר: 8,600 בסך הכל בסטרים.

שמעון ברונר: אני אתן לכם את החלוקה.

שמעון ברונר: 5,198 – כרגע נמצאים במצב של קליטה.

שמעון ברונר: נקלטו כבר קודם ועברו לשלב הבא.

שמעון ברונר: השלב הבא יהיה שלב שנקרא: בדיקת כל הניירת לראות אם חסרים מסמכים או לא חסרים מסמכים.

שמעון ברונר: בתחנה הזאת כרגע – 471 שאלונים נמצאים, מה שנקרא, במצב של השלמת מסמכים.

שמעון ברונר: זאת אומרת שצלצלו לאימא, היו איתה בקשר, הודיעו לה: חסר תלוש שכר של האבא, חסר תלוש של האמא.

שמעון ברונר: מה שחסר בשביל בכלל לקלוט את הילד.

שמעון ברונר: זה 471 שאלונים מחכים שם.

שמעון ברונר: ממתין למילוי נתוני שכר - - -

שלומית אבינח: רגע, 5,196, אני לא הבנתי כלום.

שלומית אבינח: אני, סליחה שאני מתפרצת - - -

שמעון ברונר: הגיעו בסך הכל, אז אני אסביר מהתחלה.

שלומית אבינח: לא, סליחה, אני דיברתי עם מירי ואני קיבלתי נתונים והם לא מסתדרים עם מה שאתה אומר.

שמעון ברונר: מירי הביאה לך את הנתונים, הייתי בשיחה שעה קודם.

שמעון ברונר: אני מביא לך נתונים משעה 10:30 בבוקר.

שמעון ברונר: בסדר?

שלומית אבינח: או.

שלומית אבינח: קיי.

שלומית אבינח: בסדר.

שמעון ברונר: זה עובד, זה מערכת - - -

דוד אזולאי: כמה זה זז וכמה זה לא?

שמעון ברונר: אז אני אומר, בסך הכל אכן הגיעו 8,651 שאלונים.

שמעון ברונר: מתוכם 5,198 נמצאים במצב של קליטה.

שמעון ברונר: זאת אומרת שגם אלה שהגיעו בדואר ישבו במוקד, הקלידו את הכל, סרקו את כל מה שצריך.

שמעון ברונר: האינפורמציה קיימת.

שמעון ברונר: עוד 471 אחרי בדיקה התגלו שחסר מסמכים.

שמעון ברונר: הם בקשר המוקד מול ההורים להשלמת המסמכים ועד שלא ישלימו את המסמכים אי אפשר להתקדם איתם הלאה.

שמעון ברונר: בסדר?

שמעון ברונר: 1,477 נוספים עברו את כל שלב הבדיקה ונמצאים בשלב של בדיקה של חשבי השכר, אשר לוקחים את תלושי השכר, שזה התחנה האחרונה ומחשבים לפי כמה שעות עבדה, את כל הפרמטרים לקביעת הזכאות.

אורית זוארץ: הכל ממוחשב?

שמעון ברונר: כן, הכל ממוחשב.

שמעון ברונר: אבל, עדיין כדי לקחת ולעשות את החשבון מתוך התלוש, מסתכלים בניירת, יושב חשב שכר בודקים את הניירת.

שמעון ברונר: 1,477 נמצאים בתחנה הזאת ועוד 702 אחרי חשבי שכר יש ביקורת שניה שמישהו בודק עוד פעם שהכל בסדר.

שמעון ברונר: 702.

שמעון ברונר: אם תחבר את כל אלה ביחד תראה שכמעט 800 כבר עברו למחשב.

שמעון ברונר: יש כבר דרגת זכאות.

שמעון ברונר: בדרך כלל, כשהתהליך הזה מתחיל לעבוד - - -

דוד אזולאי: אני רוצה לשאול אותך שאלה, באמת, זה נראה לך?

דוד אזולאי: נראה לך שההליך תקין?

שמעון ברונר: השאלות לגבי ההליך אני לא חושב שתפקידי לענות.

שמעון ברונר: אבל שתבינו שבשביל לרשום היום ילד למעון יש סדר גודל, תקני אותי תמי אם אני טועה, בסביבות 85 טפסים שונים שכל אחד צריך לצרף בכל מקרה.

קריאה: כבר 3 שנים שאנחנו קובלים על מילוי השאלון הזה, זה שאלון פסיכומטרי.

אורית זוארץ: כשהילדים שלי היו במעונות של "אמונה", באתי, מילאתי 2 טפסים, חיברתי תלושי שכר.

אורית זוארץ: כל טוב, נגמר.

אורית זוארץ: קיבלתי , כן או לא ושלום על ישראל.

תמר אלמוג: אני אתן לכם תשובה.

תמר אלמוג: זה נעשה באמת מורכב יותר משום שהמשרד כל שנה, לאור צרכים, בקשות שעולות מהשטח הוא מוסיף אוכלוסיות שונות שלגביהם נקבעים קריטריונים נוספים.

תמר אלמוג: פעם לא היו משפחות חד מיניות, פעם לא היו נשים בחופשת לידה - - -

קריאה: תמי, למה אתם לא מקדימים את ההרשמה?

דוד אזולאי: הקדימו לאפריל.

עמוס שקדי: כשאתה עושה מבחן תמיכה אתה אמור מראש לקלוע לכל האוכלוסיות.

עמוס שקדי: ככל שאנחנו נכנסים, אנחנו עובדים עם אוכלוסייה מאד גדולה של מעל 100,000 ילדים.

עמוס שקדי: עכשיו, הוועדה גם כן נתקלה בכל מיני סוגיות קצה שאנשים באו, לא נפלנו לא בתבנית הזו ולא בתבנית אחרת.

עמוס שקדי: עכשיו כל שנה אתה לומד על עוד מקרה קצה, על סוגי העסקה שונים.

עמוס שקדי: כל פעם אתה מנסה להתאים את מבחן התמיכות שלך והנתונים שלך לכל כלל האוכלוסייה, מה שיוצר מצב שסט הנתונים שצריך לדווח עליהם כדי שיתאימו, כדי שנדע מראש לקלוע לכל האפשרויות הוא גדול יותר ואז התהליך נהיה מסורבל יותר.

תמר אלמוג: תן לי דוגמאות.

עמוס שקדי: אני אתן דוגמה מהשטח: אנחנו מנסים, אתה צריך, יש מבחן הכנסה.

עמוס שקדי: במבחן יש מבחן הכנסה.

עמוס שקדי: עכשיו במקום הכי פשוט, אתה שכיר ואתה מקבל תלושי שכר, אם בשנה שעברה אמרנו תגיש תלוש מרץ, עכשיו זה 3 תלושים, לא משנה, נעשה ממוצע, יצא לך.

עמוס שקדי: אחרי זה, יש עצמאיים ואתה קובע מה הוא צריך להגיש כעצמאי.

עמוס שקדי: אחרי זה אתה מגלה שיש - - -

דוד אזולאי: זו לא הבעיה שלנו.

דוד אזולאי: סלח לי שאני קוטע אותך, עמוס, תרשה לי רגע, תשמע, אני לא יודע, אולי יש פה מישהו סביב השולחן הזה שיקום ויגיד לי: אתם מכירים עוד מערכת שנדרשים למלא 85 טפסים?

דוד אזולאי: תגידו לי.

עמוס שקדי: רק לסיים את הדוגמה, אחרי זה אתה נתקל בכל המקרים של אנשים שהספיקו לעבוד ועברו משכיר לעצמאי, מעצמאי לשכיר.

עמוס שקדי: עכשיו, סתם במקרה לפני שבועיים נתקלנו במשהו שלא הכרנו קודם:

עמוס שקדי: מישהי שהיה לה בעיה בדרגה מכיוון שהיא לא שכירה ולא עצמאית.

עמוס שקדי: זה שיטת העסקה ספציפית למי שכותב, פרילאנס כתבות בעיתון.

עמוס שקדי: יש 10 כאלה בכל המערכת.

עמוס שקדי: עמדנו על הראש.

אורית זוארץ: תוציאו קוד חריג.

עמוס שקדי: אבל כמות החריגים, כשיש 120,000 איש, היא גדולה ואז אתה מנסה לקלוע.

דוד אזולאי: אפשר לבקש טופס אחד של מס הכנסה, כשהבן אדם הוא חצי שכיר, חצי עצמאי, איך מס הכנסה מסתדר איתו?

דוד אזולאי: מגיש טופס, עושה תיאום.

דוד אזולאי: תבקש טופס אחד.

עמוס שקדי: סליחה, המשרד ביקש לפני שנתיים כבר לקבל נתונים ממס הכנסה והתהליך נעצר בוועדת כספים כי הכנסת חשבה שהוא לא ראוי.

עמוס שקדי: פעם אחת.

עמוס שקדי: רצינו לתאם הכנסות, לקבל נתוני מס הכנסה.

עמוס שקדי: זה נכנס לחוק ההסדרים, למיטב זיכרוני, של 2011 וועדת כספים על הכנסה של הורים.

עמוס שקדי: אין לכולם טופס 106.

עמוס שקדי: גם 106 מייצג, אם אתה נרשם במרץ לספטמבר, 106 מייצג כשיש לך אותו, שנה אחורה.

עמוס שקדי: אם אתה רוצה לקלוע לאוכלוסייה נזקקת, אתה לא רוצה להסתמך על ההכנסה שהיתה לפני כמעט שנתיים.

עמוס שקדי: זה לא הגיוני, זה לא לוגי.

שרי שילון: סליחה, רוב האוכלוסייה היא רגילה, או בעייתית?

עמוס שקדי: רוב האוכלוסייה היא רגילה.

שרי שילון: יפה.

שרי שילון: אז תעשו את החריגים לחריגים בלבד.

שרי שילון: מכיוון שרוב האוכלוסייה היא אוכלוסייה סבירה, ממוצעת, הם ללא חריגה, שהם יקבלו - - -

תמר אלמוג: אומנם יש 85 טפסים, אבל לא לכל הורה והורה, יש וריאציות ואפשרויות שונות לכל האוכלוסיות.

שמעון ברונר: הבעיה שלנו, שהשאלונים לא מגיעים וזה יותר חמור.

אורית זוארץ: מהרגע שזה עבר לידיים שלכם, סרבלתם את הכל.

דוד אזולאי: למה השאלונים לא מגיעים?

עמוס שקדי: אני מבטיח, שכל שאלון שיגיע עכשיו עד ה – 1 בספטמבר, נשיב לכולם.

דוד אזולאי: אולי מישהי יכולה כאן להשיב לי למה הטפסים לא מגיעים?

יעל שמרגד: אדם נרשם, מקבל את המעטפה עם כל הפרטים.

יעל שמרגד: עכשיו, ודאי שאומרים לו: עליך לשלוח את זה כדי לקבל את זה מיד.

יעל שמרגד: כמו שנאמר פה, יכול להיות שיש אנשים שאומרים: בין כך וכך לא וכו' וכו'.

יעל שמרגד: אני רוצה לדעת, האם כשאדם פותח מעטפה ברור לו שיש סנקציות שאם הוא לא ישלח אותה מיידית הוא ייענש?

תמר אלמוג: יש שתי סנקציות שהם אוטומטית מתבצעות: אם הוא לא שולח, אין לו דרגה, הוא חייב לשלם בינתיים מלא למעון.

שרי שילון: כשהוא פותח את המעטפה - - -

תמר אלמוג: רשום, יש שם דף מידע.

שרי שילון: יש שם דף מידע?

תמר אלמוג: כן.

