ועדת הכלכלה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 898, 2012-06-27 09:05

יצחק וקנין: רבותי, בוקר טוב.

יצחק וקנין: בוקר טוב לכולם.

יצחק וקנין: אני פותח את ישיבת ועדת הכלכלה.

יצחק וקנין: אנחנו בתקנות הטיס (מכוני בדק), התשע"ב-2012.

יצחק וקנין: אתמול סיימנו, דילגנו על סעיף 32 ו-33 והתחלנו את סעיף 34.

יצחק וקנין: עד סעיף קטן (ד) אישרנו.

יצחק וקנין: עכשיו אנחנו בסעיף קטן (ה).

יצחק וקנין: אנחנו נמשיך ובהתאם לזמננו נחזור.

יצחק וקנין: אם יהיה זמן.

יצחק וקנין: מישהו רוצה להעיר משהו לפני שנתחיל את הדיון?

יצחק וקנין: אבישי, אתה יכול להתחיל.

אבישי פדהצור: תודה רבה, אדוני.

אבישי פדהצור: בוקר טוב.

אבישי פדהצור: אנחנו בתקנה 35 תקנת משנה (ה): "(ה) אדם המאשר השלמת פעולת בדק בפריט לאחר שבוצעה, ימלא, כחלק מתעודת אחזקה ושחרור, הצהרה כי פעולת הבדק הושלמה ויחתום עליה.

אבישי פדהצור: (ו) אדם השולל השלמת פעולת בדק בפריט לאחר שבוצעה, עקב אי- עמידתו בגיליון הנתונים של תכן הסוג, בהוראות כושר אווירי או בנתונים אחרים שעליהם מבוסס כושרו האווירי – (1) יכין רשימה של הליקויים שמצא, יאשרה בחתימת ידו, יעביר עותק מן הרשימה החתומה למי שמסר לו את הפריט, וישמור אותה במסמכי הפריט; (2) ימלא הצהרה כי פעולת הבדק בפריט לא הושלמה, יצרף אליה את רשימת הליקויים ויציין את התאריך שהועברה בו הודעה על רשימת הליקויים למי שמסר לו את הפריט כאמור.

אבישי פדהצור: (ז) מבלי לגרוע מהוראות תקנה 136(ג) לתקנות ההפעלה, ישמור בעל רישיון עותק מן התיעוד האמור ומן המידע התחזוקתי הנוגע לאותה פעולת בדק כמפורט לעיל, לתקופה של שנתיים מיום שניתנה תעודת אחזקה ושחרור לפריט שבוצעה בו פעולת הבדק.

אבישי פדהצור: (ח) חדל בעל רישיון מלפעול, יעביר את כל הרישומים שברשותו, הנוגעים לפריט של מפעיל אווירי, למפעיל האווירי הנוגע בדבר.

אבישי פדהצור: ".

יצחק וקנין: עד כאן.

יצחק וקנין: הסבר קטן.

אבישי פדהצור: ובכן, אנחנו בתהליך של ניהול רישומים ושמירתם במכון הבדק.

אבישי פדהצור: הגענו לשלב הקריטי של תעודת אחזקה ושחרור, המסמכים שנלווים אליה.

אבישי פדהצור: אם הפעולה הושלמה אז יש פה חובה שתהיה הכרה של מי שהשלים אותה – שוב, תעודת אחזקה ושחרור זה מה שאומר שפעולת הבדק הושלמה והפריט כשיר.

אבישי פדהצור: זאת חותמת כשרות וכשירות שלו.

אבישי פדהצור: מישהו צריך להיות חתום על זה, מי שביצע את העבודה.

אבישי פדהצור: אם שוללים את הכשירות האווירית, קרי, נפל פגם בפריט או בתהליך ההחזרה שלו לכשירות – גם את זה צריך לדת מי שמסר את הפריט וגם כאן יש הוראה מפורשת לעניין החובה לציין מה אירע, מדוע לא אושרה או מדוע לא חודשה תעודת אחזקה ושחרור.

אבישי פדהצור: חובה למסור אותה, כמובן, למי שמסר את הפריט, למען יידע שהפריט שלו איננו כשיר.

יצחק וקנין: רבותי, יש הערות?

איתי עצמון: אני מעיין כרגע בתקנה 136 לתקנות הטיב (הפעלת כלי טיס וכללי טיסה) שהפניתם אליה בתקנה הזו.

איתי עצמון: רציתי להבין מה היחס בין התקנה הזו לתקנה 35 המוצעת.

איתי עצמון: תקנה 136 מדברת על חובות גוף מוסמך לביצוע אחזקה, ולמיטב ידיעתי, גוף מוסמך לביצוע אחזקה הוא גם בעל רישיון להפעלת מכון בדק.

אודי גילאי: רק מכון בדק.

איתי עצמון: יש שם עוד כמה גורמים.

איתי עצמון: השאלה היא מה היחס בין שתי ההוראות?

איתי עצמון: למה צריך לחזור על חלק מהן?

איתי עצמון: אם יש חפיפה בין החובות כאן לחובות בתקנה 136, ובמיוחד אם תוכל להתייחס לתקנת משנה (ז) שמתחילה במילים : "בלי לגרוע מהוראות תקנה 136(ג) לתקנות ההפעלה", שמדברת על משך שמירת התיעוד.

אבישי פדהצור: ייתקן אותי אודי ברגע שאתברבר.

אבישי פדהצור: באופן עקרוני, תקנה 136 היא תקנה שמיוחדת לתקנות ההפעלה, החובות של המפעיל.

אבישי פדהצור: התקנה הזאת עומדת לעבור שינוי במסגרת התיקונים שאנחנו עושים עכשיו לתקנות ההפעלה, ולכן מה שכתוב שם היום "הגוף המוסמך לביצוע התחזוקה, קרי, מכון הבדק", התיבה הזאת תמחק.

איתי עצמון: אבל כרגע היא קיימת ומפנה למכון בדק.

איתי עצמון: אתם מתקנים בתיקון הנלווה לתקנות ההפעלה או שזה בתיקון הגדול?

אבישי פדהצור: בתיקון הגדול לתקנות ההפעלה.

אבישי פדהצור: עדיין החובות הן נפרדות: החובה של המפעיל האווירי לדאוג שהגורם המתחזק את כלי הטיס לחוד כי זו חובה של מפעיל אווירי והחובה של מכון הבדק עצמו לפי תקנות המכונים – לחוד.

אבישי פדהצור: אלו שתי חובות שלא בהכרח זהות.

אבישי פדהצור: אודי יכול להרחיב.

אודי גילאי: אני רוצה להרחיב את מה שאמר עורך הדין פדהצור.

אודי גילאי: החובה לשמירת רישומי אחזקה קבוע בארגון התעופה הבינלאומית חלות על שני גורמים: המפעיל האווירי ועל מכון הבדק שהוא הגוף המוסמך לבצע אחזקה.

אודי גילאי: כתוצא מכך, תקנה 136 אמורה לחול על מפעיל אווירי - - -

איתי עצמון: למרות שכתוב: "גוף מוסמך לביצוע אחזקה"?

אודי גילאי: נכון, אנחנו נתקן אותה בהתאם.

אודי גילאי: ובנוסף, חובה בתקנות מכון הבדק לעניין שמירת הרישומים באמצעות מכון הבדק.

