ועדת הכספים, כנסת 18, פרוטוקול מספר 1135, 2012-07-02 11:00

משה גפני: שלום לכולם, אני פותח את הדיון.

משה גפני: על הפרק הצעה לסדר-היום בנושא: הרשות לשיקום האסיר קורסת בשל העדר תקציב ממשלתי.

משה גפני: הנושא הזה היה כאן בדיון, אחר כך היה גם בדיון בוועדת הפנים.

משה גפני: הוא מסרב לרדת מסדר-היום מכיוון שלא מוצאים לעניין פתרון.

משה גפני: חבר הכנסת הרב דוד אזולאי, בבקשה.

דוד אזולאי: אדוני היושב ראש, אני רוצה להודות לך על כך שאתה נותן קדימות לנושא הזה.

דוד אזולאי: הנושא הזה אכן חשוב והוא עלה על סדר-היום גם בוועדת הפנים בראשותי וגם בוועדת הכספים.

דוד אזולאי: באיזשהו שלב היה אפילו ניסיון לקיים דיון משותף של ועדת הפנים וועדת הכספים, שלצערי הרב זה לא צלח ובסופו של דבר אנחנו נמצאים היום כאן.

דוד אזולאי: הרשות לשיקום האסיר, אנחנו רואים את קריסתה בשלבים, כאשר יש כנראה גורמים שמעוניינים בחיסול הרשות הזאת שעושה עבודת קודש, ואני לא רוצה להרחיב.

דוד אזולאי: יש כאן אנשי מקצוע שיעידו על העבודה הנפלאה שהם עושים.

דוד אזולאי: יש פה ויכוח - במסגרת חוק ההסדרים הוחלט להעביר את הרשות לשיקום האסיר למשרד הרווחה.

דוד אזולאי: אני מודה, כיושב-ראש ועדת הפנים באמת חשבתי שזה יכול להיות רעיון טוב ומוצלח להעביר את זה למשרד הרווחה.

דוד אזולאי: אבל העמקתי בנושא, בדקתי והגעתי למסקנה אחרת.

דוד אזולאי: באחד הדיונים אסיר לשעבר אמר לי: כל החיים שלי הייתי במשרד הרווחה, כשכבר יצאתי והשתקמתי זה היה כשהוציאו אותי ממשרד הרווחה.

דוד אזולאי: מה שאתם רוצים עכשיו זה להחזיר אותי חזרה למשרד הרווחה ואז הסיכויים שלי להשתקם אפסיים.

דוד אזולאי: לכן החלטתי שאני לא מקדם את העניין הזה.

דוד אזולאי: מה מתברר?

דוד אזולאי: שהרשות לשיקום האסיר עומדת על תקציב של 15 מיליון כבר למעלה מחמש שנים.

דוד אזולאי: כלומר, לא מוסיפים שום תקציב.

דוד אזולאי: אתה מכיר את השיטה הזאת - כשרוצים לעשות שינוי, קודם כול מייבשים אותם.

דוד אזולאי: אתה מכיר את זה?

דוד אזולאי: מייבשים אותם, אחר כך אומרים "רפורמה", אחר כך אומרים "שינויים".

דוד אזולאי: ככה לאט-לאט הגוף הזה הולך ודועך, ואז אומרים: אין ברירה, רק תצילו אותנו.

דוד אזולאי: זה מזכיר לנו את שירותי הכבאות.

דוד אזולאי: אדוני ליווה את זה, מכיר את הסיפור הזה.

דוד אזולאי: במשך שנים ניסו לייבש את שירותי הכבאות עד שקרה אסון, וכשקרה אסון מצאו כסף, יש אפשרות והזרימו מיליונים בלי רפורמה ובלי שום דבר, כי קרה אסון.

דוד אזולאי: אני מאוד מקווה שזאת לא הגישה.

דוד אזולאי: אני חושב שאסור לייבש את הרשות לשיקום האסיר.

דוד אזולאי: אדוני היושב ראש, אני יודע שאתה יכול ומסוגל, ועשית כחוכמתך בעניין הזה, למצוא את הדרך להעביר תקציבים על מנת שהרשות לשיקום האסיר תפעל לפחות כפי שהיתה.

דוד אזולאי: לא יעלה על הדעת שבמשך למעלה מחמש שנים הרשות עובדת עם תקציב של 15 מיליון שקלים - - -

קריאה: 12 שנים, 14 מיליון.

דוד אזולאי: טוב, סליחה.

דוד אזולאי: לא יעלה על הדעת שכל מוסד מכובד דואגים שיגדילו את התקציבים שלו ופה אנחנו נשארים.

דוד אזולאי: אני יודע כבר מה הטענות - יטענו שהרשות לא מתנהלת כמו שצריך, יש הפקרות בכוח אדם ועוד כהנה וכהנה דברים.

דוד אזולאי: אין לי בעיה עם זה; תבדקו, תגיעו למסקנות, מי שצריך להסיק את המסקנות שיסיק, אבל להעניש מערכת שלמה בגלל הדברים האלה – אסור לתת למצב הזה להימשך.

משה גפני: תודה.

משה גפני: הרשות לשיקום האסיר, בבקשה.

אבי דיאמנט: אני מפקח ארצי של הרשות לשיקום האסיר.

משה גפני: מי המנכ"ל?

אבי דיאמנט: אין מנכ"ל.

קריאה: המנכ"ל נאלץ להתפטר.

אבי דיאמנט: זה אחד הדברים שאני רוצה להגיד.

משה גפני: אז מי מנהל את הרשות לשיקום האסיר?

אבי דיאמנט: אין מי שמנהל.

אבי דיאמנט: אין לנו מנכ"ל, אין ממלא מקום כרגע.

אבי דיאמנט: עומד להתמנות ממלא מקום, בינתיים אין.

אבי דיאמנט: כרגע המנכ"ל, כמחאה על זה שהוא נלחם כדי להעלות את התקציב של הרשות, לקבל את מה שמגיע לנו - במשך שנים בסיס התקציב לא השתנה - הגיש את התפטרותו.

משה גפני: מתי הוא הגיש את התפטרותו?

אבי דיאמנט: היא נכנסה לתוקף ביום ראשון.

דוד אזולאי: זה במסגרת מה שאמרתי לך קודם – רפורמה, שינויים - אז קודם כול דואגים שלא יהיה מנכ"ל, לא יהיה מי שינהל.

משה גפני: משרד הרווחה אחראי על העניין הזה.

רחל שרביט: שר הרווחה אחראי.