תמר אלמוג: והסנקציה השנייה זה שאם הוא שולח במהלך השנה אז הוא יכול לקבל רק חודשיים אחורה.

שרי שילון: אנחנו מדברים עכשיו שנרשמו אלפי ילדים והתקבלו רק 5,000 ומשהו - - -

שמעון ברונר: זה לא שהתקבלו.

שמעון ברונר: זה תהליך קליטה, מרגע שקלטו את השאלונים וסרקו אותם - - -

תמר אלמוג: 1,000 ביום.

שמעון ברונר: בקצב של 1,000 ביום.

תמר אלמוג: 1,000 ביום המוקד עושה.

תמר אלמוג: 1,000 ביום.

שמעון ברונר: 8,500.

שמעון ברונר: את תיראי, שבעשרת הימים הקרובים כל התהליך הזה, כל הסבב של התחנות ייגמר.

מאירה בסוק: כתוב כאן בצורה ברורה, שמקבלים את זה רק באתר המשרד ובחוברת ההנחיות למנהלות המעון.

מאירה בסוק: להורים זה לא רשום.

מאירה בסוק: למה אתם לא נותנים את זה לכל הורה כדי שהוא יקרא?

תמר אלמוג: חוברת לכל הורה?

מאירה בסוק: את דף ההנחיה כמו שביקשו.

תמר אלמוג: הדף הוא כתוב.

מאירה בסוק: כתוב שלא, אתם עניתם את זה.

תמר אלמוג: עשינו וזה כבר עלה באתר.

דוד אזולאי: זה היה הסיכום בישיבה הקודמת.

רחל שמחיוף: מנהלת המעון לא צריכה להגיד את זה להורים, זה לא התפקיד שלנו.

דוד אזולאי: נציגות המעונות, אנא מכן, אנא.

תמר אלמוג: אדוני היושב ראש, לפני שבועיים קיימנו כנס שנתי של מפעילי מעונות יום.

תמר אלמוג: בכנס חילקנו דפי מידע בשפה הערבית האמהרית והרוסית.

תמר אלמוג: הם היו שם על השולחן עם התיק האישי.

תמר אלמוג: באתר של המשרד שם זה מופיע.

תמר אלמוג: החברה שמוציאה לנו התעכבה עם זה.

מאירה בסוק: ברגע שהרחיקו את המנהלות מכל העניין, צריך להרחיק אותן לגמרי.

מאירה בסוק: הן לא צריכות להיות מעורבות.

דוד אזולאי: אבל את יודעת מה הסיבה שהמנהלות מעורבות בזה?

דוד אזולאי: מפני שלצערי הרב חלק גדול מהילדים, מההורים, לא יודעים לבצע את המשימה הזו לבד ולכן אנחנו פנינו וביקשנו שגם מנהלות המעונות יהיו שותפות להליך של סיוע.

גלי עציון: זה בדיוק העניין, זה צריך להיות סיוע.

גלי עציון: גם ככה המנהלות הן סוג של שק חבטות, כי ההורים שכן מגישים ולא מקבלים ולא מקבלים דרגות מאד כועסים.

גלי עציון: על מי יש להם לכעוס?

גלי עציון: על הארגון.

גלי עציון: הם לא מבחינים, לכן צריכה להיות אבחנה.

דוד אזולאי: מה את מציעה?

גלי עציון: קודם כל שזה יהיה בתוך הערכה.

גלי עציון: שזה יהיה ברור לזה.

גלי עציון: אולי המשרד יעשה גם איזה שהוא פרסום, אני לא יודעת, אפילו ברדיו.

דוד אזולאי: את מבקשת שיהיה בתוך הערכה.

גלי עציון: שיהיה קודם כל, הדבר הראשון שיהיה כתוב:

גלי עציון: דף הסבר מה קורה אם אתה לא מגיש - - -

דוד אזולאי: כולל הסנקציה?

גלי עציון: כולל הסנקציה.

גלי עציון: דבר ראשון הסנקציה.

תמר אלמוג: הדף הזה כבר מופיע בערכה.

דוד אזולאי: אז אנחנו עכשיו יהיה לנו 87 דפים.

גלי עציון: אם יש כבר 85, אז 87 – לא קריטי.

דוד אזולאי: בסדר.

גלי עציון: השורה התחתונה היא, שכשזה טופל על ידי הארגונים זה עבד מהר וכשלקחו את זה לחברה חיצונית - - -

עמוס שקדי: ממוצע של בסביבות 15 טפסים.

עמוס שקדי: את תיקחי 3 תלושים של האבא, 3 תלושים של האמא, צילום תעודת זהות של הילד ושל האבא ושל האמא ואישור של המעון, כבר עברת את 10.

עמוס שקדי: בממוצע עכשיו, כל אחד, חד הורית, לא הורית – עוד 2.

עמוס שקדי: בממוצע מתוך ה – 85 כל אחד צריך לצרף בסביבות 15 טפסים.

עמוס שקדי: הנגישות למאגר המידע היא אך ורק לתעודת זהות על מנת לוודא שאכן תעודת זהות כזאת קיימת וזה התעודת זהות שלו.

עמוס שקדי: לא מצב משפחתי של האמא, לא אם היא חד הורית, שום דבר, אסור לנו לגשת ואין לנו גישה לזה.

עמוס שקדי: על זה, היא צריכה לצרף טפסים.

גלי עציון: כשזה טופל על ידי הארגונים, איכשהו יש תחושה שזה היה יותר יעיל.

גלי עציון: אבל המשרד לקח את זה והוא עושה את זה ובסדר.

גלי עציון: אז קודם כל - - -

דוד אזולאי: את מכירה יש פתגם שאצלנו אומרים כשמישהו בא לנשק מישהו: במקום לנשק אותו, עיוור אותו.

דוד אזולאי: זה בדיוק אותו דבר.

עמוס שקדי: זה נכון שבעבר זה היה ככה, אבל בוא רק נבין, לא היו 130,000 אלף ילדים.

עמוס שקדי: זה לא היה בספטמבר, זה תמיד ינואר, פברואר, מרץ.

דוד אזולאי: לפחות הם קיבלו תשובה, אמנם מאוחר, אבל קיבלו תשובה.

אורית זוארץ: השאלה היא, האם ייקלטו כולם ביולי אוגוסט?

עמוס שקדי: אני אומר לך עוד פעם, כל מי שהשאלון יגיע, עד ה – 1 בספטמבר יהיה דרגה.

תמר אלמוג: בתנאי שכל המסמכים תקינים.

תמר אלמוג: אם מישהו צריך להשלים ולתקן?

דוד אזולאי: לכן אין ברירה, אני חוזר למה שאמרתי בישיבות הקודמות, נכון שמנהלות המעונות אינן חייבות, אבל משום רצון טוב וסיוע לאותם הורים צריך לעזור להם.

דוד אזולאי: זה הכל.

דוד אזולאי: אז יכול להיות שישנם מעונות שההורים לא צריכים את העזרה הזאת, אבל ישנם מעונות שההורים צריכים את העזרה הזאת, אחרת אנחנו לא נוכל להתקדם.

דוד אזולאי: לצערי הרב זה המצב.

אורית זוארץ: לגבי הסנקציות, האם מי שצריך לעשות השלמת מסמכים נכנס לסל הסנקציות?

עמוס שקדי: לא, מה פתאום?

תמר אלמוג: תאריך קבלת ההערכה הוא הקובע.

תמר אלמוג: אם מישהו שלח הערכה ביוני ועד שהוא השלים את המסמכים הגענו לדצמבר, הוא מקבל את הדרגה מספטמבר.

שרי שילון: אין שום ספק שהמנהלות עוזרות במקרים שזקוקים ההורים לעזרה.

שרי שילון: זה ברור.

שרי שילון: הבעיה היא רק העניין באמת של הסנקציות וזה אנחנו מדגישים כאן כדי להסביר להורים את המיידיות, כי ברגע שהיא עוזרת זה בסדר.

שרי שילון: אבל ברגע שהיא משתפת את עצמה עם הצד השני של המערכת ואומרת: יהיו לכם סנקציות, תיענשו וזה, כי כבר הפכה לצד - - -

דוד אזולאי: לכן אם זה היה מופיע באותו מסמך - - -

שרי שילון: היא כבר לקחה צד, זה יוצר אנטגוניזם ואז היא פתאום - - -

תמר אלמוג: כל ההורים קיבלו ערכה.

תמר אלמוג: בתוך הערכה יש דף מידע להורים בעברית.

דוד אזולאי: כולל הסנקציה?

תמר אלמוג: גם הסנקציה.

תמר אלמוג: התרגום לא הספקנו להכניס לערכה, הפצנו את זה בכנס.

דוד אזולאי: אני חושב בעניין הזה אני בהחלט לא הייתי רוצה לראות - - -

עמוס שקדי: המערכת היא מערכת עם הרבה ילדים.

עמוס שקדי: המשרד לא באמת מנסה להקשות.

עמוס שקדי: התפיסת עולם בסופו של דבר אומרת שאם את מכניסה כמה שיותר דברים לרובריקה, לא בהערות, המערכת שתיתן לך ...

עמוס שקדי: תעבוד הרבה יותר חלק.

עמוס שקדי: אם עכשיו מישהו יצטרך לקבל החלטה על 10,000 ילדים שהוא צריך לנתח כל אחד מהם מה כתוב בסוגיה הספציפית שלו בהערות, כמות הזמן שזה ייקח בשביל לקבל החלטה תהיה בלתי נגמרת.

עמוס שקדי: הרעיון להיכנס לרובריקה עם נתונים הוא בשביל להכניס את הרעיון לפס ייצור שבו ישבו אנשים ויהיה אם זה X זה ככה ואם זה Y זה ככה ובזה זה נגמר.

עמוס שקדי: זה אמור לייעל את התהליך.

עמוס שקדי: אף אחד לא מנסה להקשות.

דוד אזולאי: עמוס, אתה יודע מה?

דוד אזולאי: אני מסכים לכל מילה שאמרת, אבל בוא נחיה את המציאות.

דוד אזולאי: המציאות היא שזה לא עובד כמו שאתה אומר.

דוד אזולאי: זאת מציאות.

דוד אזולאי: עובדה היא שהנתונים שאנחנו מקבלים כאן חלק גדול מההורים, גם אם כבר היו, זכו לקבל את הסיוע הנדרש והגישו את המסמכים, לא תמיד העבירו את המסמכים הדרושים וצריכים להמתין ואנחנו אחר כך נכנסים לתוך שנת הלימודים וזה נמשך וזה יכול להימשך עד סוף שנת הלימודים, כפי שאמרתי.

דוד אזולאי: אנחנו עומדים כבר בתחילת הקיץ, שזה תחילת החופש ואנחנו יודעים על למעלה מ – 5,000 הורים שטרם קיבלו מענה עד היום.

עמוס שקדי: אנחנו לא יודעים מתי הם הגישו אבל.

עמוס שקדי: זה מאד משנה, כי אם הוא הגיש לפני חודש, אז זה לא כמו מישהו שהגיש בספטמבר.

דוד אזולאי: אבל עצם העובדה, אדוני, שישנה בעיה כזו זה אומר שמשהו במערכת לקוי ואתם חייבים בעניין הזה ועל זה אנחנו מדברים ודשים עוד הפעם ועוד הפעם.

דוד אזולאי: צריך פעם אחת לעשות סדר בבית.

דוד אזולאי: אתם אצלכם.

דוד אזולאי: המעונות פה נרתמו לפעולה.

דוד אזולאי: ההורים חייבים להישמע להוראות התמ"ת, אבל אתה תיכף תשמע פה הורים שנמצאים איתנו, תשמע אותם מכלי ראשון כדי שכולנו נבין על מה מדובר פה.