אודי גילאי: ככל שזה יוצר קושי ליועץ המשפטי, אולי אפשר לקדם את התיקון לתקנה 136 כבר עכשיו לתיקונים הנלווים לתקנות מכוני הבדק.

איתי עצמון: אני חושב שזה נכון יותר לעשות את זה.

אבישי פדהצור: אני לא רואה מניעה בדבר.

איתי עצמון: אז אתם תציעו לוועדה נוסח מתאים בהקשר הזה?

איתי עצמון: אני רק רוצה להקשות עוד קצת: בתקנת משנה (ג)(1) לתקנה 136 לתקנות ההפעלה שאותה הזכרתי קודם, כתוב שהרישומים המפורטים יישמרו עד אשר אותה עבודה ,כגון ביקורת, תבוצע בשנית או לתקופה של שנה מיום גמר העבודה, לפי המאוחר שביניהם.

איתי עצמון: כאן אתם, בתקנת משנה (ז) במוצעת אתם מדברים על תקופה של שנתיים.

איתי עצמון: איך זה מתיישב?

אודי גילאי: באופן כללי, גם תקנה 35(א) לתקנות מכון הבדק קובעת: "כמפורט ברישומים לפי תקנה 136(ב) לתקנות ההפעלה".

אודי גילאי: כלומר, כמו שהסברנו אתמול לוועדה, הזמן הנדרש לשמור את הרישומים קבוע בתרנה 136(ב), כפי שהסביר מר בן ארי מחברת "אל-על", יש תקופות שונות לשמירת הרישומים.

אודי גילאי: אנחנו אומרים שמבלי לפגוע בתקנת משנה (ג), השמירה על תעודת אחזקה ושחרור - - -

איתי עצמון: אתם כותבים שם: "ישמור בעל רישיון עותק מן התיעוד האמור" – אני מבין שהתיעוד האמור זה כל התיעוד שאנחנו מדברים עליון בתקנה 35 המוצעת על-ידכם ומן המידע התחזוקתי לתקופה של שנתיים.

אודי גילאי: כן.

איתי עצמון: אז מה בסופו של דבר, בשורה התחתונה, החובה שתחול על בעל רישיון: תקופה של שנתיים או תקופה כמו שקבוע כיום ב-136(ג) לתקנות ההפעלה?

אודי גילאי: אני אסביר.

אודי גילאי: תקנת משנה (ב) בתקנה 136 מדברת על רישומים של תיאור העבודות או תיאור המצב, לאו דווקא הרישומים של פעולות האחזקה שבוצעו בפועל.

אודי גילאי: זאת אומרת, זה תיאור המצב של מספר שעות הפעולה, והמצב העדכני של חלקים, ותיאור המצב של כלי הטיס, והמצב העדכני של הוראות הכושר האווירי.

אודי גילאי: תקנות מכוני הבדק דנות, ככל שמכון בדק ביצע פעולת בדק בכלי הטיס, ברישומים בפועל, אלו שדנו בהם אתמול, את ה- Work card- - -

איתי עצמון: כלומר, אין חפיפה, זה מה שאתה אומר?

אודי גילאי: זאת השלמה, לא חפיפה.

איתי עצמון: בסדר.

איתי עצמון: אז אני חושב שבכפוף לכך שאתם תביאו תיקון נילווה, מתאים, לתקנה 136 – אז אין בעיה מבחינתי.

יצחק וקנין: רבותי, יש הערות מצד המשתתפים?

יצחק וקנין: אין הערות.

יצחק וקנין: אני אצביע על סעיף 35 סעיפים קטנים (ה) עד (ח), כולל הבקשה שנאמרה פה לגבי התיקון שאנחנו נצטרך לעשות בסעיף 136, נכון?

איתי עצמון: לתקנות ההפעלה.

איתי עצמון: והתיקונים הנלווים.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: בעד אישור תקנה 35 – פה אחד

יצחק וקנין: הסעיפים אושרו.

יצחק וקנין: סעיף 36, הוראות נוספות לגבי רישומים.

אבישי פדהצור: "הוראות נוספות לגבי רישומים 36.

אבישי פדהצור: (א) בעל רישיון ישמור את התיעוד והרישומים לפי תקנות אלה, באופן המגן עליהם מפני פגיעה, לרבות מפני אש, מים או גניבה.

אבישי פדהצור: (ב) הוחלפה או שונתה רשימת יכולת של בעל רישיון, ישמור בעל הרישיון את רשימת היכולת שהוחלפה או ששונתה כאמור, לתקופה של שנתיים מיום שאישר המנהל את ההחלפה או השינוי.

אבישי פדהצור: (ג) בעל רישיון ישמור הערכות שביצע כאמור בתקנה 16 במשך שנתיים מעת חתימתן בידי מנהל מכון הבדק.

אבישי פדהצור: ".

אבישי פדהצור: אנחנו משלימים פה את ההוראות.

אבישי פדהצור: החשיבות של הרישומים ברורה, ממילא גם החשיבות של השמירה עליהם לתקופות זמן סבירות בשביל לשחזר במקרה של תקלה, חלילה – מה היה, איך היה ומי, אם בכלל, אחראי.

אבישי פדהצור: לכן יש פה הוראה עקרונית שאומרת שצריך לשמור על זה שמירה נאותה שכוללת גם הגנה מפני אש, מים או גניבה – לא להשאיר את זה מפוזר על השולחן, לא להשאיר את זה בחוץ.

אבישי פדהצור: בנוסף, רשימת היכולת זו הרשימה שבה מפורטים הפריטים שמכון הבדק מורשה לפעול בהם.

אבישי פדהצור: הרשימה הזאת היא קריטית, היא למעשה ה-DNA שלו, רשימת הפעולות שהוא מבצע.

אבישי פדהצור: יש אפשרות לשנות את הרשימה הזאת תוך כדי עבודת מכון הבדק.

אבישי פדהצור: ברור שמטעמים של עקיבות – מה היה ואיך היה – צריכים לשמור גם רשימות ששונו, בוודאי נוכח העובדה שבתקנה 16 קיימת האפשרות לבעל רישיון לשנות בעצמו, באמצעות נוהל פנימי שלו, את רשימת היכולת, הוא לא צריך את אישור המנהל.

אבישי פדהצור: הוא יכול להוסיף או להוציא פריטים.

אבישי פדהצור: ברור שככל שהוא מנהל את עצמו, עדיין, מטעמי פיקוח וסדר טוב, הוא חייב לשמור על התיעוד שלמה שהוא עשה בעצמו.

יצחק וקנין: רבותי, יש למישהו הערות לגבי סעיף 36(א), (ב) ו-(ג)?

אמיר דרנגר: אנחנו רק מבקשים בתקנת משנה (ג) להוסיף בסוף: "בידי מנהל מכון הבדק או מי מטעמו שחתם".

אמיר דרנגר: כלומר, לפעמים יכול להיות מצב שלא הוא עושה את ההערכה אלא מישהו מטעמו.

יצחק וקנין: שמעתם את ההערה שלו?

אבישי פדהצור: אני חושב שזה מובן מאליו.

אבישי פדהצור: יש גם הרבה מאוד מקומות אחרים שבהם אנחנו מדברים על מנהל מכון הבדק ואין בכל אחד ואחד מהמופעים האלה התייחסות "או מי מטעמו".

איתי עצמון: אבל אם אתם מחייבים במפורש שזה יהיה מנהל מכון הבדק – איך אני אמור להבין שזה יכול להיות גם עובד אחר?