רחל שרביט: המנכ"ל זימן אליו מספר מועמדים מתוך רש"א על מנת למנות ממלא מקום עד להתבהרות העניין.

משה גפני: אבל הוא התפטר בגלל שאין תקציב.

רחל שרביט: זה מה שהוא אמר.

משה גפני: קודם כול תגידו אתם.

משה גפני: מה המצב מבחינתכם?

רחל שרביט: לפני שנתיים, בעקבות העובדה שהתקציב לא גדל - הוא עומד על 14 מיליון בבסיס התקציב ומספר שנים לא גדל התקציב – רש"א הגיעה להסכם - - -

יצחק וקנין: משנת 2000 הוא לא גדל בשקל אחד.

יצחק וקנין: הייתי סגן שר העבודה והרווחה, ממונה על הרשות לשיקום האסיר.

יצחק וקנין: מאז זה אותו מצב.

רחל שרביט: לפני שנתיים נבחן המצב – כל התפקוד של רש"א, הדגשים שלה מבחינה מקצועית, והגיעו להסכם משותף - מנכ"ל רש"א חתם עליו, משרד האוצר ומשרד הרווחה – לביצוע רפורמה.

רחל שרביט: רפורמה היא לא מילה מגונה, משום שהיה צריך לעשת שינוי באופן העבודה של רש"א.

רחל שרביט: ההסכם יצא לדרך כשהתפיסה היתה שבכפוף לשינוי בחקיקה יקרו מספר דברים, שהם הם הרפורמה שעליה מדברים.

רחל שרביט: דבר ראשון, רש"א תחדל מלהיות רשות נפרדת והיא תיכנס לתוך משרד הרווחה כשירות עצמאי, שהוא סוברני, פועל על –פי חוק ויש לו תקציב משלו, בדיוק כפי שפועלת מרשות חסות הנוער, ששום דבר לא נפגם בעצמאותה, שזה אחד החששות.

רחל שרביט: דבר שני, שינוי בדגש.

רחל שרביט: אם רש"א, את עיקר תקציבה - - -

משה גפני: אמרת סעיף אחד מאוד ברור.

משה גפני: תסבירי מה זה משנה מבחינתכם.

רחל שרביט: כל הסעיפים יחד מצטרפים לרפורמה אחת.

משה גפני: אז תסבירי סעיף-סעיף.

משה גפני: מה ההבדל אם זו רשות שפועלת מתוך המשרד באופן עצמאי או שזאת רשות עצמאית?

רחל שרביט: רמת הפיקוח עליה היא הרבה יותר גדולה.

משה גפני: אתם רוצים יותר פיקוח של המשרד, זה ההבדל.

רחל שרביט: כן.

רחל שרביט: גם היציאה למכרזים היתה אחרת.

רחל שרביט: דבר שני, כל הנושא המקצועי.

רחל שרביט: אם מדברים על כך שעכשיו רש"א תתנהל באמצעות עובדים ברשויות המקומיות, הם יעבדו בתוך שירותי הרווחה עם קשר ישיר יותר לשירותי הרווחה.

רחל שרביט: אנחנו יודעים שחלק גדול מהאסירים יש להם ניסיון של התמכרויות, יש בעיות עם ילדים, עם מתבגרים, בעיות משפחה.

רחל שרביט: כל אלה הם שירותים שניתנים בתוך מסגרת שירותי הרווחה.

רחל שרביט: הראייה תהיה הרבה יותר מערכתית, ההתערבות תהיה בתוך המשפחה, הקשר בין השירותים יהיה הרבה יותר גדול.

רחל כרמל קפלן: זה מה שקורה היום בפועל.

רחל שרביט: בפועל זה לא קורה כך, משום שהרבה רשויות אומרות: זה לא שלי, זו הרשות לשיקום האסיר.

רחל שרביט: אני פונה בענייני אסירים ורשויות אומרות: לא שלי, אני לא מטפל, זה שיקום האסיר.

רחל שרביט: לעומת זאת, כשזה יהיה משרד הרווחה לרשויות יש הרבה יותר אחריות וכשהאסירים הם שלהן הם ידאגו לשילוב, לשיקום.

רחל שרביט: הרפורמה תכלול במקום הפרטה הלאמה – כלומר, אותם עובדים שיביעו רצון להפוך לעובדי מדינה ייקלטו במשרד הרווחה ויימצא להם תפקיד.

רחל שרביט: אנחנו כבר יודעים על 90 עובדים, מתוך כ-100 ומשהו עובדי רש"א, שכבר נמצאו להם דרכים לקליטה.

רחל שרביט: דבר נוסף, תהיה פרישה של עובדי רש"א ברשויות מרכזיות, כי נעשה את זה בהדרגה.

רחל שרביט: יושם דגש על שילוב בתעסוקה.

רחל שרביט: נבנה מתווה של ריבוי מפקחים, מעבר למה שיש היום לרש"א.

רחל שרביט: המתווה נמצא בפני כולם, כך שאפשר להשיג עליו.

רחל שרביט: יהיו יותר מפקחים ממה שיש היום, גם ברמה מחוזית וגם ברמה ארצית.

רחל שרביט: יהיו עובדי תעסוקה, משום שברור לנו מה נושא התעסוקה עושה לשיקום של אסירים משוחררים.

רחל שרביט: אושרו עובדי תעסוקה בכל המחוזות על מנת שתהיה אינטנסיביות של חיפוש מקומות עבודה וראייה של כל נושא התעסוקה.

דוד אזולאי: ואת כל זה אי-אפשר לעשות במסגרת הרשות?

רחל שרביט: לא באותה מידה שאפשר לעשות כשאנחנו מדברים על כניסה לתוך משרד, עם שימוש בכל המשאבים שיש למשרד ועם אפשרות להסטה במידה שיש תקציבים לא מנוצלים.

רחל שרביט: זו, פחות או יותר, הרפורמה.

רחל שרביט: מה שקרה הוא שהליך החקיקה מתעכב, אחד תלוי בשני ולא ניתן להתקדם.

רחל שרביט: תקציב רש"א הבסיסי הוא אולי 14 מיליון, אבל כל אנשי רש"א רואים את המאבקים שלנו להעביר להם תקציבים.

רחל שרביט: ב-2010 העברנו שישה מיליון, ב-2011 העברנו ארבעה מיליון - - -

יצחק וקנין: הם לא העבירו כלום.

רחל שרביט: מה זה לא העברנו?

יצחק וקנין: את לא העברת כלום.