דוד אזולאי: בבקשה מר יעקבסון.

אברהם יעקבסון: שלום וברכה.

אברהם יעקבסון: קודם כל הערה קטנה לגבי למה ההורים עדיין לא מגישים.

אברהם יעקבסון: הורים, מטבע הדברים, יש להם הרבה שינויים בחיים, במיוחד עובדי הוראה ודברים כאלה.

אברהם יעקבסון: הם לא יודעים במרץ, בתקופה הזאת, ביוני יולי, מה יהיה איתם בספטמבר.

דוד אזולאי: במקרה הטוב ב – 1 בספטמבר הוא - - -

אברהם יעקבסון: אז זו סיבה ראשונה למה לא מגישים.

אברהם יעקבסון: סיבה מאד פשוטה.

אברהם יעקבסון: אמהות יולדות הרבה פעמים, לא יודעות אם יחזרו, כן יחזרו, לא יחזרו, לאיזה מתכונת יחזרו?

אברהם יעקבסון: זה סיבה הגיונית, מעבר לחשש של ההורים מה יקרה אחרי שהם ישלחו, למה הם לא שולחים את זה כבר עכשיו.

אברהם יעקבסון: סיבה די טריוויאלית ומובנת.

אברהם יעקבסון: לגבי עצם הפניה – אני שומע פה את כל האנשים המלומדים שיושבים ומסבירים כמה זה פשוט וכמה זה מובן ורק את הטפסים האלה וכו'.

אברהם יעקבסון: אני אתן דוגמה מכלי ראשון מה היה לנו.

דוד אזולאי: איפה אדוני גר?

אברהם יעקבסון: אני גר ביישוב עלי בבנימין.

דוד אזולאי: אדוני סיים 8 שנות לימוד, אני מקווה.

אברהם יעקבסון: ברוך ה', כן.

אברהם יעקבסון: אנחנו במקרה עלינו על מדגם בקרה זה נקרא, משהו כזה, במרץ 2012.

אברהם יעקבסון: לא יודע למה זכינו.

אברהם יעקבסון: בסדר גמור.

אברהם יעקבסון: קיבלנו את המעטפה, קיבלנו את הכל.

אברהם יעקבסון: 15 מסמכים זה נראה לי המינימום.

אברהם יעקבסון: לא משנה.

אברהם יעקבסון: שלחנו את כל מה שהם ביקשו: תלושים ואישורי מעסיקים.

אברהם יעקבסון: מה שנדרש – שלחנו.

אברהם יעקבסון: שולחים את המעטפה.

אברהם יעקבסון: כלום.

אברהם יעקבסון: מחכים.

אברהם יעקבסון: אחרי כמה זמן מקבלים - - -

דוד אזולאי: כמה זמן?

אברהם יעקבסון: לפחות חודש פלוס.

אברהם יעקבסון: אשתי מקבלת SMS, זה גם חשוב על מה תמ"ת עומדים ועל מה הם לא עומדים.

אברהם יעקבסון: אשתי מקבלת SMS מהמוקד שלהם שלא הגיע.

אברהם יעקבסון: המסמכים לא הגיעו.

אברהם יעקבסון: שלחנו במעטפה שלהם, אני אישית הכנסתי לתיבת דואר עם המעטפת החזר שלהם.

אברהם יעקבסון: אנחנו מתקשרים אליהם, שואלים, אומרים: לא הגיע, אבל תחכו, זה במוקד, עד שסורקים זה פסח, עד שיסרקו, עד שזה, אולי תחכו עוד קצת.

אברהם יעקבסון: בסדר.

אברהם יעקבסון: מחכים.

אברהם יעקבסון: עוברים עוד איזה שבועיים, שלושה, ארבעה, מקבלים אני חושב מייל, או משהו כזה.

אברהם יעקבסון: לא הגיע.

אברהם יעקבסון: טוב, לא הגיע, מחדש את הכל.

דוד אזולאי: לכם יש גם SMS וגם מייל?

אברהם יעקבסון: זהו.

אברהם יעקבסון: זה מה שאני בא להגיד לכבוד היושב ראש.

דוד אזולאי: גם מייל וגם SMS.

דוד אזולאי: אתה בר מזל.

אברהם יעקבסון: אני בתפקידי מנהל אדמיניסטרטיבי אז יש לי גם מייל, גם פקס, גם מכונת צילום, גם זה וגם אני קצת יודע להבין במסמכים.

תמר אלמוג: אין לו – אנחנו מתקשרים אליו.

אברהם יעקבסון: רוב האנשים לא יודעים.

דוד אזולאי: אנחנו נותנים את הדוגמה הקלסית.

דוד אזולאי: כי גבירתי העירה קודם: מה?

דוד אזולאי: כולם לא יודעים לקרוא?

דוד אזולאי: לכולם אין SMS?

דוד אזולאי: לכולם אין אינטרנט?

דוד אזולאי: אז הנה, בבקשה, אדם שיש לו הכל.

דוד אזולאי: בסדר.

דוד אזולאי: בבקשה, בואו נשמע.

אברהם יעקבסון: יש לו הכל והוא גם מתעסק ביום יום בטופסולוגיה, אז יש לו את הסבלנות והעקשנות להמשיך, אבל ברור לי שאנשים אחרים במקרה שלי היו פורשים ולא היו מקבלים את ההנחה.

אברהם יעקבסון: בכל אופן, מגיע - - -

דוד אזולאי: עבר פסח בינתיים.

אברהם יעקבסון: לא, עברנו כבר את פסח, בעוד שבועיים שלושה אומרים: לא הגיע, אבל אתה יכול, אם אתה רוצה לייעל את התהליך שזה בטוח יגיע, תסרוק את הכל מחדש באתר שלהם.

אברהם יעקבסון: טוב, סורק, מסתבר שלא כל קובץ יכול להיכנס שם, רק קבצים מאד, מאד קטנים.

אברהם יעקבסון: אני הקטן אפילו בזה לא מבין.

אברהם יעקבסון: קראתי אחראי מחשבים, עזר לי, סרקתי את הכל בגודל שהם רצו, קבצים קטנים, 300, לא יודע, יש להם איזה שהיא הגבלה טכנית.

אברהם יעקבסון: כל מה שהם רצו – העברנו.

אברהם יעקבסון: בסדר.

אברהם יעקבסון: גם שלחתי בפקס ליתר ביטחון.

אברהם יעקבסון: אמרתי: שלא יגידו שלא הגיע.

אברהם יעקבסון: עובר עוד איזה חודש, פתאום אני רואה בחשבון בנק ירד הסכום המלא.

אברהם יעקבסון: אין הודעה.

אברהם יעקבסון: אין טלפון, אין מייל, שום דבר.

דוד אזולאי: כמה הורדות הורידו לך?

קריאה: 12.

קריאה: דרגה המכסימלית.

דוד אזולאי: כלומר, שילמת את המקסימום?

אברהם יעקבסון: פתאום בבת אחת.

דוד אזולאי: רטרואקטיבי?

אברהם יעקבסון: למזלי, שהמועצה שלי התחשבה בי אז לא עשתה את זה רטרואקטיבי, עשתה את זה לאותו חודש.

אברהם יעקבסון: אבל פתאום קפץ הסכום לכמעט פי 2, בלי שום הודעה, בלי מייל, בלי כלום.

אברהם יעקבסון: עכשיו, עוד פעם אני אומר לכבודו: אני ברוך ה' טיפה בעניינים.

דוד אזולאי: אני רואה שגם יש לך משכורת טובה.

אברהם יעקבסון: אני אומר לכבודו, לא, אם היתה לי משכורת טובה לא היה קופץ פי 2.

קריאה: הוא אמר שהוא עובד במועצה, אני לא מכירה שום מועצה - - -

אברהם יעקבסון: לא אמרתי שאני עובד במועצה, אמרתי שלמזלי המועצה בבנימין התחשבה.

אברהם יעקבסון: כבודו, אם היתה לי משכורת גדולה לא הייתי מקבל הנחה.

תמר אלמוג: לא, לא 50 אחוז בטח שלא.

אברהם יעקבסון: לא משנה.

אברהם יעקבסון: בכל מקרה קפץ הסכום בלי שום הודעה, בלי כלום.

אברהם יעקבסון: התחלתי להתקשר.

אברהם יעקבסון: לא יודע, חסר בטופס ההוא, אין אישור מעסיק.

אברהם יעקבסון: מה אישור מעסיק?

אברהם יעקבסון: אבל כתבתי עם הטופס ממוכן, אשתי עבדה בבר אילן עוזרת מחקר, לא צריך אישור מעסיק.

אברהם יעקבסון: כתוב לכם למעלה אחוז משרה.

אברהם יעקבסון: לא, זה לא טוב.

אברהם יעקבסון: אתה צריך להביא אישור מעסיק.

אברהם יעקבסון: ככה התחלנו את הסאגה.

אברהם יעקבסון: הבאנו אישור מעסיק, לא, זה לא בפורמט הזה, זה בפורמט ההוא, תביא ככה, תביא ככה, תביא תלוש של מרץ, תלוש של פברואר.

אברהם יעקבסון: אני אומר לכבודו, אני הרגשתי וגם כתבתי את זה במיילים, מזלי שאני איכשהו הצלחתי ליצור קשר עם מישהי שם במייל בטלאול, בחברה שעובדת איתם ובמישהי בתמ"ת, לא יודע איכשהו, במקביל פניתי לועדה לפניות הציבור וככה היה לי איכשהו תקשורת ישירה.

אברהם יעקבסון: אני רוצה להגיד לכבודו, אם אני באמת לא היה לי, אני הרגשתי שאני בקרב.

אברהם יעקבסון: ממש הרגשתי.

אברהם יעקבסון: גם כתבתי להם: הרגשתי שאני בקרב.

אברהם יעקבסון: כל פעם: תביא את המסמך ההוא, לא, תביא את המסמך הזה.

דוד אזולאי: איפה הדברים עומדים עכשיו?

אברהם יעקבסון: בסופו של דבר קבעו את הדרגה.

אברהם יעקבסון: כבודו, קבעו את הדרגה.

אברהם יעקבסון: אחרי שכבר החליטו שאשתי אולי בכלל היא סטודנטית, למה?

אברהם יעקבסון: כי היא עוזרת מחקר אז היא חייבת להיות סטודנטית.

אברהם יעקבסון: עד ששכנעתי אותם שהיא לא סטודנטית, היא רק עוזרת מחקר.

אברהם יעקבסון: שלחתי להם את החוזה שלה.

אברהם יעקבסון: השתכנעו וקבעו את הדרגה.

אברהם יעקבסון: אחרי שבוע בערך, אני מקבל מייל: "הדרגה מבוטלת, לא הבאת תלוש של מרץ ונקבעה בטעות הדרגה".

אברהם יעקבסון: אמרתי: הגעתי כבר עד לפה, נמשיך.

אברהם יעקבסון: שלחתי להם גם את מרץ עוד פעם.

אברהם יעקבסון: קבעו את הדרגה בסוף, אני מקווה בינתיים, נכון להיום, זה עוד לא השתנה.

אברהם יעקבסון: אבל עוד פעם, אני בא להגיד לכבודו, אני ברוך השם בן אדם שיש לו במשרד פקס.

דוד אזולאי: איזה 5 דקות, אני לא מקנא בך.

אברהם יעקבסון: גם מכונת צילום.

דוד אזולאי: אגיד לך יותר מזה, כל הכבוד שלא התייאשת.