אודי גילאי: זה לא מנהל מכון הבדק.

אודי גילאי: מנהל מכון הבדק הוא לא בעל הרישיון.

איתי עצמון: אני מדבר על החתימה עכשיו.

איתי עצמון: על זה מדבר נציג "אל-על".

אודי גילאי: אבל זה מה שקבענו בנוהל, שמי שחותם, בסופו של דבר הוא יהיה - - -

איתי עצמון: או עובד אחר של מכון הבדק?

אבישי פדהצור: אדוני, אנחנו מקבלים את ההערה.

אבישי פדהצור: אפשר לשים נקודה.

אבישי פדהצור: השאלה מי חותם ואיך חותם נגזרת בכלל מתקנה 16.

אבישי פדהצור: ההערה נכונה.

יצחק וקנין: אז אנחנו מצביעים על תקנה 36 כולל התיקון שהוצע פה לסעיף (ג).

יצחק וקנין: מי בעד, רבותי, מי נגד הסעיפים?

יצחק וקנין: בעד אישור תקנה 36 – פה אחד

יצחק וקנין: הסעיפים אושרו כולל התיקונים.

יצחק וקנין: נא להמשיך לקרוא את תקנה 37.

אבישי פדהצור: "הרכבה וסיווג של חלק, מכלול, פריט, חומרי גלם ונצרכים 37.

אבישי פדהצור: (א) לא יתקין בעל רישיון חלק, מכלול או פריט אלא אם כן ווידא כי הוא שמיש ומתאים להתקנה, ויושמו לגביו הוראות כושר אווירי הנוגעות לעניין.

אבישי פדהצור: (ב) לא יעשה בעל רישיון שימוש במכון הבדק בחומרים, בחלקים או בפריטים מיובאים אלא אם כן קוימו הוראות תקנה 119 לתקנות התיעוד.

אבישי פדהצור: (ג) לא יפעיל בעל רישיון את מכון הבדק אלא אם כן הוא מקיים מערכת לסיווג ולהפרדה של חלקים, מכלולים, פריטים חומרי גלם ונצרכים, על פי סיווג זה: (1) חלקים, מכלולים ופריטים שמישים, שניתנה להם תעודת אחזקה ושחרור כמפורט לפי תקנה 38 או תעודה מקבילה אחרת המאושרת בידי המנהל; (2) חלקים, מכלולים ופריטים שאינם שמישים, אך שניתן להשמישם; (3) חלקים, מכלולים ופריטים שלא ניתן להשמישם, לרבות חלקים מוגבלי אורך חיים אשר הגיעו לאורך החיים המרבי שלהם ורכיבים וחלקים בעלי פגם אשר אינו ניתן לתיקון; (1) חומרי גלם או נצרכים (Consumables) שנעשה בהם שימוש לצורך ביצוע פעולות בדק; חומרי גלם ונצרכים כאמור יכללו תיעוד מתאים לעניין: (א) התאמתם לדרישות המפרטים המתאימים לחומרי גלם או נצרכים כאמור, לרבות הצהרה בדבר התאמתם; (ב) עקיבות (Traceability) מתאימה של חומרי הגלם או הנצרכים; (ג) זיהוי היצרן של חומרי הגלם או הנצרכים; (ד) זיהוי הספק של חומרי הגלם או הנצרכים.

יצחק וקנין: כן.

יצחק וקנין: הסבר קטן, בבקשה.

אבישי פדהצור: התקנה הזאת היא עוד אחת מהתקנות של התנהלות מכון הבדק ועוסקת בדברים שמגיעים אליו ומשמשים אותו, בין היתר יש פה חלקים, מכלולים, חומרי גלם וכו'.

אבישי פדהצור: התכלית היא שנדע מאיפה בא כל דבר ולאן הוא הולך, כדי שלא נידרש לתת בגין זה את הדין.

אבישי פדהצור: כאן יש הוראות שאומרות בדיוק, בשים לב לשוני בין מכלולים, חלקים, פריטים, של הדברים שמובנים לבין חומרים אחרים שמשמשים כמו חומרי גלם ונצרכים – תכף נסביר למה בדיוק הכוונה – ויש הוראות מפורטות שאומרות ביחס לכל אחד ואחד מהם, על מנת למנוע בלבול או על מנת למנוע כניסה של חומרים לא מתאימים, ליצור מערכת הפרדה, סיווג ותיעוד הולם.

יצחק וקנין: יש הערות?

איתי עצמון: יש לי הערות שמתייחסות יותר למונחים.

איתי עצמון: אתם מדברים כאן על "חלק, מכלול או פריט".

איתי עצמון: הגדרת "פריט", כפי שאדוני אישר, מדברת על "כלי טיס, גוף כלי טיס, מנוע כלי טיס, מדחף, רוטור, ציוד תעופתי, בשלמותם או כל חלק מהם".

איתי עצמון: השאלה היא למה אנחנו צריכים לכתוב כאן "חלק, מכלול או פריט"?

איתי עצמון: האם פריט לא כולל כבר חלק ומכלול?

אודי גילאי: התשובה היא שאכן, "פריט" כולל "חלק או מכלול".

אודי גילאי: יש פה ניואנס שבא להדגיש שאתה לא רק מטיס את המטוס, אלא גם להתקין את החלק של המטוס, אלא גם מתקין את החלק של המטוס.

אודי גילאי: ככל - - -

אבישי פדהצור: אנחנו מקבלים את ההערה של היועץ המשפטי.

אודי גילאי: לא יתקין ברישיון פריט, לרבות חלקיו ומכלליו.

אבישי פדהצור: אני חושב שזה מיותר.

אבישי פדהצור: פריט כולל הכול.

אבישי פדהצור: חזקה על מי שקרא את התקנות שיודע שהגדרה של פריט כוללת גם חלק, אנחנו מקבלים את ההערה לעניין הזה.

איתי עצמון: נכון.

איתי עצמון: הערת המשך: אתם מדברים על חומרי גלם ונצרכים.

איתי עצמון: לא כל-כך הבנתי מה זה נצרכים ולמה אנחנו צריכים לכתוב חומרי גלם או נצרכים?

איתי עצמון: האם נצרכים, Consumables, כפי שהגדרתם בתקנה (ג)(4) זה לא גם חומרי גלם?

אבישי פדהצור: לא.

אבישי פדהצור: אודי, זה החלק שלך.

אודי גילאי: חומרי גלם אלה חומרי הבסיס שמהם אתה מייצר חלקים: אתה לוקח פח ואתה מייצר ממנו חלק.

אודי גילאי: הנצרכים או כמו שאמר אדוני באנגלית, Consumables, אלו חלקים קטנים שאתה מחליף באופן תדיר: ברגים, אומים, אטמים, מסמרות.

אודי גילאי: לא חומרי גלם.

אורי בן גלים: יש לזה הגדרה של מתכלים.

אורי בן גלים: הם לא ממוחזרים – הם מתכלים.

אורי בן גלים: הם לשימוש חד-פעמי.

אודי גילאי: גם בז'רגון התעופתי – יש לו בלאי.

אודי גילאי: בדקנו את המילה Consumables: זה נצרך, לא חומר גלם.

אודי גילאי: זה משהו שאתה צורך אותו.

אודי גילאי: ברגע שאתה מפרק בורג בתעופה, אתה לא מחזיר את הבורג.