יצחק וקנין: מי שמעביר את הכסף זה אנחנו, כל שנה עוד שלושה מיליון, עוד ארבעה ועוד חמישה מיליון.

יצחק וקנין: אתם לא עשיתם כלום, אל תיקחי את זה לעצמך.

יצחק וקנין: אם זה היה תלוי בכם הם היו מתים מזמן.

רחל שרביט: אוקיי, אז הועברו על-ידי ועדת הכספים, על-ידי האוצר, על-ידי משרד הרווחה.

יצחק וקנין: כן, זה נכון.

רחל שרביט: סליחה, תיקון טעות.

משה גפני: אוקיי.

משה גפני: יש עוד דברים מהותיים?

דוד אזולאי: אני רוצה להוסיף שתי הערות, אם אפשר.

דוד אזולאי: הערה ראשונה, שר הרווחה ביקש להעביר את הזכות הזאת למשרד לביטחון פנים.

דוד אזולאי: התפטרותו של המנכ"ל היא לא דבר חדש.

דוד אזולאי: הוא הודיע כבר לפני חודש, ורק עכשיו מתחילים להתארגן כדי למצוא מישהו שיחליף אותו.

דוד אזולאי: זו דרך התנהלות, שפשוט נדע איפה אנחנו נמצאים.

משה גפני: זה חוזר על עצמו.

משה גפני: זאת אומרת, לא שמעתי ממך, אבל את הנאום שלך שמעתי כבר לפני שנתיים.

רחל שרביט: נכון.

משה גפני: מה קרה בינתיים?

משה גפני: אגיד לך מה אמר חבר הכנסת אזולאי קודם.

משה גפני: המילה המגונה "רפורמה" מול תקציבים נשמעת הרבה מאוד פעמים.

משה גפני: זה נראה כאילו בורחים מאחריות.

משה גפני: אני לא יודע אם זה אתם, אני חושב שאנשי משרד האוצר בורחים מאחריות, ואומרים: קודם נעשה רפורמה.

משה גפני: למה לא נעשתה רפורמה?

משה גפני: למה חיכו?

משה גפני: אני זוכר את זה, אני לא זוכר מתי בדיוק, אבל ודאי כבר שנתיים.

משה גפני: היה פה דיון, גם היו אצלי, גם אז המנכ"ל התפטר והוא חזר בו.

משה גפני: אז דיברתי עם המנכ"ל שלכם, נחום איצקוביץ'.

משה גפני: הוא אמר לי את הנאום שלך והשתכנעתי, אבל בכל יום שעובר אני משתכנע פחות.

משה גפני: לא בגלל שהדברים לא מדויקים אלא בגלל רצינות הכוונות, אלא אם כן הממשלה לא שולטת.

משה גפני: למה נכנעו לתכתיבים שלנו והעבירו כסף?

משה גפני: הרי אם זה באמת קריטי אז היה צריך לגמור את העניין מיד.

משה גפני: עמדו בלחצים שלנו והעבירו כסף.

רחל שרביט: העבירו כסף לכיסוי גירעונות, העבירו כסף על מנת שלא תהיה קריסה.

רחל שרביט: העברת מלוא הסכום תלויה במימוש החלקים האחרים שעליהם חתומים.

רחל שרביט: יש הסכם חתום, צריך לכבד אותו ולבצע אותו במלואו.

משה גפני: תודה.

משה גפני: מר דיאמנט, מפקח ארצי, בבקשה.

משה גפני: מה אכפת לך להיות משרד הרווחה?

משה גפני: תהיה עובד מדינה, תקבל דמי הבראה.

משה גפני: יש כאן כמה דברים.

משה גפני: קודם כול, ההחלטה היא לא בידינו, ומי שנפגע זה האוכלוסייה של האסירים ובני משפחותיהם, שרובם הם אנשים שהיו קורבנות והפכו להיות פוגעים.

משה גפני: האגוז הקשה של הפשיעה נמצא בבתי הכלא.

משה גפני: מדברים על הכישלון של הרשות לשיקום האסיר.

משה גפני: יש כאן מחקרים של פרופ' וייסברוד, שהוא חתן פרס מקביל לפרס נובל שהוא קיבל בנושא קרימינולוגיה, פרופ' מנחם אמיר, פרופ' אפרת שוהם, הסנגוריה הציבורית, הפורום הפלילי של לשכת עורכי הדין, הוועדה לאיכות השלטון, שופטים שכתבו – כולם רואים את החשיבות של הרשות לשיקום האסיר ואת האפקטיביות של הפעולה.

משה גפני: משנת 2002 אנחנו מתנהלים בתקציב בסיסי של 14 מיליון שקלים.

משה גפני: משרד האוצר הכיר בשנה אחת, 2011, ונתן לנו 850,000 שקל שיפוי.

משה גפני: אם היו נותנים לנו שיפוי אחורנית לכל בסיס התקציב זה היה כבר מגיע לשבעה מיליון שקלים, ואנחנו לא קיבלנו את זה.

משה גפני: ברור שעם תקציב כזה, של 14 מיליון שקלים, כשמיבשים אותנו במשך כל כך הרבה שנים אנחנו יכולים לעשות פחות.

משה גפני: מה שאנחנו עושים זה מדגמים.

משה גפני: המדגמים האלה לוו במחקרים, והמחקרים הוכיחו הצלחה גדולה במניעת חזרה לפשיעה.

משה גפני: עובדה שאנשים שעברו טיפול השתקמו, ויש על זה הוכחות.

משה גפני: יש מספיק מחקרים, המחקרים נמצאים אצלי, אני יכול להביא את המחקרים האלה.

משה גפני: אלה דברים שפורסמו ויודעים אותם.

משה גפני: נשלחו המון מכתבים מאגודת הקרימינולוגים, משופטים גם למשרד האוצר וגם למשרד הרווחה, שמכירים בחשיבות של הרשות לשיקום האסיר עם כל הפעילות שהיא עושה.

משה גפני: יש חוק יסוד: כבוד האדם.

משה גפני: אסירים נכנסים לכלא, מרצים את עונשים וממשיכים להיענש.

משה גפני: כתוצאה מכך שאין לנו את המשאבים ממשיכים להעניש אותם מבחינה זו שאם הם גרים ביישובים שבהם אין להם היום מענה שיקומי בגלל שלרשות לשיקום האסיר אין תקציב, נוצר מצב שיש אפליה - האנשים האלה, הפרקליטות מתנגדת לשחרורם בגלל שאין תכנית שיקום לגביהם ורק אם יש להם כסף הם הולכים לגורם פרטי.