אברהם יעקבסון: אני אומר לכבודו: במשך חודשים היה ממש קרב בירוקרטי ואני אומר לכבודו, אם לא הייתי יושב במשרד עם פקס, עם מכונת צילום, עם מייל ישיר, לא הייתי מקבל.

אברהם יעקבסון: למה באתי לפה בעצם?

אברהם יעקבסון: כי ברור לי שהרבה מאד הורים - - -

דוד אזולאי: אם אבל קורה לאותו אזרח פשוט שאין לו את האמצעים, הוא בא למנהלת המעון ובצדק, שתעזור לו.

אברהם יעקבסון: בגלל זה רציתי לבוא לפה כדי להסביר לכבודו שלאזרח פשוט שיש לו קצת פחות זמן ממני וקצת פחות אמצעים, אמצעים הטכניים הפשוטים, הוא לא יקבל דרגה בגלל כזאת שטות שהוא לא יבין אפילו למה.

אברהם יעקבסון: עכשיו, הם לא טורחים להגיד.

אברהם יעקבסון: כשיש את העלייה הם לא טורחים לשלוח מייל, לא טורחים כלום.

אברהם יעקבסון: כשהם צריכים את הטפסים הם ישלחו לך SMS וזה.

אברהם יעקבסון: ברגע שהם קבעו את הדרגה אתה לא תקבל שום הודעה והדרגה פתאום קופצת - - -

דוד אזולאי: תודה רבה לך מר יעקבסון.

דוד אזולאי: משפחת גבאי מבית שמש, בבקשה.

רחל גבאי: מרמת בית שמש.

רחל גבאי: אני עובדת סוציאלית פה בעיריית ירושלים באגף הרווחה וחברי הוועדה פה כולם דיברו על כל העניין של הטפסים, שזה קושי מאד מאד גדול, אבל אני רוצה לדבר על דברים הרבה יותר משמעותיים, שלי באופן אישי גרמו תסכול ומה שאתה ציינת שזה הרגשה כמו בקרב, אז אני חושבת שזה משהו קטן לתאר את כל ההרגשה שלמשך כל השנה.

רחל גבאי: בעלי ידבר על העניין עצמו, אבל אני רוצה לדבר על היחס של המוקד הטלפוני ועל השירות.

רחל גבאי: קודם כל אני חושבת שהשירות הזה מתאפיין בחוסר מקצועיות וחוסר תקשורת ישירה, שזה מתבטא בזה כשאני מתקשרת לנציגה ושואלת אותה משהו, היא אומרת לי: שנייה.

רחל גבאי: אני לא יודעת לענות לך, רגע.

רחל גבאי: שמה אותי על המתנה רבע שעה, מתייעצת כנראה עם החשבת שכר ואז חוזרת אלי.

רחל גבאי: ואז אני רוצה, אחרי שהיא חוזרת אלי עם מענה, אני אומרת לה: או.

רחל גבאי: קיי.

רחל גבאי: אבל ככה וככה, אז שנייה, רגע, אני לא יודעת לענות לך, עוד רבע שעה המתנה.

רחל גבאי: אני לא מדברת על זמן ההמתנה.

רחל גבאי: תנסו לחייג עכשיו למוקד הטלפוני, לא היה מקרה אחד שפחות מרבע שעה אני נעניתי.

רחל גבאי: זה דבר ראשון.

רחל גבאי: במקרים שאני ככה עומדת על דעתי ואני רוצה לדבר עם מנהלת, אומרים לי: "לא ניתן לדבר עם המנהלת יותר מפעם אחת, במשך כל תקופת השירות.

שלומית אבינח: הם רושמים לך את זה?

רחל גבאי: רק אם פעם אחת.

רחל גבאי: אני רוצה לדבר על דבר עוד יותר חמור מזה.

רחל גבאי: אני מדברת עם נציגה ולמי שירצה, יש לי פה הקלטה שלמה של שיחה, כמעט של חצי שעה שכל הדברים שאני אומרת עכשיו תועדו.

רחל גבאי: אני מדברת עם נציגה.

רחל גבאי: הנציגה אומרת לי, אחרי שהיא מתייעצת עם חשבת שכר, אומרת: או.

רחל גבאי: קיי.

רחל גבאי: טעינו, אנחנו מתנצלים.

רחל גבאי: באמת היינו צריכים להחשיב איזה שהוא עניין שבעלי אחר כך ידבר עליו, אתם צודקים.

רחל גבאי: אנחנו נזכה אתכם.

רחל גבאי: אני מתקשרת יום למחרת, הנציגה שענתה לי, שהיא נציגה אחרת אומרת לי: תקשיבי, זאת שאמרה לך את זה היא חסרת ניסיון.

רחל גבאי: היא לא יודעת.

רחל גבאי: היא פשוט חדשה, היא חסרת ניסיון, כל הדברים האלה בפלאפון פה מתועדים.

רחל גבאי: אני אומרת לה: את מודעת למה שאת אומרת?

רחל גבאי: את מודעת לזה שאת אומרת לי שנציגה יום קודם אומרת לי משהו ואת אומרת לי משהו אחר?

רחל גבאי: יום למחרת אני אתקשר אני אקבל שוב מידע אחר?

רחל גבאי: כל זה תחושה של חכמי חלם שאני מדברת עם אנשים ואין שום התייחסות רצינית.

רחל גבאי: אתה אמרת, שאם חסר טופס אז נציג התמ"ת מתקשר להגיד שחסר טופס?

עמוס שקדי: לא נציג תמ"ת, נציג מוקד.

רחל גבאי: נציג מוקד.

רחל גבאי: לא משנה, מבחינתי המוקד זה התמ"ת.

רחל גבאי: חודש, אני שלחתי את כל הדברים, חודש, אני התקשרתי לשאול מה קורה?

רחל גבאי: חסר לך טופס.

רחל גבאי: לא משנה שאני שלחתי את כל הטפסים.

רחל גבאי: אף אחד לא מתקשר לעדכן.

רחל גבאי: אף אחד לא מתקשר להודיע.

רחל גבאי: זה תקשורת מאד מתסכלת.

רחל גבאי: אין הרגשה שמבינים ומטפלים.

רחל גבאי: אני יצאתי לעבוד, יש לי תינוק חולה אפילפסיה בבית, אנחנו היינו מאושפזים איתו, אני לא חזרתי לעבוד אחרי חופשת לידה, אנחנו גם לא קיבלנו קצבת נכות על המחלה שלו, אבל זה בירוקרטיה אחרת שלא קשורה אליכם.

רחל גבאי: אני בתור אישה, אם המטרה של התמ"ת זה לקדם נשים בתחום התעסוקה, אני יוצאת לעבוד, על פי כל הטיפולים שהוא צריך לעבור, 3 טיפולים בשבוע, על כל המלחמות.

רחל גבאי: אני נעדרת מהעבודה בשביל לא לפגוע בעבודה.

רחל גבאי: אני עובדת 32 שעות, מה שאני זכאית להנחה.

רחל גבאי: אני כבר אדבר על זה שלא זכיתי להנחה שאני צריכה, אבל זה הרגשה של אפיסת כוחות.

רחל גבאי: אני אמרתי לבעלי: אני מתייאשת.

רחל גבאי: אין לי למי להתקשר, אין מי שיטפל בעניין.

רחל גבאי: כל נציגה אומרת משהו אחר.

רחל גבאי: זה הרגשה שאתה אומר: מה רוצים לעזור לי בתור אשה עובדת על אף כל הקשיים.

רחל גבאי: בעלי ידבר על העניין עצמו.

דוד אזולאי: בבקשה אדוני, אתה רוצה להמשיך?

משה גפני: כן.

משה גפני: אני רוצה קודם כל להודות שוב פעם על הבמה כאן שניתנה לי לדבר, אבל אני בשונה ממר יעקבסון אני מוכן כאן, הבאתי את תלושי משכורת שלי, אני מוכן גם להראות את המספרים במה מדובר.

משה גפני: אני עובד באשדוד בבנק מרכנתיל ואני נוסע כל יום מרמת בית שמש לבנק מרכנתיל.

רחל גבאי: שנינו עובדים מחוץ לעיר.

משה גפני: מחוץ לעיר, הילדים נמצאים בתוך העיר.

רחל גבאי: שני ילדים במעונות.

משה גפני: אנחנו כל הזמן בהתרוצצויות איך להגיע בזמן כדי להוציא אותם מהגנים וכו'.

משה גפני: אבל אני נוסע, לצורך העניין אני חייב לנסוע עם אוטו, כי אין לי אפשרות לנסוע באוטובוסים.

משה גפני: התחבורה הציבורית לא נותנת לי את האפשרות הזאת.

משה גפני: ההסכם שלי עם העבודה זה לקבל החזר נסיעות.

משה גפני: אני מקבל החזר נסיעות לפי אוטובוס וגם זה לא בצורה מלאה.

משה גפני: אני מקבל בסביבות ה – 80 אחוז החזר נסיעה.

משה גפני: אני מדבר היום על החזר נסיעה בסביבות כ – 2,700 שקל בחודש.

משה גפני: חוץ מהעניין שההחזר הזה הוא ממוצע פעמיים - - -

דוד אזולאי: זה מחושב כהכנסה.

משה גפני: והוא מחושב כהכנסה.

משה גפני: חוץ מזה שהכסף הזה ממוסה פעמיים, שאני מוציא כסף שכבר נקי ממס.

דוד אזולאי: והמעביד מוכן לאשר בכתב שזה ההסכם?

משה גפני: בוודאי.

משה גפני: יש לי כאן תלושי משכורת.

אורית זוארץ: זה מפורט: נסיעות.

משה גפני: זה מפורט בנסיעות, אני יכול להראות את זה פר נסיעה.

עמוס שקדי: צריך לעשות לברוטו, זה לא יעזור.

דוד אזולאי: זו לא הטבה.

דוד אזולאי: רבותיי, יש שני סוגים של נסיעות, אחד מהם נקרא: הטבה.

דוד אזולאי: אנחנו יודעים, הוא מקבל אחזקת רכב, פה זו לא הטבה.

משה גפני: אני יכול להראות לך את תלוש המשכורת.

דוד אזולאי: אני הבנתי אותך.

משה גפני: מדובר כאן בהחזר, כהחזר 2,700 שקל, שזה עדיין לא מכסה לי את כל ההוצאה.

משה גפני: בנוסף אני מקבל החזר לימודים.

משה גפני: יש לי גם את החוזה, נמצא מהבנק, אני לומד גם תואר ראשון לקראת סיום לימודי, אני מקבל החזר כ – 1,400 שקל החזר לימודים.

משה גפני: 80 אחוז מהלימודים שאני משלם בפועל.

משה גפני: אני יכול להראות קבלות על הכל.

משה גפני: הראיתי את זה גם לתמ"ת את אישור התשלום והכל.

משה גפני: אני מקבל החזר מהעבודה, כ – 80 אחוז החזר לימודים.

משה גפני: גם את זה מחשבים לי את זה בשכר.

משה גפני: הכניסו לי את זה כהכנסה.

משה גפני: זאת אומרת, אני הגעתי היום לשכר המינימלי של שכר הבסיס הוא 4,400 שקל.

משה גפני: 4,400 שקל.

משה גפני: אני מקבל עוד הטבה לילדים עוד 1,800 שקל.

משה גפני: על כל ילד 900 שקל מעונות.

משה גפני: זאת אומרת, אנחנו יכולים לעשות חשבון ביחד, אני כמעט מגיע ל – 6,000 שקל הכנסה ברוטו.

משה גפני: שלא כולל החזר ההוצאות.

משה גפני: חישבו לי את החזר ההוצאות הללו, עוד כ – 5,000 שקל כהכנסה.