אודי גילאי: אתה זורק את הבורג ולוקח בורג חדש; פתחת את האום – אתה לא מחזיר את האום, אתה זורק אותו ולוקח חדש.

איתי עצמון: במונחים התעופתיים, כמובן, אני לא מבין שום דבר - - -

יצחק וקנין: זאת המציאות האמתית?

אודי גילאי: כן.

דוד בן ארי: יש לדוגמה מסמרות: אתה קודח אחר כך ולא יכול להשתמש בה.

יצחק וקנין: ברור.

יצחק וקנין: המסמר הוא בלאי, מה תחזיר אותו?

אודי גילאי: זה לא עניין של בלאי, אדוני, זה לא עניין של בלאי.

יצחק וקנין: היא לא שמישה כבר.

אודי גילאי: זה לא עניין של שמישות.

אודי גילאי: יש אומים מיוחדים שנקראים "אבטחה עצמית" – ברגע שפתחת אום כזה, אתה לא מחזיר אותו חזרה, בורג מסוים, את לא מחזיר אותו חזרה.

אבישי פדהצור: אנחנו לא יורדים פה לרמת הבורג.

אודי גילאי: אנחנו מדברים פה על המונח, על המושג.

איתי עצמון: ועדיין, אם אנחנו מסתכלים על ההגדרה היותר רחבה, לא במובן של מונחים תעופתיים, מכיוון שלא הגדרתם את זה, גם ההגדרה של נצרכים, כפי שאתה הסברת אותה כאן, יכולה לבוא בגדר חומרי גלם.

אבישי פדהצור: לא.

אבישי פדהצור: זה לא חומר גלם.

שמואל קוזי: חומר גלם זה ממה שהוא עשוי, הוא האב.

שמואל קוזי: ממנו אתה גוזר.

שמואל קוזי: למשל מתכת.

אודי גילאי: גומר גלם בתעופה זה הפח שאתה לוקח אותו לבית המלאכה - - -

איתי עצמון: בתעופה – אבל אתם לא מגדירים את זה פה.

אודי גילאי: אתה רוצה שנגדיר חומרי גלם?

אבישי פדהצור: התקנות האלה נקראות בהקשר התעופתי, אלו לא תקנות הדיג או זיהום אוויר.

איתי עצמון: זה בהקשר החקיקתי כי זה דבר חקיקה.

איתי עצמון: השאלה אם אתם לא יכולים להמציא איזושהי הגדרה?

אודי גילאי: לכתוב ליד זה באנגלית: Consumables http://chowhound.chow.com/topics/461475 ?

אבישי פדהצור: אני חושב שזה יהיה כמו שאדוני אומר: להמציא הגדרה.

אבישי פדהצור: זאת אומרת ההגדרה תהיה בהכרח לא מספיק מקיפה וכוללנית.

יצחק וקנין: תשאיר אותנו עם מה שאנחנו.

יצחק וקנין: אני מבין אותם.

אבישי פדהצור: הלכנו לאבשלום קור, הסתכלנו על הגדרת "נצרכים" שלו.

ניסן הדרי: זה יותר טוב "מתכלים" זה מובן יותר לכולם.

יצחק וקנין: התרגום של הדבר הזה יהיה - - -

ניסן הדרי: אני הייתי ממליץ להפוך את המילה "נצרכים" ל"מתכלים".

אודי גילאי: בורג הוא לא "מתכלה".

אודי גילאי: הוא "נצרך", הוא לא "מתכלה".

אודי גילאי: אום גם לא "מתכלה".

אודי גילאי: בהסבר לציבור אפשר לכתוב "נצרכים" ובסוגריים , .

אודי גילאי: Consumablesאנחנו נתקשה למצוא משהו יותר טוב מההגדרה המילונית שיש ל"נצרכים".

איתי עצמון: הסברתם את זה בצורה מאוד ברורה.

איתי עצמון: למה אי אפשר לכתוב את מה שהסברתם?

איתי עצמון: בחקיקה אנחנו מגדירים מונחים, בדרך כלל.

ניסן הדרי: בתעשייה מוכרת מילה אחרת.

איתי עצמון: בתעשייה מוכר גם המונח פריט, ועדיין הגדרנו פריט.

איתי עצמון: יש עוד מונחים שמוכרים לכם בתעשייה אבל החקיקה - - -

ניסן הדרי: "נצרכים" – לא מוכר בכלל.

איתי עצמון: לא מוכר?

אודי גילאי: אני מגיע מהתעשייה: המילה הזאת מוכרת.

אודי גילאי: אני אסביר שוב.

אודי גילאי: בורג הוא לא "מתכלה" בורג הוא Consumable.

יצחק וקנין: רבותי, מכיוון שזה עניין של ניסוח בלבד – אנחנו מבינים את הכוונה – אני מצביע על הסעיף.

יצחק וקנין: במידה ונצליח למצוא לזה מילה שנוכל להבהיר אותה בתוך הנוסח אז נעשה את זה ולא נצטרך לפתוח את הנושא הזה.

איתי עצמון: הערה נוספת.

איתי עצמון: בתקנת משנה (ב) כתוב: "לא יעשה בעל רישיון שימוש במכון הבדק בחומרים, בחלקים או בפריטים מיובאים אלא אם כן קוימו הוראות תקנה 119 לתקנות התיעוד".

איתי עצמון: בתקנה 119 לתקנות התיעוד שמונחות לפני, יש הגדרה של פריט: "ציוד תעופתי, חלק כלי טיס, מנוע או מדחף או חומר המיועד לשימוש תעופתי".

איתי עצמון: אני חושב שכדאי להשתמש באותו מונח.

אבישי פדהצור: אני מקבל את ההערה לעניין אי ההתאמה שבין זה ל-119, אבל בשביל לשמור על הרמוניה ושלא תהיינה הגדרות שונות של פריט.

אבישי פדהצור: בתקנות כולן הגדרה מסוימת של פריט ובתקנה 37 הגדרה נוספת של פריט, אני מציע שנעתיק את ההגדרה.

אבישי פדהצור: אני אציע נוסח: "לא יעשה בעל רישיון שימוש במכון הבדק בציוד תעופתי מיובא, בחלק כלי טיס, מנוע או מדחף מיובא או בחומר מיובא המיועד לשימוש תעופתי אלא אם כן קוימו הוראות תקנה 119 לתקנות התיעוד".

אבישי פדהצור: ככה אני יוצר הלימה לשונית - - -

איתי עצמון: ואתה לא רוצה להשתמש במילה פריט בהקשר הזה?

אבישי פדהצור: לא.

אבישי פדהצור: כי פה הפריט - - -

איתי עצמון: יותר מצומצם?

אבישי פדהצור: על מנת למנוע בלבול בכך שיהיו לי שתי הגדרת שונות של פריט באותן תקנות, אני מעדיף להביא את ההגדרה במלואה מתקנה 119 ולשתול אותה כאן.

איתי עצמון: אז אנחנו פשוט נעתיק את ההגדרה שהקראתי מתקנה 119(א): "פריט – ציוד תעופתי, חלק כלי טיס, מנוע או מדחף או חומר המיועד לשימוש תעופתי", ופשוט נכתוב את זה כאן ברחל בתך הקטנה בתקנת משנה - - -

אבישי פדהצור: זאת הכוונה.

יצחק וקנין: יש עוד הערות?