משה גפני: כאן שוב נגרמת עוולה מבחינת שוויון ההזדמנויות, ונוצר אי-שוויון משווע.

משה גפני: הרבה אנשים יושבים בכלא כי אין אפשרות לשקם אותם, כי אין משאבים כדי להכין את התכניות.

משה גפני: הרבה רשויות מוכנות להכין תכניות שיקום אסיר אבל הן רוצות מאתנו משאבים ואין לנו אפשרות לממן את זה.

משה גפני: זאת המציאות.

משה גפני: אם אנחנו לא נותנים 50% מעלות של רכז הם לא מוכנים, והעלויות הן הרבה יותר נמוכות מאשר להחזיק אסיר בכלא.

יצחק וקנין: זה ודאי.

יצחק וקנין: כולנו מכירים ויודעים מה העלות של החזקת אסיר, כמה המדינה משלמת.

אבי דיאמנט: אני רוצה להגיד עוד משהו לגבי השיקום התורני.

אבי דיאמנט: הכפישו אותנו ואמרו לנו שיש כאן אינטרסים.

אבי דיאמנט: השיקום התורני, סך הכול העלות שלו לרשות לשיקום האסיר זה 700,000 שקל.

אבי דיאמנט: זה שלושה עובדים והוסטל אחד.

אבי דיאמנט: יש 1,000 אסירים בשיקום תורני, שנמצאים באגפים תורניים.

אבי דיאמנט: לאוכלוסייה הזאת אין לנו מענה.

אבי דיאמנט: אני רוצה להגיד משהו גם מהיהדות.

אבי דיאמנט: אם אני לוקח את הלכות התשובה של הרמב"ם ואם אני לוקח את התורה בנושא חזרה בתשובה - הבסיס של היהדות מדבר על העניין של לתת הזדמנת נוספת.

אבי דיאמנט: לא עושים את זה.

אבי דיאמנט: למה האוכלוסייה צריכה להיענש?

אבי דיאמנט: אני לא מדבר על השאלה אם נעבור למשרד הרווחה או לא נעבור.

אבי דיאמנט: צריך היה לתת לנו את המשאבים כדי שנוכל לשקם.

אבי דיאמנט: מה שקורה זה שמענישים את האוכלוסייה.

אבי דיאמנט: שיגמרו את הנושא של הרפורמה או לא רפורמה מבחינה פוליטית, אבל שיאפשרו לאוכלוסייה לקבל את המשאבים כדי שהיא תוכל להשתקם.

אבי דיאמנט: מה שקורה זה שאין חזרה בתשובה ואין שום דבר.

יצחק וקנין: הדברים ברורים, רק אני רוצה למקד את העניין על מנת שנוכל להפיק תועלת מהדיון הזה ולא נסיים אותו ונתפזר.

יצחק וקנין: אני חייב לציין עובדה שציינה גם רחל שרביט ממשרד הרווחה - צריך לומר את האמת על השולחן.

יצחק וקנין: בישיבה עם מנכ"ל הרשות, מנכ"ל הרשות נתן אישור ללכת לרפורמה הזאת.

יצחק וקנין: זאת אומרת, הוא חתם על הסכם.

רחל שרביט: הוא חזר בו.

יצחק וקנין: רק מה, הוא דיבר ברשות משהו, כשהגיע למשרד הרווחה דיבר משהו, ואז נוצר הפלונטר.

יצחק וקנין: אני רוצה לומר לכם את הדברים באחריות, אני לא מטאטא מתחת לשולחן כלום.

יצחק וקנין: בסדר, הוא חזר בו, אבל הוא חתם על הסכם.

מאיר שטרית: אדוני, ככל שהתקדמו הדיונים המנכ"ל ראה את הכוונות.

מאיר שטרית: בהתחלה הם דיברו על כך שיעבירו את כל העובדים.

מאיר שטרית: הגברת רחל שרביט אמרה 90 עובדים.

מאיר שטרית: זה לא נכון, יש הוסטלים שעובדים שם 60–70 אנשים.

מאיר שטרית: הם לא מוכנים לקלוט אותם, מה מספרים פה סיפורים?

מאיר שטרית: אני נציג העובדים המדריכים, הם לא מוכנים לקלוט מדריך אחד כעובד מדינה.

מאיר שטרית: הם רוצים להפריט את כל ההוסטלים והם יהיו המפקחים.

מאיר שטרית: העובדים מתנגדים לזה בצורה חד-משמעית.

רחל שרביט: גם רש"א לא מוכנה להעסיק מעבר לחמש שנים.

מאיר שטרית: יש מדריכים שעובדים 14 שנה, גברת שרביט.

מאיר שטרית: מה תעשי אתם?

יצחק וקנין: סליחה, מרגע זה אתה מדבר רק כשאתה מדבר רשות דיבור.

יצחק וקנין: לא סתם מיקדתי את העניין בכך שההתנהלות לא היה מסודרת, גם מבחינת המנכ"ל שחתם על ההסכם.

יצחק וקנין: אני יכול להגיד שבשיחות שהיו לי עם השר כחלון בחודש האחרון הוא בעצמו מתנער לגמרי.

יצחק וקנין: הוא אמר: אני זורק את כל הרשות, בגלל שאין לו פתרון.

יצחק וקנין: מצד אחד יש לו את הרפורמה שעומדת בפתח, כשפה מבטיחים לו איזשהו תקציב, ומצד שני הרשות לא מוכנה ללכת לרפורמה המוצעת.

יצחק וקנין: יכול להיות שבצדק.

יצחק וקנין: לא הייתי מתנה את התקצוב של הרשות לשיקום האסיר ברפורמה.

יצחק וקנין: אם המשרד הייעודי חושב שהפעולות שאתם עושים ביום-יום הן חשובות - ולדעתי הן חשובות מאוד, כמי שבזמנו טיפל בנושא הזה - לא יעלה על הדעת שבמשך יותר מעשר שנים לא יתווסף שקל אחד למשרד, נוסף רק בחסדים שלנו.

יצחק וקנין: כל שנה הייתי דואג לבוא לוועדת הכספים - גם אני, גם דוד אזולאי, גם ליצמן, גם משה גפני - ומבקשים תוספת של עוד שלושה מיליון, עוד ארבעה מיליון.

יצחק וקנין: כיבינו שריפות, אבל זה לא יכול להמשיך בצורה כזאת, מישהו במשרד הרווחה צריך להבין את זה.

יצחק וקנין: אם הפעילות שהם עושים כל כך חשובה, צריך לדאוג לדבר הזה.