משה גפני: כאשר אני מדבר עם הנציגות המלומדות במשרד של התמ"ת שמה, ממשרד הלקוחות, הם פשוט לא יודעים, לא מבינים שום דבר.

משה גפני: אני מדבר עם חשבת שכר, היא אומרת לי: נכון.

משה גפני: היתה שם חשבת שכר אחת בשם גל, היא אומרת לי: נכון, אתה צודק, חישבו לך את זה.

משה גפני: צריך להוריד לך את זה.

משה גפני: אבל כשאתה מדבר בפועל שום דבר לא קורה.

משה גפני: אני, בבוקרו של יום, כשאתם אומרים שמודיעים משהו למעונות, אני עובד בבנק, אני מסתכל על החשבון בנק שלי, אני מנהל את החשבון בנק שלי.

משה גפני: בבוקר אחד לפני 4 חודשים 3,496 שקל תשלום על המעונות.

רחל גבאי: שני ילדים במעונות.

משה גפני: תשלום על המעונות לשני ילדים.

משה גפני: זאת אומרת, משכורת שלמה.

משה גפני: אני לא מדבר על ארנונה, לא מדבר על חשמל, לא מדבר על מחייה נורמלית.

משה גפני: אני אמרתי לאשתי באותו יום: תצאי מהעבודה, תשבי בבית, יותר זול לי.

רחל גבאי: אני לא צריכה לספר לכם, מהי משכורת של עובדת סוציאלית.

דוד אזולאי: משה, תודה.

משה גפני: זה לא הגיוני.

משה גפני: אין עם מי לדבר, גם חשב שכר בכיר ואני יודע את הכללים הללו.

משה גפני: שמו שם נציגות שירות, שלא יודעות שום דבר.

דוד אזולאי: רבותיי, נציגי התמ"ת.

דוד אזולאי: אני חושב שמענו כאן שני מקרים קלאסיים ואני מאמין שזה אולי דוגמה קטנה למה שקורה אצל רוב האנשים.

דוד אזולאי: מדובר פה על אנשים שהם עובדים במשכורתם, הם קשי יום בעבודה, אבל הם מגיעים לעבודה, עושים את עבודתם אנשים מביני עניין.

דוד אזולאי: אנשים שיודעים למלא טפסים.

דוד אזולאי: אנשים שיודעים לחייג בטלפון ולדבר.

דוד אזולאי: תארו לכם היה יושב פה איזה איש, או אשה מבוגרים שכל הדברים האלה מהם והלאה, רק תחשבו לרגע מה היה קורה איתם.

דוד אזולאי: לא יעלה על הדעת, שאדם שאמור לקבל הנחות, לא רק שהוא לא מקבל הנחות, הוא נדרש לשלם את המקסימום אחרי כל הטרטורים שעברנו.

דוד אזולאי: אילו שתי דוגמאות שמייצגות חלק גדול של אותה אוכלוסייה שאדוני דיבר עליהם.

דוד אזולאי: אני שוב פעם חוזר ואומר, זה מדובר על אנשים מביני עניין, מכירים את המערכות, יודעים איך לעבוד עם המערכות.

דוד אזולאי: תארו לכם מה קורה עם אותם שאינם יודעים?

דוד אזולאי: אז בוודאי שהם נשחקים בגלגלי הבירוקרטיה, או שלא מכניסים את הילדים למעונות, או שפשוט מתייאשים, מרימים ידיים ובזה נגמר.

דוד אזולאי: אני שואל: זה נראה לכם תקין?

אורית זוארץ: אני רוצה להוסיף שאלה לדברים של היושב ראש.

אורית זוארץ: ...

אורית זוארץ: הערכה ומדידה לגבי ...

אורית זוארץ: שלכם, זה אחד.

אורית זוארץ: ...

אורית זוארץ: הדבר השני זה העלויות: מה העלויות בגין ההתייעלות הזאת?

דוד אזולאי: אין טעם שנמשיך.

דוד אזולאי: אני אומר, אין טעם להמשך דיון כששומעים פה נתונים, רואים עובדות.

דוד אזולאי: אין מה להציע.

דוד אזולאי: אין מה להגיד.

שרי שילון: רק להעיר אולי זווית נוספת לתשובה, שאם כל המערכת מתנהלת בצורה כזאת, הם עוד הוסיפו עליה גם את הבקרה.

שרי שילון: כלומר, הם עוד לא פתרו את כל הבעיה של הקליטה והחליטו עוד לפני שפתרו להיכנס לתוך בקרה שהכניסה אנשים - - -

דוד אזולאי: עכשיו תהיה בקרה על הבקרה.

דוד אזולאי: בבקשה אדוני.

עמוס שקדי: אני שמעתי את המקרים הפרטניים פעם ראשונה, אני יכול לבדוק אותם.

שלומית אבינח: סליחה שאני מתפרצת.

שלומית אבינח: המקרים האלה הועברו למשרד התמ"ת וגם לנו, כמנהלת הוועדה, גם אנחנו עונים ללבנה, היא לא עונה, אין מענה.

אברהם יעקבסון: שלחתי גם לשר.

דוד אזולאי: יש פה תכתובת.

שלומית אבינח: אני מנהלת הוועדה, אני אומרת שזה הועבר למיכל.

דוד אזולאי: רבותיי, דקה.

דוד אזולאי: אני רוצה לשמוע את עמוס, בבקשה אדוני.

עמוס שקדי: אני לא אמרתי שזה לא הגיע לתמ"ת.

עמוס שקדי: אני אישית טיפלתי בכמה מקרים שהגיעו אלי כחשב, משום שזה לא ממש בקור ביזנס של העשייה שלי.

עמוס שקדי: אבל צר לי, שני המקרים הספציפיים האלה מתוך 1,500 עובדי התמ"ת, אלי זה לא הגיע.

עמוס שקדי: אז אני לא יודע לענות.

עמוס שקדי: אני מנסה לענות, אני רק אומר שההתייחסות שלי כוללנית.

דוד אזולאי: רבותיי, תאפשרו לו לדבר.

עמוס שקדי: אני חושב ששתי הסוגיות שונות.

עמוס שקדי: אם אני יענה שניה לסוגה הזו – אם יש פה תלונה לא על המוקד.

עמוס שקדי: משרד התמ"ת החליט איך הוא מחשב הכנסה, מה הוא מכניס בפנים ומה הוא לא מכניס בפנים.

עמוס שקדי: האנשים שיושבים במוקד עושים עבודה טכנית בהתאם להנחיות שהם קיבלו איזה נתונים להכניס ואיזה נתונים לא להכניס.

עמוס שקדי: זו שאתה חושב כחשב שכר שלא צריך להכניס את זה והיא חושבת שכן, זה לא רלוונטי אליה.

עמוס שקדי: היא קיבלה הנחייה מה לעשות.

עמוס שקדי: זה כן.

עמוס שקדי: זה לא.

עמוס שקדי: עכשיו, להבנתי ואני אומר: צריך לבדוק את זה, כי אני אומר את זה בזהירות, פעם ראשונה שאני שומע.

עמוס שקדי: מה שקרה זה שבמבחני תמיכות שהיו בשנה שעברה, לא יודע מה יקרה השנה, אותו רכיב הוצאות נכלל בהכנסה.

עמוס שקדי: אני מבין שהוועדה חושבת שלא צריך להיכלל.

עמוס שקדי: שמענו את זה.

עמוס שקדי: אני מניח שהמשרד יבחן את העניין.

עמוס שקדי: אבל זה לא בעיית מוקד.

דוד אזולאי: רגע, עמוס, אני רוצה להסביר לך, אני כרגע לא נכנס אם הוא זכאי או לא זכאי.

דוד אזולאי: זה לא התפקיד שלנו.

דוד אזולאי: בסדר?

דוד אזולאי: אבל אני מדבר על תשובה.

דוד אזולאי: ההורה הזה יושב פה, פנה, הציג נתונים, הוא הודיע שההכנסה הזאת זה לא הכנסה אלא החזר הוצאה.

דוד אזולאי: מישהו היה צריך להגיד לו: אינך זכאי, זה נחשב כהכנסה.

דוד אזולאי: את זה הוא לא קיבל.

משה גפני: אני דיברתי במקביל, כששלחתי את הטפסים הללו בתחילת השנה דיברתי עם מנהל משמרת במוקד השירות שמה של התמ"ת.

משה גפני: הוא אמר לי: תשמע, בדרך כלל נסיעות נחשב כהכנסה, אבל בגלל שכאן מדובר בהחזר הוצאה, שזה מאד חריג, אנחנו נשקול את זה וכנראה שתהיה אפשרות, היו מקרים היו תקדימים.

משה גפני: אנחנו נשתדל לבוא לקראתך.

משה גפני: לגבי החזר לימודים, החזר הוצאה - - -

רחל גבאי: בשיחה אישית עם איילה אלבוחר, היא אמרה שלא מחשיבים שכר לימוד.

משה גפני: אומרים במפורש, אבל, בסופו של דבר כשזה מגיע למוקדניות, זה בכלל לא קביל.

דוד אזולאי: עמוס.

עמוס שקדי: אני מוכן לבדוק את הנתונים ולבדוק את המקרה שלו פרטנית.

עמוס שקדי: אני לא יודע לענות על הטענות שלו עכשיו בשליפה.

אורית זוארץ: לגבי מוקד פניות הציבור בתמ"ת.

אורית זוארץ: אותו מוקד, צריך לתת מענה לכל העניינים.

אורית זוארץ: מה שאמרת כאן, גב' אלמוג, זה שאם יש בעיות נוספות צריך לפנות למוקד הפניות בתמ"ת.

אורית זוארץ: למה?

תמר אלמוג: אם יש להורים תלונה על התנהלות המוקד, אז יש להם עוד כתובת לפנייה לתמ"ת.

עמוס שקדי: אני מצר על מה שקרה.

עמוס שקדי: כלומר, אני לא ציני, אני רואה בזה גם פן חיובי.

עמוס שקדי: אני אומר שהתוצאה בסוף היא בעייתית.

עמוס שקדי: אני הייתי באי אילו וועדות שדנו בנושא, לא רק בועדה הזו.

עמוס שקדי: כן, היה גם טענות שהמוקד לא מגיע וכן מגיע ולא עונה וכן עונה.

עמוס שקדי: עובדתית המוקד הצליח ועשינו מאמץ גדול, להתריע בפני אנשים שיש בעיה.

עמוס שקדי: אני אומר, אני מקבל את זה שהתוצאה הסופית היתה לא תקינה.

עמוס שקדי: אני לא מתווכח.

עמוס שקדי: או.קיי?

עמוס שקדי: ואני מצר על זה, אני מוכן לבדוק.

עמוס שקדי: אני לא יודע להגיד למה זה, שוב פעם בשליפה, למה דואר כזה או אחר לא הגיע למוקד?

עמוס שקדי: או.

עמוס שקדי: קיי?

עמוס שקדי: אני רק אומר וצר לי, עשינו מאמצים גדולים כי הייתי שותף בתהליך הבקרה, שלא נוריד דרגות ואם לא הגיעו טפסים שיידעו את ההורים, שידעו עוד פעם, שוב פעם ושוב פעם.

עמוס שקדי: לפחות, אני אומר, העניין הזה עבד.

עמוס שקדי: אנחנו נשתדל להתייעל.

עמוס שקדי: אני לא יודע למה זה לא הגיע עובדתית הניירת שלו למוקד.

עמוס שקדי: לא יודע לענות.