אסנת איסן: אגב הדיונים שעשינו ברת"א, יש כאן איזושהי אמירה כללית שמתייחס, בסעיף קטן (א) "לא יתקין בעל רישיון חלק, מכלול או פריט אלאל אם כן ווידא כי הוא שמיש ומתאים להתקנה", ביחס לפריטים, למכלולים, דובר על זה שתינתן תעודת אחזקה ושחרור שנזכרת אחר כך בסעיף קטן (ג), בו ההתייחסות היא רק ביחס לסיווג הקולטים.

אסנת איסן: רציתי לדעת האם הכוונה במונח "ווידא כי הוא שמיש ומתאים להתקנה", מספיקה עצם העובדה שנתנה לו תעודת אחזקה ושחרור שמצוינת בסעיף קטן (1)?

אסנת איסן: ואם זאת התשובה – אני חושבת שכדאי להבהיר את זה ולעשות פה אבחנה בין מכלול או פריט שלגביהם ניתנות תעודות אחזקה ושחרור, לבין חלק או Consumables וכל הפריטים האחרים שלגבים לא ניתנות תעודות אחזקה ושחרור.

איתי עצמון: לפני שעורך הדין פדהצור ישיב.

איתי עצמון: אנחנו עשינו את ההתאמה להגדרה שקיימת בתקנות ומחקנו "חלק, מכלול", את התיבה הזאת מתקנת משנה (א).

איתי עצמון: את אומרת שבתוך הגדרת פריט יש חלקים מסוימים.

אסנת איסן: יש חלק מהחלקים – אני לא רוצה להשתמש במילה פריטים – שלגביהם ניתנת תעודת אחזקה ושחרור ויש אחרים, למשל ברגים, שלגביהם לא ניתנת תעודת אחזקה ושחרור.

אסנת איסן: לכן, לכתוב בסעיף קטן (א) שתינתן תעודת אחזקה ושחרור זה לא נכון כי לגבי בורג או לגבי חומר אטימה למשל, לא ניתנת תעודת אחזקה ושחרור.

אסנת איסן: אני מניחה שזאת הסיבה שזה לא מופיע שם.

אודי גילאי: כפי שגברתי תראה, גם ברגים וחומרי גלם, אם תראי בסעיף (ג)(4), לא לוקחים בורג מ"מוסך החוף".

אודי גילאי: ברגים, חומרי גלם, נלווה אליהם תיעוד שמודיע על שמישותם.

אודי גילאי: גם חומר גלם מגיע עם מפרט של הספק.

אודי גילאי: זאת הכוונה ב"שמישמים" – אנחנו לא רוצים להתחיל - - -

אסנת איסן: זה ברור לי.

אסנת איסן: אני אגיד לך מה חוסר ההבנה שלי.

אסנת איסן: אם זה ברור לכולם פה מסביב לשולחן – תבהירו את זה לפרוטוקול ובזה זה ייגמר.

אסנת איסן: סעיף (ג) מדבר רק על סיווג.

אסנת איסן: הוא לא מפרש, כביכול, את האמירה הכללית שאומרת: "ווידא כי הוא שמיש ומתאים להתקנה".

אסנת איסן: אם לכולם ברור ש"ווידא כי הוא שמיש ומתאים להתקנה" זה קיבל תעודת אחזקה ושחרור ביחס לפריטים, מכלולים וקיבל את תג המשישות ביחס לדברים אחרים, אז אין צורך להבהיר.

יצחק וקנין: אני חושב שזאת הכוונה.

איתי עצמון: לא נאמר אחרת.

יצחק וקנין: לא נאמר אחרת וגם זה נאמר לפרוטוקול.

יצחק וקנין: אני חושב שהוא צודק במה שהוא ענה לך, שאי אפשר לקחת בורג ולהרכיב אותו.

אסנת איסן: בסדר, אין בעיה אם זה ברור לכולם.

אסנת איסן: זה ברור לי.

יצחק וקנין: הבורג יכול להתאים, הוא 3/8 אבל מאלומיניום לא מפלדה, לדוגמה.

אסנת איסן: אין בעיה.

אסנת איסן: ביקשתי הבהרה לעניין.

יצחק וקנין: איש טכני מבין מהר את הדברים.

יצחק וקנין: מה היו בטנקים, אתה יודע?

יצחק וקנין: אם לא הולך בורג – היו שותלים בורג.

יצחק וקנין: במטוס אי אפשר לשתול בורג.

יצחק וקנין: ברצינות אני אומר, מהחיים, מה שנקרא.

יצחק וקנין: הייתי בא ורואה בורג יותר ארוך שכבר יוצא מהצד השני.

יצחק וקנין: פעם בחנתי רכב כשהייתי כבר במילואים.

יצחק וקנין: אני מסתכל במה שנקרה המשולש של ההגה – זה בטיחותי ממדרגה ראשונה – ואני רואה שני ברגים במקום שלושה.

יצחק וקנין: אני שומר למכונאי: תגיד לי, למה רק שני ברגים?

יצחק וקנין: הוא אומר לי: עזוב, עזוב אותך.

יצחק וקנין: זה בטיחותי, ההגה בורח – מה יעשה הנהג?

אבישי פדהצור: היועץ המשפטי העיר קודם, בתקנת משנה (א) לעניין השימוש במונחים "חלק, מכלול או פריט" וצמצמנו את זה ל"פריט".

אבישי פדהצור: אני מבקש את רשות הוועדה, בהמשך הנושאים, למשל בסעיף (ג), מדברים על חלקים - - -

יצחק וקנין: עוד הערות?

ניסן הדרי: לגבי Consumables, כתוב פה "תעודת אחזקה ושחרור" כלומר, אנחנו צריכים לקבל 8130 או יש את המקביל.

ניסן הדרי: בדרך כלל אנחנו מקבלים תעודת C of C - - -

איתי עצמון: אני מציע שאדוני ידבר במונחים שגם אנשים שאינם אנשי תעופה יבינו.

ניסן הדרי: 8130 זה תג שמישות, תעודת C of C זה לחלקים שהם Consumables – אנחנו לא מקבלים 8130.

ניסן הדרי: היצרן נותן, אני לא יודע איך קוראים לזה - - -

אודי גילאי: מה הדרי בדיוק מפרט מה שכתוב בתקנות בנוסח המוצע.

אבישי פדהצור: אכן תקנת משנה (4) אומרת בדיוק מה צריך לגבי חומרי גלם ונצרכים, ולעניינם לא צריך תעודת אחזקה ושחרור, יש תיעוד אחר שמשמש לתכלית הזאת.

אודי גילאי: מר הדרי, לעניין (ג)(1) – זה פריטים שמישים כפי שתיקן היועץ המשפטי, שמלווים בתעודת אחזקה ושחרור; (ג)(4) - חומרי גלם ונצרכים שמלווים בתיעוד המתאים – לצורך הקלה, לא נשתמש במונח המקצועי.

יצחק וקנין: רצית להעיר משהו?

אמיר דרנגר: יש לנו הערה לתקנה (ג)(1).

אמיר דרנגר: היא קשורה לדיונים שאנחנו עדיין עורכים עם רת"א בקשר לתקנה 32, ולכן, ברשותך, אני לא אפתח פה את הדיון בקשר לזה.

אמיר דרנגר: אנחנו מסתייגים מהסיפא של תקנה 32, אבל - - -

איתי עצמון: אתם לא רוצים לאפשר תעודה מקבילה אחרת שאושרה על-ידי המנהל?