יצחק וקנין: איך הדבר יתבצע לגבי הרפורמה שמוצעת בסופו של יום?

יצחק וקנין: זה כבר עניין של דין ודברים בחקיקה שמונחת בוועדת הפנים, שלא מקודמת מסיבות שעובדי הרשות לא מוכנים ללכת לרפורמה הזאת.

יצחק וקנין: מצד שני, צריך למצוא פתרון, אי-אפשר להשאיר את זה שיד אחת מושכת ימינה ויד שניה שמאלה, והמערכת נאנקת.

יצחק וקנין: בסופו של יום מי שסובל זה ציבור גדול של אסירים ומשפחות שלמות, שאנחנו יכולים לשקם אותם בפחות כסף מאשר עלות של החזקת אסיר.

אברהם מיכאלי: כולל אלה שנקראים כביכול "סרבני הודאה".

אברהם מיכאלי: זו קבוצה לא קטנה שיושבת שם והרשות לשיקום האסיר לא יכולה להגיע אליהם.

אברהם מיכאלי: ממש מונעים מהם מלהגיע אליהם, ויש חוות דעת שגם אותם אפשר לשקם.

יצחק וקנין: כן.

יצחק וקנין: בבקשה, אדוני.

יוסי וילנר: העובדה שלא נמצא כאן המנכ"ל של הרשות לשיקום האסיר, זו סיטואציה שאנחנו באים לכאן כשבת הדל, גם מבחינתנו כעובדים וגם כמייצגים של האוכלוסייה שבה אנחנו מטפלים.

יוסי וילנר: זו הסיטואציה העכשווית, בלי להיכנס לשאלה האם יעבור החוק או לא יעבור החוק.

יוסי וילנר: מי אנחנו בכלל שנשפיע לכאן או לכאן?

יוסי וילנר: יש כאן מחוקק, יש ועדות, הם יקבלו את ההחלטות ואנחנו, כעובדים, נצטרך לחיות עם ההחלטות האלה.

יוסי וילנר: אבל אני מדבר על דבר אחר - מבחינה כספית אנחנו חדלים לתפקד.

יוסי וילנר: ההתחייבויות של הרשות לשיקום האסיר מגיעות כמעט לשבעה מיליון שקלים.

יוסי וילנר: הצרכים שלנו עד סוף השנה הם לפחות עוד חמישה מיליון, עם כל התוספות שקיבלנו - ואנחנו מודים לכל אחד ואחד שמעביר לנו כספים, בין אם מהמשרד, בין אם זה מהאוצר או מוועדת הכספים.

יוסי וילנר: אנחנו מודים לכל אחד, אבל כרגע, עד לינואר, נהיה במצב שחסרים לנו 12 מיליון שקלים.

דוד אזולאי: האם סגרתם אגפים מסוימים?

יוסי וילנר: לא סגרנו.

יוסי וילנר: מה שקורה זה שאנחנו לא משלמים התחייבויות.

יוסי וילנר: זה הפתרון שאנחנו יכולים לעשות.

אבי דיאמנט: מספר רשויות מקומיות הפסיקו את הפעילות של שיקום האסיר.

יוסי וילנר: אנחנו לא משלמים התחייבויות שלנו מ-2011, אולי אפילו מ-2010, ודאי לא מ-2012.

יוסי וילנר: זה כסף שחייבים להחזיר אותו אי-פעם.

יוסי וילנר: אם אנחנו נמצאים באוברדרפט בבנק, מישהו צריך לשלם את הריבית הזאת.

יוסי וילנר: במצב הזה – אם לא בחודש הבא אז בחודש שאחרי זה – לא נוכל לשלם אפילו משכורות, לא נוכל לעשות כלום.

יצחק וקנין: יש דברים שאני חייב להגיד.

יצחק וקנין: השתתפתי במספר דיונים באוצר, יחד עם סגן שר האוצר ועם אנשי הרשות, עם המנכ"ל.

יצחק וקנין: בהתחייבות שלכם, דב, גם על-פי החקיקה, יש הבטחה ל-30 מיליון שקל לערך.

יצחק וקנין: זו הבטחה ששמעתי מספר פעמים.

יצחק וקנין: אז אני שואל שאלה פשוטה: כרגע יש תהליך שנמצא בוועדת הפנים, שכל עובדי הרשות יהיו עובדי משרד הרווחה, עובדי מדינה.

יצחק וקנין: כל עוד הדבר הזה לא מתבצע אתם חונקים את הרשות.

דוד אזולאי: מייבשים.

יצחק וקנין: מייבשים וגם חונקים – כל המילים שאפשר להגיד.

יצחק וקנין: אם אתם חושבים שאכן מגיעים 30 מיליון שקלים, למה אתם לא מזרימים אותם?

יצחק וקנין: למה לעשות להם את החיים כל כך קשים?

יצחק וקנין: אתה יודע, דב, 14 המיליון שאתה זורק, חבל שאתה זורק אותם – לפי השיטה שלך.

קריאה: בסוף הציבור נענש.

קריאה: זה לא שהעובדים של הרשות לא מקבלים כסף.

יצחק וקנין: כן.

יצחק וקנין: עלות אחזקת אסיר בבית-סוהר היום, אתה יודע יותר טוב ממני, היא קרוב ל-12,000–13,000 שקל.

יצחק וקנין: אני אומר מספרים מדויקים.

רחל כרמל קפלן: עלות לאסיר רגיל.

רחל כרמל קפלן: בואו נשאל כמה העלות לאסיר בשיקום.

יצחק וקנין: אסיר בשיקום עולה 1,500–3,000 שקל גג.

יצחק וקנין: לא משתלם לך?

רחל שרביט: כמה עולה אסיר בשיקום בכלא?

רחל שרביט: פי כמה וכמה מאסיר רגיל.

יצחק וקנין: דב, מה אתה יכול לבשר לנו?

דב בארי: אין פה שום ייבוש ושום חניקה.

דב בארי: הנושא הוא פשוט – לפני שנתיים משרד הרווחה פנה אלינו והציע שינוי מבני ברשות לשיקום האסיר.

דב בארי: על המתווה של השינוי המבני חתמו גם משרד הרווחה, גם מנכ"ל הרשות לשיקום האסיר וגם היושב-ראש, מתוך מטרה לעשות הליך טיפולי ושינוי מבנה, שלא אני יזמתי ואני לא המומחה לנושא הזה.

דב בארי: בשביל זה יש אנשי מקצוע, שיקום אסירים זה לא התחום שלי.