אברהם יעקבסון: מילא שלא הגיע, אבל מה ששאלתי אותך, מה שאמרתי שחסר מסמך בהתחלה בבקרה אתם יודעים להתריע.

אברהם יעקבסון: כשפתאום הסכום קופץ כי חסר איזה שהוא מסמך, אחרי שקיבלתם את כל המסמכים, אתם לא מתריעים, אתם פשוט מחייבים את החשבון בנק, כי זה הכלי הכי קל לכם.

אברהם יעקבסון: אצלו זה היה 3,400, אצלי זה היה - - -

עמוס שקדי: רגע, למיטב זיכרוני ואני לא רוצה להתווכח, אם אתה אומר אז לא הודיעו לך, חזקה עלי שאם אתה אומר את זה, אז זה המצב.

עמוס שקדי: אני רק אומר שמיטב זיכרוני הודיעו להורים בגדול, אני אומר את זה בזהירות, כי יכול להיות שאני לא זוכר נכון.

אברהם יעקבסון: היא בעצמה אמרה שלא שולחים.

תמר אלמוג: לא מודיעים, שולחים את היומן למנהלת.

אברהם יעקבסון: אני אומר לך, רוב האנשים אין להם את הסבלנות ואין להם את הכוח לעשות את זה.

אברהם יעקבסון: זה מה שבעצם הביא אותי לפה.

אברהם יעקבסון: אני לעצמי בסוף ברוך ה' בסופו של דבר דאגתי אחרי הרבה כאב ראש.

אברהם יעקבסון: אבל האנשים הפשוטים וזה הנקודה הכי חשובה פה.

אברהם יעקבסון: אתה צריך להבין את זה בתור אחד שיושב בראש, מראשי הפירמידה.

אברהם יעקבסון: אנשים הפשוטים, במיוחד העולים החדשים, במיוחד העולים מאתיופיה שיותר קשה להם כל הדברים האלה, הם לא מקבלים את ההנחות וזה הסיבה לנתונים שיש לך ואני מבטיח לך שנה הבאה, אם לא יהיה משהו דרסטי לא ישתנה שום דבר.

אברהם יעקבסון: האנשים הפשוטים לא יודעים.

אברהם יעקבסון: אין להם את הסבלנות.

אברהם יעקבסון: הם גם לא מקבלים את המידע.

אברהם יעקבסון: הם לא מקבלים את המידע, אף אחד לא מתקשר אליהם להגיד להם: חסר.

דוד אזולאי: מר יעקבסון, בוא נאפשר לעמוס לסיים את דבריו.

עמוס שקדי: אני שומע איזה שהיא אמירה דואלית מנציגי המעונות.

עמוס שקדי: מצד אחד הן אומרות:

עמוס שקדי: אנחנו לא רוצות שהמנהלות יהיו בפרונט ושהמנהלות יהיו הרעות.

עמוס שקדי: מצד שני הן אומרות: מה פתאום הפרטתם?

עמוס שקדי: מה פתאום לקחתם את זה מאיתנו?

גלי עציון: לא אמרו את זה.

עמוס שקדי: ככה אני שמעתי.

שרי שילון: זה היה יותר יעיל.

שרי שילון: אבל, תדייק.

עמוס שקדי: אני משתדל.

עמוס שקדי: שאלו אותי לגבי מה היעילות של ההפרטה?

עמוס שקדי: או.קיי.

עמוס שקדי: אנחנו מסכימים אתכם שלא מנהלות המעון צריכות להיות אלה שעוסקות במילוי הטפסים.

עמוס שקדי: אין ויכוח.

עמוס שקדי: גם לשם אנחנו הולכים.

עמוס שקדי: כרגע אין כוח אדם בתמ"ת.

עמוס שקדי: המוקד מעסיק עשרות, 150 עובדים.

עמוס שקדי: זה ברור לכם שאין 150 עובדי מדינה שמסוגלים לעשות את העבודה.

עמוס שקדי: העמדנו הרבה עובדים וגם זה אני מבין - - -

גלי עציון: לא, הם לא עובדי מדינה.

עמוס שקדי: ברור שלא, זה מיקור חוץ, אבל זה מה שאני אומר.

עמוס שקדי: אתם שאלתם: למה הפרטתם?

עמוס שקדי: איזה חלופה יש?

עמוס שקדי: מנהלות - - -

שרי שילון: 150 עובדים לא מקצועיים שהם מוקדנים שלא יודעים את התשובות, היעילות שלהם היא זהה לעובד אחד בתמ"ת.

שרי שילון: אני מדברת ממקום של אחיות בריאות הציבור.

שרי שילון: אני רואה את אותו מסלול, את אותו מדרון תלול.

שרי שילון: הסבירו את כל ההסברים האלה ובשורה התחתונה אני רוצה להגיד לך שלי אישית יש ילדה שעוד לא עשיתי לה חיסון כי לא הגיע הזה.

שרי שילון: אותו דבר פה, אתה יכול לקחת 2,000 עובדים, אם הם 2,000 עובדים שעל כל שאלה צריכים ללכת ולהעביר ו – 50,000 טפסים, זה לא יעיל.

שרי שילון: זה לא יעזור כמה עובדים אתה תיקח.

עמוס שקדי: אני מצטער, זה שצועקים לא עושה את זה יותר נכון.

עמוס שקדי: לפני 3 או 4 שנים כשזה נעשה דרך המעונות, היה כמות ילדים פחותה, הדרגות לא ניתנו גם כן עד דצמבר, ינואר.

שרי שילון: כמו שגלי אומרת, הייתם יכולים לתגבר את כוח האדם של התמ"ת.

דוד אזולאי: אנחנו צריכים כוח אדם איכותי.

שמעון ברונר: אני מוכן לקבל שיכול להיות שאנשים במוקד, אולי בחלקם, הם לא האנשים שהיינו מצפים שישבו שם, אולי צריך לדאוג להם להכשרות נוספות, אולי הדרכות נוספות.

שמעון ברונר: אולי חשבי השכר צריכים להיות קצת יותר מיומנים עם הדוגמאות שקיבלנו פה, זה ניתן לשפר.

שמעון ברונר: אבל, רק לידיעה, מחר נוסעת מדריכה ליומיים לטלאול בשביל לתדרך את הצוותים.

עמוס שקדי: אני מקבל את האמירה שיש הרבה מקום לתיקון.

עמוס שקדי: אני לא חושב שהמקום הוא אידיאלי.

עמוס שקדי: אני מצר על כל אזרח שנפגע.

עמוס שקדי: אני מבין שאנחנו עוסקים בחלקן באוכלוסיות חלשות שיותר קשה להם.

עמוס שקדי: אני מבין שאנחנו צריכים להשתפר.

עמוס שקדי: המצב שהיה לפני שנתיים שהקמנו את המוקד והמצב היום הוא שונה באופן מהותי.

עמוס שקדי: אנחנו כל הזמן משתפרים, כל הזמן לומדים.

עמוס שקדי: זה לא אומר שהמשרד נח על זרי הדפנה.

עמוס שקדי: זה לא אומר שהוא לא מקבל את הביקורת או את ההערות.

עמוס שקדי: אני לא חושב שאחד מהמקרים האלה היה צריך לקרות ואני מתנצל, צר לי.

עמוס שקדי: מטפלים ב – 130,000 אנשים, זה קורה.

עמוס שקדי: אני לא אומר שזה תקין.

עמוס שקדי: אני לא אומר שצריך לקבל את זה, אני רק אומר שאני חושב שהשיפור מאד מאד, אנחנו לא נגדכם.

עמוס שקדי: אם להיות הוגנים אני חושב שהמצב שהיה לפני שנתיים עם המוקד והמצב שיש היום זה עולם אחר.

דוד אזולאי: עמוס, אני חושב, צריך גם לקחת את הביקורת בכיוון הנכון.

דוד אזולאי: יפה מצידך, בוא באמת, אני אומר אני מקבל את מה שאתה אומר, זה בסדר.

דוד אזולאי: יחד עם זה, יש פה נציגות של המעונות שהן אומרות ואני חושב שאין יותר טוב מהן להכיר את המערכת.

דוד אזולאי: כשהן אומרות, אני לא שמעתי כאן, באמת ואני חיפשתי, לא שמעתי גם איזה שהיא אמירה שאומרת: חל איזה שהוא שיפור, כמו שאדוני אומר.

דוד אזולאי: ההיפך.

דוד אזולאי: אנחנו שומעים מפעם לפעם שהמצב יותר חמור.

דוד אזולאי: הסבל יותר גדול.

דוד אזולאי: אני חושב שפה משהו צריך לעשות.

דוד אזולאי: אני חושב לא יודע אתם, אני אומר לך, לו אני הייתי היום במעמד שלכם פה בישיבה כזו לא נוחה ולא נעימה, הייתי פשוט עוצר את העסק ואומר: רבותיי, בואו נעשה חושבים.

דוד אזולאי: זה לא בושה.

דוד אזולאי: לקחת ... יכול להיות שמשהו, יש איזה תקלה בדרך.

דוד אזולאי: כשיש כל כך הרבה מוקדנים וכשיש כל כך הרבה אנשים שאמורים לבדוק ובכל זאת יש תקלות.

דוד אזולאי: תראה, לא כולם הגיעו לפה.

דוד אזולאי: לא על כולם אתם יודעים.

עמוס שקדי: אין לי ספק שהשניים האלה אינם היחידים.

דוד אזולאי: דרך אגב, זה גם לא המקרים שמייצגים.

דוד אזולאי: אלה אנשים שמייצגים סוג של אוכלוסייה מסויימת, אבל יש פחות.

דוד אזולאי: אנחנו מכירים אנשים קשיי יום שאני בטוח שגם להגיע לפה הם לא מסוגלים, גם לדבר הם לא יודעים.

רחל גבאי: אני רק רוצה להגיד שבסופו של דבר זה חבל, כי שתי חברות שלי החליטו לרשום את הילדים לגנים פרטיים מהסיבה שאין לנו כוח לכל העניינים האלה, לכל המלחמות האלה, שאני מעדיפה שקט נפשי ולשלם כמה מאות שקלים יותר.

רחל גבאי: אני לא מסוגלת.

רחל גבאי: אין לי את הפריבילגיה הזאת של שקל יותר.

דוד אזולאי: צודקת.

מאירה בסוק: אם נגיד, סלח לי על השאלה הזאת, אולי אתם לא יודעים לענות את התשובה, אם אנשים לא מילאו את מכסת התמיכות, זאת אומרת, הכסף נשאר אצלכם, מה קורה?

מאירה בסוק: הלוא בסך הכל לפי מה שאנחנו רואים, כמות הכסף שניתנת בחזרה לציבור כהנחה היא פחותה.

מאירה בסוק: מה קורה לכסף?

עמוס שקדי: איך את רואה את זה?

מאירה בסוק: כמות הבקשות קטנה.

תמר אלמוג: בכל שנה אנחנו מבקשים תוספת מהאוצר.

מאירה בסוק: אז איך זה יכול להיות?

מאירה בסוק: לפי הנתונים שאתם נותנים, מעט מאד אנשים מבקשים.

שמעון ברונר: על 2011, בסדר?

שמעון ברונר: נכון להיום, הרשומים במעונות וצהרונים.

דוד אזולאי: צהרונים זה משהו אחר.

דוד אזולאי: תגיד מעונות.

שמעון ברונר: 87,146 ילדים.

דוד אזולאי: וכמה צריכים להיות קלוטים?

דוד אזולאי: 95?

שמעון ברונר: לא, קלוטים כולם.

שמעון ברונר: מקבלים השתתפות לפי דרגה כזו או אחרת, למעט 13,300 שלא זכאים, כולם מקבלים השתתפות.