אמיר דרנגר: ההסדר מורכב וזה לא המקום כרגע לפתוח אותו בתקנה הזו אבל הוא קשור לזה, לכן אנחנו מבקשים או שלא להצביע על זה עכשיו או לחזור לתקנה הזו ברגע שנגמור את 32.

אבישי פדהצור: אני אודה על האמת – אני לא מבין את ההערה.

אבישי פדהצור: יש לנו שתי ברירות: או לוותר על הסיפא – מה אומרת הסיפא למעשה?

אבישי פדהצור: הסיפא אומרת - - -

אמיר דרנגר: אני בכוונה לא נכנס למהות, כדי לא לפתוח - - -

יצחק וקנין: אנחנו נגיע ל-32.

יצחק וקנין: זה משהו אחר.

יצחק וקנין: אבל אתה לא יכול להעיר לי הערה ואז בעצם אתה אומר לי - - -

אמיר דרנגר: אני יכול להסביר.

אסנת איסן: זאת הערה שלנו.

אסנת איסן: זאת אותה הערה.

יצחק וקנין: זאת אותה הערה?

יצחק וקנין: אז למה שתחזרי עליה?

אסנת איסן: היא עוד לא נאמרה אז אני לא חוזרת על שום דבר בינתיים.

יצחק וקנין: אתה רוצה להעיר?

דוד בן ארי: או שאנחנו מבקשים לכתוב בסעיף (ג)(1), במקום "לפי תקנה 38 או תעודה מקבילה אחרת המאושרת בידי המנהל", נכתוב: "שניתנה על פי דיני מדינה חברה".

אבישי פדהצור: אני רוצה להסביר, אדוני, ברשותך.

אבישי פדהצור: אנחנו במדינת ישראל פועלים לפי דיני מדינת ישראל - - -

אסנת איסן: אבל אי אפשר להימנע - - -

יצחק וקנין: רבותי, אם אפשר לא להפריע.

יצחק וקנין: תקשיבו.

יצחק וקנין: אסנת, זה נוגע אליך.

יצחק וקנין: הוא נותן תשובה.

אסנת איסן: זה נוגע אלי, לכן ביקשתי.

אבישי פדהצור: מדינת ישראל פועלת לפי דיני מדינת ישראל.

אבישי פדהצור: דרך המלך במדינת ישראל קובעת שתעודת אחזקה ושחרור תינתן לפי תקנה 38 לתקנות המכונים, שתכף נגיע אליה.

אבישי פדהצור: אנחנו מודעים לזה שבעולם בו אנו חיים יש גם אילוצים ולפעמים צריכים ללכת גם אל הגויים ולבקש מהם שירותים כאלה ואחרים.

אבישי פדהצור: ברור שהגוי איננו פועל לפי תקנות המכונים הישראליות בדרך כלל, איננו מוציא תעודת אחזקה ושחרור ישראלית, לכן אנחנו מבקשים בסיפא הזאת להסמיך את המנהל, שבסופו של יום נושא באחריות לכשרות ולכשירות של התעודות של הגוי, לבוא ולומר: הגוי הזה טוב עיני, הגוי הזה איננו טוב בעיני.

אבישי פדהצור: ההערה של "אל-על" אומרת: כזה ראה וקדש, הגוי נתן – אתה תיקח ותאמץ כפי שהוא נתן.

אבישי פדהצור: הדבר הזה, לא רק שלא מוכר לי - - -

יצחק וקנין: סליחה.

יצחק וקנין: אני אעזור לך.

אבישי פדהצור: תודה רבה.

יצחק וקנין: אני שואל שאלה את "אל-על":

יצחק וקנין: נגיד שיש מכון בדק או כל גורם אחר שמספק לכם חלק מסוים שאתם צריכים אותו למטוס.

יצחק וקנין: תעשייה אווירית מהם אתם מקבלים והמנהל מאשר אותם, נכון?

יצחק וקנין: אז אם את שלנו כן, את של האחרים לא קל וחומר?

שמואל קוזי: זה מה ששואלים אנחנו.

אסנת איסן: זה מה שאנחנו שואלים.

יצחק וקנין: אז אני אומר:

יצחק וקנין: אם את שלנו הוא מאשר, והוא צריך לאשר לכם את מכוני הבדק, אז קל וחומר שאת החיצוניים הוא צריך לאשר.

שמואל קוזי: הוא לא מאשר את האחרים.

שמואל קוזי: אני אסביר לך - - -

יצחק וקנין: הוא יאשר לך ואתה תעבוד רק עם מי שהוא יאשר לך.

יצחק וקנין: אתה לא תביא לו איזו עובדה מוגמרת ותגיד לו: כזה ראה וקדש.

יצחק וקנין: לזה אני לא מסכים, כי גם לפה אתה תביא לו את התעשייה האווירית ותביא לו את יצחק וקנין, והוא יגיד לך: את יצחק וקנין אני לא מאשר לך בשום פנים ואופן – בשבילנו הוא לא מכון בדק מוסמך, אנחנו לא מכירים אותו, לא בדקנו אתו, לא יודעים מיהו.

יצחק וקנין: אתה מביא לו מישהו אחר שאכן נבדק ויש לו רזומה שעליו הוא מסתמך ועל י זה הוא נותן לך את האישור.

יצחק וקנין: אתה מצפה לקבל אשור, מה שנקרא, בלנקו, מראש, גם כשתביא לו את עבדאללה או אני לא יודע את מי.

יצחק וקנין: זה לא נראה לי הגיוני מה שאתם דורשים.

שמואל קוזי: זה לא מה שאנחנו אומרים.

יצחק וקנין: מה אתם אומרים?

יצחק וקנין: אולי אני לא הבנתי אתכם.

דוד בן ארי: אני אתן לך דוגמה: אנחנו חיים היום בעולם גלובלי.

דוד בן ארי: כיום, חברות תעופה ומכוני בדק עובדים עם מכוני בדק שמאושרים על-ידי ה-FAA ועל ידי EASA.

יצחק וקנין: ואתה מצפה שהוא לא יאשר לך את אותו אחד שמאושר על-ידי ה-FAA?

יצחק וקנין: כל מה שאנחנו עושים פה זה להרים את הדירוג שלנו מ- Category two ל- Category one זה בשביל להשתוות באותם כללים, באותם תנאים ל-FAA.

שמואל קוזי: זה בדיוק מה שאומרים.

יצחק וקנין: אבל מישהו צריך להיות פה רגולטור, להגיד: רבותי, זה כן וזה לא.

שמואל קוזי: אנחנו מסכימים.

יצחק וקנין: אם אתה תביא לו איזה ספק מהודו שאני לא יודע מיהו בכלל - - - אתם הולכים פה סתם על דברים שהם - - -

שמואל קוזי: לא, לא.

יצחק וקנין: אני מבין אתכם.

יצחק וקנין: אתם חוששים שאולי מחר תיקלעו, בגלל שהבאתם מוצר מסוים - - -

שמואל קוזי: אני אתן לך, כבודו, דוגמה שתראה כמה הדבר הזה מורכב.

שמואל קוזי: יש יצרן מנועים ענק, אני חושב שגם אתה אפילו מכיר אותו, שקוראים לו Pratt

יצחק וקנין: כן.

שמואל קוזי: הוא סיים לטפל במנועים בתוך ארצות הברית והעביר את כל המפעלים שלו לסינגפור, יחד עם ה-FAA.