דב בארי: זו היתה היוזמה שבאה מתוך משרד הרווחה.

דב בארי: ליוזמה הזאת היו תנאים שניבנו בשיתוף עם הרשות לשיקום האסיר ובשיתוף עם משרד הרווחה כדי לקדם את היוזמה.

דב בארי: כל עוד הנושא הזה לא מתקדם – הכסף הזה הוא לא יש מאין.

דב בארי: חברי ועדת הכספים יודעים טוב מאוד מה המשמעות.

יצחק וקנין: אבל אני ואתה מבינים שעם 14 מיליון מלפני עשר שנים ועד היום זה נועד לגסיסה לאט-לאט, מוות קליני.

יצחק וקנין: זה אפילו לא מוות קליני.

דב בארי: השנה הזאת תקציב הרשות לשיקום האסיר עומד על 17.5 מיליון שקלים.

יצחק וקנין: זה בתוספות שאנחנו נותנים, לא בבסיס התקציב.

יצחק וקנין: דב, אני ואתה מבינים בזה טוב.

דב בארי: בסדר, אבל התוספות הן תוספות שנועדו לאפשר - - -

אבי דיאמנט: רק כדי שיהיו משכורות.

רחל כרמל קפלן: אבל אי-אפשר לחיות ככה - - - זה לא עובד ככה.

יצחק וקנין: רבותי, בואו לא נדבר יחד כי אנחנו אמורים לסיים את הדיון.

יצחק וקנין: אני רוצה שנצא מפה בהחלטה תכליתית בעניין הזה.

דב בארי: השנה התקציב הזה ניתן לא על דעת ועדת הכספים אלא על דעת משרד האוצר, כדי לנסות לאפשר את המשך קיומה של הרשות לשיקום האסיר תוך כדי תהליך.

דב בארי: התהליך מבחינתנו עוד לא הסתיים.

דב בארי: מושב הקיץ עוד לא הסתיים, יש לנו עדיין ישיבות עם יושב-ראש ועדת הפנים, חבר הכנסת אמנון כהן.

דב בארי: אנחנו מנסים לקיים את זה, לא אמרנו נואש.

דב בארי: יכול להיות שיש פה גורמים שאמרו נואש, אנחנו עוד לא.

דב בארי: אנחנו מאמינים בתהליך הזה כי באו אלינו אנשי המקצוע ואמרו שיש פה מה לעשות.

דב בארי: אנחנו רוצים שהתהליך הזה יסתיים.

יצחק וקנין: בבקשה, אדוני.

מאיר אסרף: הנושא של הדיון הוא לא האם הרשות תיסגר או לא תיסגר, תעבור למשרד הרווחה או לא, אלא על עצם העובדה שיש התניה של תקצוב ברפורמה.

מאיר אסרף: זה נוהג שהוא נוהג פסול, מבקר המדינה הוציא דוח מפורט מאוד על הנושא הזה, ובו תוקפים את משרד האוצר על הנושא הזה בדיוק, על העובדה שהמשרד שאמון על תקצוב לא מבצע את תפקידו ולא מעביר כספים, ומעניש את הציבור בכך שהוא לא מעביר תקציבים.

מאיר אסרף: עובדי רש"א לא נענשים מזה שאין תקציבים, מי שנענש זה הציבור, הציבור שהעובדים צריכים לתת לו שירות.

מאיר אסרף: כרגע ברשות לשיקום האסיר אין כסף.

מאיר אסרף: אין כסף כי התקציב של הרשות לשיקום האסיר תוכנן על בסיס כפול מהתקציב שהוקצה לו במסגרת חוק התקציב.

מאיר אסרף: העובדה שהרשות לשיקום האסיר היא גוף שנותן שירות לציבור יוצרת קשר ישיר בין ייבוש הרשות לבין הכספים שהציבור זכאי להם.

מאיר אסרף: זה לא כסף של האוצר, האוצר אמון על שמירה על הכסף ואמון על הקצאה שלו בצורה נכונה.

מאיר אסרף: אם יש עכשיו רפורמה בשלבים – ודרך אגב, אותם שלבים מתארכים בגלל שלא היתה הידברות מוקדמת והגישו את החוק במסגרת חוק ההסדרים.

מאיר אסרף: אם היתה מוקמת ועדה אני מאמין שהיינו כבר אחרי הרפורמה.

מאיר אסרף: לעובדים אין התנגדות עקרונית לרפורמה, וגם אין להם מה לומר על הנושא הזה.

מאיר אסרף: העובדים תומכים בכל דבר שיועיל לאסיר, המטופלים שלהם.

מאיר אסרף: אין כל קשר בין הייבוש התקציבי לבין התוצאה שמייחל אליה משרד הרווחה.

מאיר אסרף: עוד עובדה חשובה.

מאיר אסרף: שר הרווחה, משה כחלון, הוציא מכתב שבו הוא ביקש להסיר אחריותו מהרשות.

מאיר אסרף: העובדה שהשר מבקש להסיר אחריות מהרשות, המשמעות היא שכרגע הרשות נמצאת לכאורה במצב שבו אין מבוגר אחראי.

מאיר אסרף: גם אין מנכ"ל - - -

רחל שרביט: הוא ביקש אבל לא הסיר.

מאיר אסרף: הוא ביקש להסיר וביקש להעביר את האחריות למשרד האוצר.

רחל שרביט: צריך חוק.

מאיר אסרף: צריך חוק, נכון.

מאיר אסרף: גם אני אמרתי שצריך חוק.

מאיר אסרף: לדעתי, צריך להעביר את התקציבים שתוכננו, לא להתנות תקצוב של הציבור ברפורמה.

מאיר אסרף: אנחנו מוכנים להידברות, ובלבד שההדברות תהיה ללא תנאים מוקדמים – ללא תנאים מוקדמים של פיטורי עובדים; ללא תנאים מוקדמים שהמשמעות שלהם היא אי-העסקה של מדריכים שהם אסירים משוקמים.

מאיר אסרף: אני מבקש מהוועדה לפעול להעברת תקציבים נוספים להפעלת הרשות.

מאיר אסרף: זה לטובת הרשות.

משה גפני: תודה.

משה גפני: בבקשה, אדוני.

שי טייטלבום: אני מוועד עובדי הרשות, ואני רוצה להוסיף שתי נקודות על הדברים שאמר עורך הדין אסרף.

שי טייטלבום: אחת, במסגרת הסעיף שחתמו עליו האוצר, הרווחה ומנכ"ל הרשות יש סעיף שמאפשר לאוצר להעביר כספי ביניים - זה מוגדר לאור התקדמות החוק.