תמר אלמוג: זה תמיד קיים?

שמעון ברונר: לפחות ב – 15 אחוז.

תמר אלמוג: עכשיו תחשבי את הדרגה שלהם כפול מספר ילדים, כפול 12 חודשים תיראי כמה מיליונים - - -

עמוס שקדי: הפרוצדורה מגיעה אליהם.

עמוס שקדי: כפי שאני מבין והתלונות ואני מקבל אותן, עד שהתהליך מסתיים האנשים עוברים, חלקם יותר חלקם פחות, שבעה מדורי גיהינום זה כלום, הם עוברים ייסורים בירוקרטיים כאלה ואחרים.

עמוס שקדי: על זה, באמת, אני חושב שצריך לראות איך אפשר להקל עליהם.

עמוס שקדי: אבל אני לא חושב, אין מטרה, שילמנו, למיטב זיכרוני מעל 600 מיליון שקל שנה שעברה על תמיכות הורים.

עמוס שקדי: שילמו סכומים מאד משמעותיים.

עמוס שקדי: ההורים מקבלים כסף.

עמוס שקדי: הבעיה המרכזית, דרך אגב, שהממשלה רואה בפניה זה היצע המעונות של התמ"ת, כלומר שחסרים מעונות ושצריך לבנות עוד מעונות.

עמוס שקדי: אבל זה ממקום שאנשים, לא מספיק אנשים - - -

דוד אזולאי: אנחנו לא שם.

עמוס שקדי: הביקוש יותר גדול, שאנחנו מגיעים לדרגות, בניגוד למה שאת אומרת, כי רוצים להוסיף עוד מעונות כדי להגיע לעוד אנשים.

דוד אזולאי: מר יעקבסון, משפט אחד.

אברהם יעקבסון: אני לא יודע מה המעמד של הוועדה ביחס לתמ"ת, אבל אם הוועדה יכולה באיזה שהיא דרך להורות, או לכפות על התמ"ת שלא משנים דרגה להורה בלי ליידע אותו, לא רק במכתב, בטלפון שהוא עונה בשפה מובנת לו, במכתב בשפה שמובנת לו, באמת בכל האמצעים שיודעים ההורה קיבל את המידע, יש לו חודש, אני לא יודע, חודשיים לענות על זה, להגיב ולא באופן חד צדדי לחתוך את ההורים.

אברהם יעקבסון: זה לדעתי א', ב'.

שרי שילון: יש לי שאלה, יש לי בקשה, בהיותי נציגת נעמ"ת אז אתם יודעים גם מה הרקע, האם משרד התמ"ת יכול לחשוב על קבלה מחדש אל תוך המשרד, עבודה מאורגנת ועבודה של העובדים, במקום 150 אנשים שצריך, לא מוכשרים וצריך להכשיר אותם, להגדיל את מספר העובדים המוכשרים שעובדים בתוך המקום שהם יטפלו בעניין הזה, שתהיה בעבודה מאורגנת ולא קבלנית ולא עבודות חוץ.

שרי שילון: זה תמיד משהו כזה ערטילאי, מי משגיח עליהם?

שרי שילון: מי נותן להם אינפורמציה?

שרי שילון: מי מדריך אותם?

שרי שילון: בסוף שני הצדדים סובלים.

שרי שילון: גם העובדים וגם אנחנו.

עמוס שקדי: אני יודע לענות על זה את עמדתי האישית, אבל זה לא התפקיד שלי.

שרי שילון: אבל אני שואלת באמת אם משרד התמ"ת יכניס את השירות הזה, יוציא את זה מרשות הקבלנים החיצוניים ויחזיר את זה לעובדים המיומנים של משרד התמ"ת?

דוד אזולאי: אני רוצה להגיד לך הרעיון יכול להיות טוב, אבל אם אין מספיק כוח אדם אנחנו - - -

שרי שילון: אנחנו מממנים כוח אדם חוץ.

דוד אזולאי: מחטיאים את המטרה.

דוד אזולאי: לצערי הרב, כשמדובר במקרים כאלה יגידו לך תמיד שאין כסף.

דוד אזולאי: אבל בשביל כוח אדם חיצוני ימצאו את המימון והלוואי וזה היה, אנחנו נתקלנו באותה תופעה גם בחלוקת התווים לנכים וכל הפרוצדורה.

דוד אזולאי: גם שמה העסק הזה הופרט ולצערי הרב גם פה התקיים דיון דומה של סבל של אנשים.

שרי שילון: בסיכומו של דבר זה עולה למערכת יותר.

שרי שילון: גם בסבל של אזרחים וגם בכסף.

דוד אזולאי: רבותיי, יש פה שני דברים שאני מבקש:

דוד אזולאי: דבר ראשון – לגבי דמי הרישום של 300 ש"ח שדובר עליהם בישיבות הקודמות, הובטח שהנושא הזה ייבדק ויוגשו המסקנות של אותה ועדה שהיתה אמורה לבדוק את זה ולתת לנו תשובה לועדה.

דוד אזולאי: מישהו יודע?

דוד אזולאי: בבקשה.

תמר אלמוג: אנחנו פשוט המתנו לקבלת אישור על חברה של משרד רואי חשבון שזכה במכרז במשרד.

דוד אזולאי: זה התשובה שהיתה לנו בדיון הקודם.

תמר אלמוג: כן.

תמר אלמוג: יש לנו כבר זוכים וכבר יצרנו איתם את ההתקשרות והתהליך של העבודה מתחיל.

תמר אלמוג: אני מעריכה שבתוך פרק זמן לא ארוך - - -

דוד אזולאי: איזה פרק זמן?

תמר אלמוג: מה רשמנו בתשובה?

דוד אזולאי: כי אנחנו בישיבה הקודמת שמענו בדיוק את אותו דבר.

דוד אזולאי: עכשיו אני שמח שהתקדמנו עוד צעד אחד.

דוד אזולאי: כבר יש זכיין והוא כבר מתחיל לעבוד.

תמר אלמוג: הערכה היא כשבועיים של הלו"ז – לוח זמנים – הצפוי, אבל אי אפשר להתחייב על זה, אבל זאת הכוונה.

תמר אלמוג: אנחנו כולנו רוצים לעשות את זה בלו"ז כמה שיותר - - -

דוד אזולאי: אני לארג', קחו חודש.

דוד אזולאי: בסדר?

תמר אלמוג: כן.

דוד אזולאי: אני נותן לכם חודש ימים.

תמר אלמוג: יש כבר משרד וכבר התחיל התהליך איתם.

דוד אזולאי: בסדר גמור.

דוד אזולאי: אז אני אבקש לקבל תשובות בנושא הזה ואני אודה לך על כך.

דוד אזולאי: דבר שני – אדוני החשב, הייתי בכל זאת רוצה את התייחסותך לפניה של מר יעקבסון שאני חושב שהוא דיבר כאן גם בשם מנהלי המעונות ואני בטוח שהוא משקף עמדה של ציבור.

עמוס שקדי: לגבי מה?

אברהם יעקבסון: אי שינוי דרגה בלי יידוע.

דוד אזולאי: אי שינוי דרגה, שתהיה הודעה קודמת לפני שהולכים להוריד את זה מהחשבון.

אברהם יעקבסון: וזמן תגובה.

דוד אזולאי: זה נשמע לי מאד מאד סביר.

דוד אזולאי: אני חושב שגם אתה וגם אני לא הייתי רוצה שבחודש אחד ינחתו עלי ויורידו לי 30, 40 אחוז מהמשכורת ללא הודעה מוקדמת.

עמוס שקדי: הבקשה, על פניו, נשמעת לי סבירה.

עמוס שקדי: אני צריך לבדוק את הישימות הטכנולוגית שלה.

עמוס שקדי: אני לא יודע לתת תשובה להבטחה בעל פה.

עמוס שקדי: זה נשמע לי סביר.

עמוס שקדי: לגבי זמן תגובה – אני לא בטוח שאני מקבל את זה.

עמוס שקדי: התרעה מראש אני מקבל.

אברהם יעקבסון: מה עשית בזה?

עמוס שקדי: מה שעשיתי בזה, אני מקבל את האמירה שלא צריך לגלות דרך חשבון הבנק, שהשתנתה הדרגה.

עמוס שקדי: אני לא מתווכח עם האמירה הזאת.

עמוס שקדי: אם המשרד מסוגל לתת לך, אני אומר את זה על פניו, אני צריך לבדוק את זה.

עמוס שקדי: אבל סביר בעיני שאם המשרד מסוגל לתת לך תשובה מה הדרגה שקיבלת מלכתחילה, הוא צריך לתת לך תשובה מה הדרגה אם החליטו להוריד לך אותה.

עמוס שקדי: נשמע לי סביר על פניו.

עמוס שקדי: כשעשינו את הבקרה X אחוזים גם גילו דרגות משופרות.

דוד אזולאי: על זה אין ויכוח.

דוד אזולאי: גם עמוס אומר שצריכה להיות הודעה גם כשאתה מוריד דרגה, גם כשאתה מעלה דרגה צריכה להיות הודעה.

עמוס שקדי: אבל ככל שיש לי היתכנות לעשות את זה, זה נשמע לי סביר.

דוד אזולאי: אתה יודע מה?

דוד אזולאי: עשינו חצי דרך, יש "סור מרע" ויש "עשה טוב".

דוד אזולאי: את ה – סור מרע כבר עשינו.

דוד אזולאי: עצן העובדה שיקבלו הודעה מוקדמת יהיה לך זמן עד להורדה מהחשבון שלך, יהיה לך את הזמן הזה לבדוק למה ואיך.

תמר אלמוג: לא מורידים כלום מהחשבון של ההורים.

קריאה: אתם לא מורידים להם?

תמר אלמוג: לא, לא, סליחה, ההודעה מגיעה בצורה מאורגנת לארגון, כל הילדים רשומים שם, רק הארגון הוא שמבצע שינוי בהוראת קבע.

עמוס שקדי: הסיטואציה שתוארה פה היא סיטואציה שתוארה כתהליך הבקרה.

עמוס שקדי: תהליך בקרה נוסף יתבצע אך ורק במרץ 2013 אני מעריך.

עמוס שקדי: יש לנו עוד זמן להגיע לשם.

עמוס שקדי: עכשיו, אני אומר, בהנחה ואנחנו נצליח ואני מקווה שנצליח להגיע לסיטואציה שאנחנו נודיע להורים שהשתנתה דרגתם.

עמוס שקדי: אנחנו נעשה את זה כך מכיוון שאני משלם למעונות רק ב – 5 לחודש, שיודיע לפני המועד הבא של התשלום כך שיהיה לו דה – פאקטו התרעה לפני שזה קורה.

דוד אזולאי: מצויין.

עמוס שקדי: נעשה את המאמץ ואז זה פותר את הבעיה.

עמוס שקדי: ההודעה אמורה להיות, כפי שאמרתי, להורה.

אברהם יעקבסון: כמו שהודעת להורה שחסר מסמך בבקרה.

דוד אזולאי: תודה רבה.

דוד אזולאי: רבותיי, אני רוצה לסכם את הדיון הזה.

דוד אזולאי: יש סוגים של דיונים שאני יוצא מכאן מרוצה, עשינו משהו.

דוד אזולאי: לצערי הרב זה מסוג הדיונים שאתה יוצא מכאן מאד מאוכזב, כי סך הכל, כל המטרה של הדיונים האלה זה לצאת מכאן עם איזה שהיא בשורה לציבור הרחב והאמן לי שאני מבין ואני מלמד עליכם זכות שמדובר בסדר גודל של 130,000 תלמידים שהולכים למעונות.