שמואל קוזי: לפי הנוהל היום, יכול המנהל לומר - - -

יצחק וקנין: יכול המנהל, אבל אל תיקח - - -

שמואל קוזי: הוא אמר, הוא אמר.

דוד בן ארי: הוא אמר, במכתב של רת"א שהוא הוציא לפני מספר ימים, שהם לא מכירים במכוני בדק מחוץ לשטח הטריטוריאלי של ארצות הברית.

דוד בן ארי: כלומר, אם יש מכון בדק אמריקאי שנמצא היום בסין או בברזיל, הוא אמר: אנחנו לא מכירים.

דוד בן ארי: כלומר, היום רת"א לא מכירה ברישיונות של ה-FAA מחוץ לארצות הברית.

יצחק וקנין: נלך אתכם בראש שלכם.

יצחק וקנין: אני מנסה לקבל את הרציונל שלכם.

יצחק וקנין: אבל אני לא מקבל אותו בגלל סיבה אחת: בסין, לדוגמה, אפשר לשכפל גם בן אדם – השאלה היא מה הרמה?

שמואל קוזי: FAA מקפיד עליהם.

שמואל קוזי: הוא אישר אותם שם.

יצחק וקנין: אני מאמין שאם חברת "אל-על" תבוא עם ספק מסוים שאכן יש לו את כל האישורים של ה-FAA והוא מאושר על-ידי הרשויות בארצות הברית והוא ישתכנע, בסופו של יום, שהספק הספציפי הזה אכן אפשר לאשר אותו – הוא יאשר לכם.

יצחק וקנין: אבל רק הוא ורק הוא צריך לאשר.

דוד בן ארי: כבודו, הדיון הזה עלה מול רת"א.

דוד בן ארי: נתנו למר פוול את הדוגמה על מכוני בדק שאנחנו עובדים איתם בסינגפור, אחד המכונים המובילים בעולם.

דוד בן ארי: הוא אומר: לא, בשום אופן לא אאשר לכם את זה.

דוד בן ארי: בבקשה, שינמק פה.

דוד בן ארי: הוא עוד נתן לנו דוגמה.

דוד בן ארי: שינמק פה למה הוא לא מאשר את - - -

איתי עצמון: לא מקרה פרטי עכשיו.

יצחק וקנין: רבותי, אני לא יושב בוועדה כדי לאשר את המכונים של סינגפור, כי מחר זה יהיה - - -

שמואל קוזי: לא נוכל לעבוד.

דוד בן ארי: אדוני, יש לדבר הזה משמעות.

דוד בן ארי: חברות תעופה ומכוני בדק לא וכלו לתפקד במדינת ישראל עם המגבלה הזאת שהוצעה על-ידי רת"א, כאשר הם גם לא מוכנים לדון אתנו על התוכן של הדבר הזה.

אבישי פדהצור: אדוני – חטאנו, עיווינו, פשענו.

אבישי פדהצור: בתקנה הזאת אנחנו מבקשים ליצור את סמכות המנהל לאשר תעודות שאינן תעודות ישראליות, כשוות ערך.

אבישי פדהצור: החטא, העוון והטעות שעשינו זה שבמסגרת העבודה מול הציבור, את הנוהל הפנימי של רת"א, שנועד לשרת את המנהל בהפעלת שיקול דעתו, העברנו להתייחסות ולהערות, למען יראו, יעירו וכו' - -

שמואל קוזי: וייראו.

אבישי פדהצור: - - עכשיו, מה קורה?

אבישי פדהצור: זה דבר, שלמיטב ידיעתי, לא שגור בהרבה מאוד רשויות מנהליות, שהכללים לפיהם המנהל מפעיל את שיקול דעתו, מועברים לעיון הציבור.

אבישי פדהצור: ואכן, במסמך הזה שהועבר כטיוטה אומר המנהל: נקודת המוצא שלי ש-FAA בשטח ארצות הברית, מכון EASA באירופה ומכון קנדי – קנדה היא המדינה היחידה, אם אני לא טועה, שיש לנו אתה הסכם בינלאומי – בשטח קנדה, אלו חזקה עליהם ככשרים בעיני, לוקח ומקדש.

אבישי פדהצור: בנוסף, יש קטגוריה שבמקרים אחרים אני אפעיל את שיקול דעתי המיוחד ואותם או שאאשר או שלא אאשר.

אבישי פדהצור: כל אלו מעוגנים בהנחיה מנהלית שהיא בכלל לא קשורה לתקנות.

אבישי פדהצור: היא יצור מנהלי נפרד שמנהל יכול להפעיל.

שמואל קוזי: זה חמור ביותר.

יצחק וקנין: תן לי רגע להגיד את מה שאני צריך.

יצחק וקנין: נאמר שהם העלו את הדוגמה שהם אמרו לגבי סינגפור – מחר תוגש בקשה מסודרת לרת"א, עם כל הפרטים של הספק וכל מה שצריך מבחינת האישורים שיש לאותו ספק, וזה מגיע למנהל.

יצחק וקנין: הרי בקשה כזאת לא הגיעה לרת"א.

יצחק וקנין: רת"א העבירה מכתב הנחייה כללי על מנת למנוע מראש אי הבנות וכדי שאתם לא תעשו איזה דבר ומחר תימצאו בפני שוקת שבורה.

יצחק וקנין: אתם תצטרכו לעשות תהליך מסודר, מובנה, בתוך החברה – כאשר אתם מתקשרים עם ספק בסינגפור, לפני כן תעבירו את כל הפרטים למנהל.

יצחק וקנין: אם המנהל יראה לנכון – הוא לא אמר לכם שלא.

שמואל קוזי: הוא אמר.

שמואל קוזי: קודם כל הוא אמר: לא.

יצחק וקנין: לא הגשתם לו.

יצחק וקנין: סליחה, אתה הגשת לו מסמכים?

שמואל קוזי: לא, כי היום - - -

יצחק וקנין: ידידי היקר, הגשת לו מסמכים?

שמואל קוזי: אבל היום עוד לא הגענו לתקנה.

שמואל קוזי: זה יהיה בעוד שנה.

שמואל קוזי: זה לא סינגפור, שלא נבין לא נכון, זה Pratt

יצחק וקנין: אתה הגשת לו בקשה?

שמואל קוזי: והוא יגיד לא.

שמואל קוזי: מה אני עושה אז?

אבישי פדהצור: זאת ביצה שלא נולדה.

שמואל קוזי: ענו לי על זה.

שמואל קוזי: אמרו לי שלא יהיה.

שמואל קוזי: אי אפשר לעבוד כך.

יצחק וקנין: הדברים ברורים לי.

יצחק וקנין: זאת אומרת שאני לא צריך לחשוב פעמיים.

יצחק וקנין: לי הדברים ברורים.

יצחק וקנין: מישהו צריך פה לנהל את העניינים.

יצחק וקנין: זה הכול.

יצחק וקנין: אתם לא יכולים לבוא – ההוא נתן לו אישור לסינגפור, ההוא נמצא בסין – זה לא שייך בכלל, רבותי.

יצחק וקנין: הדברים צריכים לקבל אישור, בשביל זה יש רגולטור והוא צריך לקחת עליו את האחריות – מחר תהיה תקלה בסינגפור, ואז מה יגיד המנהל?

פוול גרנדל: דרך אגב, הייתה תקלה לסינגפורים האלה על כני-נסע שכל המדינה הייתה - - -

יצחק וקנין: רבותי, אנחנו מתעסקים פה בנוהל – אל תנהלו ויכוחים בינכם – אני לא מחוקק ספציפית ל"אל-על" ורת"א.