שי טייטלבום: התקדמות החוק אין פירושו סיום החוק.

שי טייטלבום: למיטב הבנתי, חבר הכנסת אמנון כהן דן בחוק, הוא מקדם אותו, יש סעיפים שדנים עליהם וזזים.

שי טייטלבום: לכן משרד האוצר ומשרד הרווחה בהסכמה הדדית, ורש"א בוודאי לא תתנגד, יכולים להעביר כסף כתקציב ביניים במסגרת ההסכם.

שי טייטלבום: זה נכון שיש סעיף כזה בהסכם?

דב בארי: יש.

שי טייטלבום: יש כזה סעיף בהסכם.

שי טייטלבום: אני מודה, אני דואג גם למשכורת שלי אבל בהחלט גם לאסירים המשוחררים.

שי טייטלבום: לאור המצב, שהרשות הולכת לקראת קריסה, אני מבקש שינצלו את הסעיף שמאפשר לאוצר להעביר תקציב לרשות, שתוכל לשרוד עד שיוחלט בדרג הפוליטי האם היא עוברת לרווחה או לא עוברת לרווחה.

שי טייטלבום: הרי זו לא החלטה של ועד העובדים, זו החלטה של ועדת הפנים של הכנסת.

שי טייטלבום: זה דבר אחד.

שי טייטלבום: הדבר השני שרציתי להעיר זה שדיברו על נושא הלאמה, אבל בד בבד כבר פורסם גם מכרז, שנעצר רק בגלל שיש בקשה לבג"ץ לעצור אותו.

שי טייטלבום: כמו בית-הסוהר הפרטי בשעתו של שירות בתי הסוהר, יש בג"ץ עולה ותלוי.

שי טייטלבום: נדמה לי שבספטמבר יש דיון בנושא.

שי טייטלבום: אבל משרד הרווחה הולך להפריט את ההוסטלים.

שי טייטלבום: זו מגמתו, גם האוצר אומר את זה.

שי טייטלבום: זה לא סודי, זה לא משהו שלא נדון בכל המקומות.

שי טייטלבום: גם את זה צריך לקחת בחשבון, שמדברים מצד אחד על הלאמה ומצד שני מדברים גם על הפרטה של שירותים מסוימים בתוך רש"א.

משה גפני: תודה.

משה גפני: בבקשה, גברתי.

רחל כרמל קפלן: גם אני מוועד העובדים.

רחל כרמל קפלן: אני שומעת כל הזמן שמתארים את התפקוד שלנו ואומרים שיש לנו גירעונות.

רחל כרמל קפלן: ממה נובע המצב של רש"א?

רחל כרמל קפלן: כמו שאמרו כאן, התקציב לא גדל 12 שנים.

רחל כרמל קפלן: בשנת 2001 התקבל חוק ועדת השחרורים על-ידי משרד המשפטים, שבחן את האפשרויות של גופים לתת מענים לאסירים משוחררים.

רחל כרמל קפלן: רש"א נמצאה כמתאימה ויש לה מעמד בכורה בחוק.

רחל כרמל קפלן: זה אומר שרש"א, לא רק שהיא מתפקדת אלא היא מתפקדת היטב.

רחל כרמל קפלן: אני לא מכירה הרבה גופים שקיבלו על עצמם משימה כזאת, שתכליתה היא לראות כל אסיר ולבנות תוכנית לשיקומו, שלא מקבלת תקציב על זה.

רחל כרמל קפלן: במקום זה אומרים לנו: יש לכם גירעונות.

רחל כרמל קפלן: הגירעונות נובעים מזה שלא קיבלנו כסף.

רחל כרמל קפלן: לא שמעתי כאן, כשרחל תיארה את הפתרונות של משרד הרווחה, שיהיה בכל יישוב עובד של רש"א, בדיוק כמו שיש היום.

רחל כרמל קפלן: העובדים שלנו נמצאים ברווחה, הם עובדים יחד עם מחלקת הרווחה, חלקם הם עובדים של העירייה בתוך הרווחה.

רחל כרמל קפלן: המגמה של כולם, אני מאמינה, וגם של הרשות, שיהיה עובד בכל גוף שאפשר להכניס מבחינת מספר אסירים.

משה גפני: אתם מסכימים שהעובדים יעברו להיות עובדי משרד הרווחה?

רחל כרמל קפלן: תלוי במה.

דוד אזולאי: אמר כאן העורך דין שאין להם בעיה, רק שיישבו אתם בהידברות בוועדה משותפת כדי לבדוק את הנושא.

דוד אזולאי: הוא אמר את זה.

רחל כרמל קפלן: במהלך המגעים שמענו כל מיני השערות על פיטורים, על מבוגרים שילכו הביתה, על עובדים סוציאליים שילכו הביתה.

רחל כרמל קפלן: ברשות עובדים אנשים מכל מיני מקצועות, ואני חושבת שהחשוב מכל - אומרים שבמקום שבעל תשובה עומד – אלה אסירים ששוקמו, ואותם לא ירצו להעסיק אחר כך.

רחל שרביט: למה לא?

רחל כרמל קפלן: מה אמרו על המדריכים?

רחל כרמל קפלן: שהם ילכו הביתה.

רחל שרביט: לתוך המדינה, יקבלו גם - - -

מאיר אסרף: חוק שירות המדינה (מינויים) מאפשר רק בהינתן אישור של נציב שירות המדינה קליטה של אדם שיש לו עבר פלילי.

רחל שרביט: בסדר, אבל קולטים ויקלטו.

מאיר אסרף: זה לא מה ששמענו בוועדה.

רחל שרביט: אז יש התחייבות, אני אומרת את זה לפרוטוקול.

רחל שרביט: גם לגבי הפיטורים - - -

רחל כרמל קפלן: נאמר בוועדת הפנים בצורה כי גלויה שהמטרה היא לא הלאמת רש"א אלא הפרטתה מיד לאחר מכן.

רחל כרמל קפלן: זה מאוד עצוב שהמטרה היא לא לדאוג לשיקום האסיר אלא להפריט.

רחל שרביט: מי אמר שזאת המטרה?

רחל כרמל קפלן: תפשפשי בפרוטוקול, תראי את זה.

רחל שרביט: הייתי בכל הישיבות - - -

מאיר שטרית: בישיבת העדכון אצל חבר הכנסת אמנון כהן, כשעמדנו על רגלינו האחוריות והסכמנו ששישה הוסטלים יצאו להפרטה ושישה הוסטלים אתם תקלטו, אתם התנגדתם.