דוד אזולאי: זה בהחלט משימה לא קלה.

דוד אזולאי: אני לא אומר שזה דבר קל.

דוד אזולאי: יחד עם זה, קרה פה משהו.

דוד אזולאי: גם אם בתקופה הקודמת שלפני שנתיים, עוד לפני שנכנסה החברה הקבלנית הדברים לא היו כל כך טובים, אבל לא הגיעו למימדים כאלה.

דוד אזולאי: לא הגענו למימדים כאלה.

תמר אלמוג: פשוט ההורים לא פנו.

תמר אלמוג: פנו לארגונים ולא למשרד.

דוד אזולאי: אני לא יודע.

דוד אזולאי: אין לי את הסטטיסטיקה, אז לא טיפלתי בדברים האלה.

דוד אזולאי: אבל, אני מדבר כרגע על המצב הקיים היום.

דוד אזולאי: המצב הקיים היום, תסכימו פה שני הצדדים של השולחן, כולם מסכימים שיש בעיה ושצריך לטפל ולשפר.

דוד אזולאי: אז בסדר, לוקח זמן לשפר, במיוחד ...

דוד אזולאי: איזה שהיא מערכת מיחשוב חדשה.

דוד אזולאי: אבל לא יעלה על הדעת שיש אנשים שפשוט סובלים בגלל חוסר של המשרד שלא נותן מענה.

דוד אזולאי: אתם הכנסתם כוח אדם.

דוד אזולאי: יכול להיות שחלק מהכוח אדם שהכנסתם באמת לא מיומן, לא עונה על הדרישה שלשמה הם עובדים שמה.

דוד אזולאי: כשאתה שומע פה הורים והורים, שמעת את התשובות אתה בעצמך.

דוד אזולאי: זאת אומרת, שמע, יכול להיות, תדע לך, לפעמים תשובה נכונה היא כבר חצי פתרון.

דוד אזולאי: כאשר אין לך פה תשובות, כאשר יושבים אנשים שלא יודעים מה לענות אנחנו נמצאים באותה בעיה.

דוד אזולאי: לכן אני מבקש, אתם צריכים לעשות סדר בבית.

דוד אזולאי: לבדוק את אותם אנשים אם יש הכשרה, אם קיבלו הכשרה, לא קיבלו – צריך לתת להם את ההכשרה הראויה כדי שיוכלו לענות לציבור.

דוד אזולאי: אני מבקש, באמת, אינני רוצה להעלות פה עניינים אישיים, אבל יושבת פה משפחת גבאי שאני חושב שהדברים מדברים בעד עצמם וכל מילה מיותרת בעניין הזה.

דוד אזולאי: היתה התכתבות.

דוד אזולאי: אנחנו כבר התכתבנו אחרי שהוא עבר את כל הסבל שהוא עבר, רק אחרי זה הם הגיעו אלינו.

דוד אזולאי: אנחנו גם פנינו אליכם בחודש מאי ועדיין לא קיבלנו - - -

תמר אלמוג: לקחתי את זה ואני אמרתי את מה שאני עושה - - -

דוד אזולאי: בבקשה.

דוד אזולאי: את יודעת מה תמר?

דוד אזולאי: אני אשמח לקבל ממך תשובה שאכן קיבלנו מענה.

דוד אזולאי: בסדר?

דוד אזולאי: אני רוצה ליזום בצוות שלי.

דוד אזולאי: בסדר?

דוד אזולאי: תביאי לי נתונים באמת שפנו ופניתם אלינו.

דוד אזולאי: אני רוצה בכל אופן, אני מעמיד את הצוות שלי למבחן.

תמר אלמוג: כן, כן.

תמר אלמוג: היום זה יהיה.

משה גפני: אין למי לפנות.

משה גפני: באמת היום לא יודעים למי לפנות.

משה גפני: יש לנו טענות לאבינו שבשמים.

תמר אלמוג: לקחתי את זה, אני מחזירה תשובה היום.

תמר אלמוג: אני אומרת, לקחתי את ...

תמר אלמוג: אני מחזירה לשלומית תשובה עוד היום.

דוד אזולאי: משה, אנחנו העברנו את החומר לתמר.

דוד אזולאי: אתה תפנה אלינו.

דוד אזולאי: אני נותן שבוע ימים.

דוד אזולאי: לא יום, לא יומיים, קח שבוע ימים, תהיה בקשר עם שלומית, או עם מירב.

תמר אלמוג: כן, אבל זו שאלה יותר עקרונית כי אם הרכיבים האלה ייחשבו כהכנסה או לא הכנסה?

תמר אלמוג: אנחנו יודעים רק להגיד - - -

דוד אזולאי: רגע, סליחה, אני רוצה שנהיה ברורים: אני כרגע לא נכנס לתוכן השכר של משה.

דוד אזולאי: הנושא הזה תבדקו אותו מקצועית, משפטית אם הוא זכאי או לא זכאי.

דוד אזולאי: אני אומר עצם העובדה שהבן אדם פונה, לא קיבל שום תשובה מוסמכת.

דוד אזולאי: זה הנקודה.

תמר אלמוג: מה שאני רוצה להגיד, אדוני היושב ראש, שגם אם נקבל החלטה לשנות משהו, אז ההחלטה יכולה להיכנס לתוקף משנת הלימודים תשע"ג ולו מן הטעם של שוויוניות ושקיפות להורים האחרים שכל ההכנסות שלהם לא חושבו כך.

תמר אלמוג: אני לא יכולה להתחייב על משהו נקודתי השנה.

עמוס שקדי: אני לא מתכוון להתעמת עם המקרה הספציפי.

עמוס שקדי: אני כן אגיד מה האופציות שיכולות לקרות: היה והוא עונה על אחד מהתהליכים המובנים – הוא יטופל בתהליכים המובנים.

עמוס שקדי: או שמגיע או שלא מגיע.

עמוס שקדי: יש מקרים מאד ספציפיים שהם חריגים, שמשום מה נפלו ואין לך תשובה חד משמעית, למקרה הזה יש ועדת חריגים.

תמר אלמוג: נכון.

עמוס שקדי: אני לא יודע לענות.

עמוס שקדי: יכול להיות שיתנו לך, יכול להיות שיגידו לך שצר לנו, ואיך שמוגדרת הכנסה עכשיו לא מגיע לך, ויכול להיות שאין מענה לא פה ולא שם וזה יעלה לועדת חריגים.

עמוס שקדי: זה שלושת האופציות שיכולות - - -

דוד אזולאי: עמוס, אין בעיה, שיגיע לועדת חריגים.

עמוס שקדי: אני מסכים איתם.

דוד אזולאי: שיתנו לו תשובה ויגידו לו שזה הולך לועדת חריגים.

דוד אזולאי: אין בעיה.

משה גפני: גם כשאני מגיע למנהל בתמ"ת והוא אומר לי: תשמע, תגיש בקשה, ודיברנו גם עם מנהלים של התמ"ת עצמו.

משה גפני: לא משנה כרגע שמות, ודיברנו עם המנהלים עצמם ואמרו לנו: תגיש בקשה - - -

רחל גבאי: אתה יכול להגיד שמות: איילה אלבוחר.

משה גפני: לועדת חריגים, אתה תקבל את זה רטרואקטיבית על השנה הנוכחית.

משה גפני: לא שנה הבאה, השנה הנוכחית.

משה גפני: אני משלם היום המון כספים.

משה גפני: אני אמרתי להם: אני רוצה להוציא את הילדים שלי מהגן.

דוד אזולאי: משה, אני רוצה להגיד לך משהו, תקשיב, אני חושב בואו נלך צעד אחר צעד.

דוד אזולאי: אני יודע שאתה כבר הרבה זמן בסיפור הזה, אבל בכל זאת אין לך ברירה אחרת.

דוד אזולאי: הברירה היחידה שעומדת בפניך כרגע, בוא תן לגורמי המקצוע שיבדקו את הנושא הספציפי שלך.

דוד אזולאי: אם יתברר שאכן הנושא של ההכנסות הנוספות שלך שהם בעצם לא הכנסות אלא החזר הוצאות וזה מוכר כהכנסה.

דוד אזולאי: כלומר, שפה משהו לקוי וצריך לבדוק או שינוי חקיקה, או שינוי תקנה שהם יצטרכו לקבל על זה החלטה.

דוד אזולאי: אבל בוא קודם כל נראה אם אתה עונה על זה, או לא עונה, אחרי שהיית בועדת חריגים.

דוד אזולאי: אחרי שהיית בוועדת חריגים אני אשמח לקבל את התשובה.

דוד אזולאי: אם צריך ואין שינוי תקנה, אנחנו נפעל בנושא הזה.

משה גפני: אני שמעתי שכן היו תקדימים.

משה גפני: אני שמעתי במפורש מאנשים, שכן היו תקדימים.

דוד אזולאי: תן קרדיט לאנשים ותן קרדיט לועדת חריגים.

רחל גבאי: אני רק רוצה להוסיף משפט אחד.

רחל גבאי: אני אומרת, אם אפשר גם הסתכלות, אני גם מתגוררת ברמת בית שמש, אני עובדת בירושלים.

רחל גבאי: יש לי החזר הוצאות נסיעה של 500 שקל.

רחל גבאי: אני לא ביקשתי, אבל כשמדובר בהוצאה חריגה של 2,700 שקל החזר נסיעה, שאנחנו משלמים יותר מ – 3,000 שקל, אז אני אומרת, אולי צריכה להיות איזה התחשבות נוספת.

דוד אזולאי: אבל תביני, לא עובדים פה, אי אפשר לעבוד ספציפית לפי קריטריון של כל אחד ואחד.

דוד אזולאי: ישנם קריטריונים.

דוד אזולאי: יכול להיות שצריך לשנות קריטריונים, אבל לגביכם ספציפית הם לא יכולים לשנות בגללכם את הנוהל הקיים.

דוד אזולאי: אם צריך לשנות – יעשו את זה למען כולם.

דוד אזולאי: לכן בוא נראה.

דוד אזולאי: אני בעצמי סקרן לדעת, אחרי שזה ייגמר בועדת חריגים אני רוצה לשמוע.

דוד אזולאי: רבותיי, אני רוצה בראש ובראשונה להודות לכם.

דוד אזולאי: אני מאד מקווה שהדיון הבא הוא יהיה.

דוד אזולאי: אני אקיים את הדיון הזה בתוך חודש, גם בפגרה, שאנחנו יוצאים לפגרה אני אקיים את הדיון הזה כי הנושא הוא חשוב מאד.

דוד אזולאי: אני אבקש לתאם את זה עם הסמנכ"לית.

שלומית אבינח: תואם כבר.

דוד אזולאי: או.

דוד אזולאי: קיי.

דוד אזולאי: שזה יתואם איתם.

דוד אזולאי: אני מבקש שיגיע.

דוד אזולאי: אני מקווה שיהיו פה הורים נוספים על מנת שיציגו את הדברים שוב פעם, אולי עד אז כבר תהיה בשורה לאנשי התמ"ת ונוכל לצאת כאן בהרגשה טובה.

דוד אזולאי: אני מבקש ממשפחת גבאי, אנא מכם, עדכנו אותי, או את שלומית, את מנהלת הוועדה.

דוד אזולאי: עדכנו אותנו.

דוד אזולאי: חשוב לנו מאד לדעת מה קורה ואם צריך ליזום איזה שהוא תיקון בתקנות אנחנו גם מוכנים לעשות את זה.

דוד אזולאי: רבותיי, תודה רבה לכולם, הישיבה נעולה.