שי טייטלבום: זה לא הרווחה.

מאיר שטרית: האוצר התנגד.

שי טייטלבום: משרד הרווחה הסכים לעניין, משרד האוצר איננו מסכים לעניין.

רחל כרמל קפלן: על כל פנים, בעשור האחרון לא ניתנה לרשות הזדמנות אמיתית אחת לעבוד בתקציב ראוי.

רחל כרמל קפלן: זה תקציב של בית-ספר תיכון, לא של רשות ממלכתית.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: שוב, אני בהרגשה רעה מהדיון הזה.

מאיר שטרית: ההסתדרות מעולם לא הסכימה להפרטה של ההוסטלים, כמו שנאמר כאן.

משה גפני: יש לי הרגשה רעה עם הדיון הזה.

משה גפני: זה דבר נורא ואיום, המציאות שבה המדינה היתה צריכה לקבל החלטה, ואם אתם לא יכולים לקבל החלטה בעניין הזה תרימו ידיים; אם אתם יכולים לקבל החלטה תקבלו החלטה.

משה גפני: מה אתם סוחבים את העניין הזה ככה?

משה גפני: זה עינוי דין, זו פגיעה באסירים, זו פגיעה בעובדים, האוצר לא מעביר כסף והוא מבסוט.

משה גפני: בארי, אי-אפשר להמשיך במצב הזה.

משה גפני: אני מציע מה שהציע חבר הכנסת דוד אזולאי - שתקום ועדה משותפת למשרד האוצר, משרד הרווחה והרשות לשיקום האסיר ותגיע לפתרון בפרק זמן - - -

מאיר אסרף: והעובדים.

משה גפני: מה זה הרשות לשיקום האסיר?

מאיר שטרית: יש הנהלה, שהולכת עם מה שמציבים, ויש את נציגות העובדים שמייצגת את כלל העובדים.

משה גפני: בסדר, נציגות העובדים.

משה גפני: יהיה ממלא מקום, אתם יכולים להביא את ממלא המקום.

משה גפני: זה בסדר.

רחל כרמל קפלן: אנחנו מבקשים שגם נציג ועד העובדים יהיה.

משה גפני: בסדר, הבנתי.

משה גפני: חשבתי שיש רק עובדים עכשיו, אבל אם יש ממלא מקום אני מברך אתכם.

רחל שרביט: יהיה, יהיה.

רחל שרביט: מחר מראיינים.

משה גפני: יהיה ממלא מקום, אתם תמנו אותו, הוא יבוא יחד אתכם לישיבה של הוועדה המשותפת.

משה גפני: אבל העובדים צריכים להיות בעניין.

משה גפני: בינתיים האוצר צריך להעביר כסף.

דב בארי: בואו לא נשכח שכרגע מתנהלים דיונים על הנושא הזה בוועדת הפנים של הכנסת, אצל חבר הכנסת אמנון כהן.

דב בארי: היו דיונים בפורומים גדולים, היו גם דיונים בפורומים מצומצמים.

דב בארי: אני בטוח שכמו שאני ישבתי עם חבר הכנסת אמנון כהן, ישבו גם נציגי העובדים.

דב בארי: יש עוד ישיבה אתו במהלך השבוע הקרוב או בשבוע הבא.

דב בארי: אני מציע לנסות להגיע למיצוי תהליכים שם.

משה גפני: אנחנו נתאם עם אמנון כהן כדי שהם לא ייכנסו בין הוועדות.

משה גפני: זה המתווה שעליו אנחנו הולכים, אתם תצטרכו להעביר כסף.

משה גפני: נצטרך לקבוע איזה דד-ליין.

דוד אזולאי: תוך חודש ימים אנחנו יוצאים לפגרה, ואני לא רוצה שהעסק הזה יתגלגל עד אחרי הפגרה.

דוד אזולאי: אני מציע כרגע לאפשר הזרמת תקציב.

דוד אזולאי: שמענו פה דברים קשים, המערכת קורסת.

דוד אזולאי: שים לב להתנהלות - ידעו שהמנכ"ל מסיים את תפקידו, רק מחר יזמנו לריאיון ולך תדע מתי הוא יקבל את המינוי ויתחיל לעבוד.

משה גפני: אנחנו מבקשים לעשות את הוועדה המשותפת הזאת.

משה גפני: אדבר עם אמנון כהן כדי לתאם, שלא נעשה דברים בכפילות.

משה גפני: אני מבקש להעביר כסף, זה לא יכול להימשך בצורה הזאת.

משה גפני: המשמעת של אי-הזרמת כסף היא לייבש את הרשות.

משה גפני: המשמעות של ייבוש הרשות היא פגיעה בעובדים ופגיעה באסירים.

משה גפני: לכל הדעות הם עושים את מלאכתם נאמנה והם צריכים לעשות את זה.

משה גפני: המדינה סבורה – במקרה הזה, משרד הרווחה - שיש דברים שצריך לעשות בהם שינויים?

משה גפני: תעשו את השינויים.

משה גפני: אתם לא יכולים להסתובב עם השינויים האלה כבר כמה שנים ובינתיים לא להעביר כסף.

משה גפני: זה לא יכול להיות.

משה גפני: אני לא יכול לעבור על זה לסדר היום, הוועדה לא יכולה לעבור על סדר היום.

משה גפני: לא נעשה כפילות, נדבר גם עם אמנון כהן.

משה גפני: אני מאוד מבקש לקיים דיון דחוף על העניין הזה ולהעביר כסף.

משה גפני: אני מבקש להעביר כסף על מנת שהעובדים לא ייפגעו, שהפעילות לא תיפגע והאסירים לא ייפגעו.

משה גפני: אדבר עם אמנון כהן.

דוד אזולאי: אני מבקש להוסיף סעיף קטן: שיעדכנו את יושב-ראש הוועדה תוך שבועיים.

דוד אזולאי: תגביל בזמן, אדוני היושב-ראש.

אברהם מיכאלי: שבועיים זה הרבה.

משה גפני: כן, גם אם אין התקדמות.

משה גפני: בתוך חודש צריך לקבל, בתוך שבועיים לעדכן.

אבי דיאמנט: אנחנו מבקשים תאריך יעד להעברת הכספים, שזה יהיה לפני פגרת הכנסת.

משה גפני: אמרתי שאני מבקש בתוך חודש – זה לפני סיום המושב – ובתוך שבועיים לעדכן אותי איפה זה עומד.

משה גפני: תודה רבה, הישיבה נעולה.