יצחק וקנין: אני מחוקק.

יצחק וקנין: אני לא שואל את כל התעשייה.

יצחק וקנין: אני צריך לעבוד בהיגיון.

יצחק וקנין: ההיגיון אומר שמישהו צריך פה לנהל את העניינים.

יצחק וקנין: אי אפשר שכל ספק יספק לכם, גם אם הוא מקבל אישור.

שמואל קוזי: זה לא כל ספק.

יצחק וקנין: רבותי, גם אם הוא מקבל את האישור של ה-FAA ועוד גורם אחר, שהוא בארצות הברית, אני לא חושב שזה צריך להיות.

אשל חפץ: סליחה, אפשר לדבר?

אשל חפץ: אני מחכה בסבלנות הרבה זמן.

יצחק וקנין: כן, דבר.

אשל חפץ: אני מצטרף לדעה של אמיר.

אשל חפץ: זה נושא מאוד מורכב, יש לו השפעה ענקית על התעשייה.

אשל חפץ: אני לא חושב שבדיוק לסעיף הזה הוא שייך ואני לא חושב שמיצו את הדיון.

אשל חפץ: אני חושב שכבודו לא ירד לכל הדקויות, כי יש את הדוגמה המפוארת, כמו שציינו "אל-על" בנושא של מנוע, שברור שצריך את האישור של רת"א.

אשל חפץ: אבל ה- Common practice היום בתעשייה שרת"א מקבל תעודות שהוצאו על-ידי מכונים שאושרו על-ידי FAA ועל-ידי EASA - - -

אבישי פדהצור: זה מה שקורה כיום.

אשל חפץ: תנו לי לסיים, בבקשה.

אשל חפץ: ויש למטוס, כמו שאנחנו מפעילים, עשרות אלפי – לא אלפי – עשרות אלפי סוגים של פריטים.

אשל חפץ: עכשיו, המטוס נמצא בביקורת בסין והוא צריך איזה ניט או איזה בורג Oversize ספציפי מילימטרי, מחוזק מסוים, מגודל מסוים.

אשל חפץ: מחפשים אותו בכל העולם והוא נמצא במקרה רק בדרום אמריקה – אפילו לא בסין – מטיסים אותו עם FedEx, עכשיו צריך גם אישור מיוחד של פוול?

אשל חפץ: אתה יודע שאנחנו מגישים להם נהלים ובקשות לאישור מכוני חוץ – שנים זה לוקח להם לאשר.

אשל חפץ: הם יאשרו איזה חוזה עם איזה בקר?

אשל חפץ: זה אי אפשר.

אשל חפץ: צריך פיקוח, צריך להגדיר את הסטנדרט וצריך לתת לעסק להתנהל ולעבוד.

אשל חפץ: בצורה הזאת זה לא יעבוד.

דוד בן ארי: זה לעצור את התעופה.

דוד בן ארי: זאת התעודה.

דוד בן ארי: יש לנו 7,000 חלקים שאנחנו מוציאים לשנה, אנחנו עובדים עם מכוני בדק של ה-FAA ושל ה-EASA.

דוד בן ארי: אנחנו לא יכולים לדעת אם בסופו של דבר, כשאנחנו מקבלים את התעודה, אם לקבוע מראש ולהגיע להסכם שאם התעודה הזאת תגיע רק מהשטח של ארצות הברית, כי גם מכוני הבדק בארצות הברית עובדים עם מכוני בדק אחרים בעולם.

יצחק וקנין: שוב פעם אתה לא יורד לסוף דעתי.

יצחק וקנין: אתה רוצה לקבל שיק פתוח.

שמואל קוזי: לא.

דוד בן ארי: לא.

יצחק וקנין: זה שיק פתוח.

יצחק וקנין: זאת המשמעות.

יצחק וקנין: אתה לא אומר לי מה שה-FAA נתן אישור, אתה אומר:

יצחק וקנין: אני רוצה עכשיו שכל מכון שאני לוקח ממנו חלק - - -

שמואל קוזי: לא.

שמואל קוזי: אניא גיד לך מה אני רוצה - - -

יצחק וקנין: זה מה שאני מחוקק, אני לא עושה פה שום מגבלה על אף גורם.

יצחק וקנין: אין לי מגבלות פה, רבותי, אין לי שום מגבלות.

יצחק וקנין: איזה מגבלה יש לי פה, תגידו לי.

יצחק וקנין: אני מחר מעביר את החקיקה הזאת, איזו מגבלה יש לי על איזה מכון בהודו או במקום אחר בעולם שאני לא יודע מאיפה לקחתם את החלק.

אשל חפץ: אפשר לחיות עם כאלה שהם בפיקוח FAA או EASA, זה מספיק רחב, זה מספיק גדול.

אשל חפץ: לא צריך אישור של עוד גורם.

אבישי פדהצור: אדוני, זה לא המקום.

אבישי פדהצור: אנחנו מדברים על תקנה 32.

אבישי פדהצור: על התקשרות - - -

יצחק וקנין: רבותי, אני רוצה לעשות סדר.

יצחק וקנין: אתם רוצים שנגיע לתקנה 32 ושם אנחנו נטחן את זה – נטחן.

יצחק וקנין: פה אני אומר לכם: לא שכנעתם אותי שאני יכול לתת - - -

אורי בן גלים: אבל זה אותו הסבר.

יצחק וקנין: נגיע לשם, נשמע את ההסברים ונשמע גם את התגובות.

אסנת איסן: זה אותו הסדר.

אסנת איסן: זה הסדר אחד שחל על Exchange ועל קבלה מבחוץ והסדר שני שחל על תעודת אחזקה ושירות.

יצחק וקנין: גברתי הנכבדה אסנת, אני אומר לך שאני קצת מבין בדברים, במיוחד בדברים האלו שאנחנו מדברים עליהם כרגע.

יצחק וקנין: אני לא יכול לתת שיק פתוח כמו שאתם דורשים ממני.

אורי בן גלים: אנחנו לא מבקשים שיק פתוח.

אורי בן גלים: בדוק ההפך.

יצחק וקנין: כשנגיע לתקנה 32 ואני אצטרך לשנות – אני אשנה.

יצחק וקנין: כרגע, לפי מה שיש בפני, אני לא חושב שצריך לשנות את הדברים.

יצחק וקנין: נגיע לתקנה 32, נבדוק את הדברים, נחשוב לעומק ואני מבטיח לכם:

יצחק וקנין: אם אני אשוכנע שאכן אני יכול למצוא איזה פתרון, אולי הקדוש ברוך הוא ייתן לי איזה משהו, ואני אתן לכם פתרון אחר.

יצחק וקנין: יש עוד הערות?

עודד אילני: רק לעזור לנו במונחים פה.

עודד אילני: יש פה כל מיני מונחים שגוררים אותנו למילים שלא צריכות להיות כאן.

עודד אילני: אני חושב שצריך להתמקד בסטנדרט.

עודד אילני: יש סטנדרט תעופתי שמקובל בכל העולם וצריך לדבוק בו.

עודד אילני: אם רת"א השקיעה את המשאבים לאשר מטוס בברזיל והשקיעו ת המשאבים לאשר את התשתית של ברזיל ואנחנו קנים חלקים מברזיל, אז כל החוקים וכל המשאבים שהשקיעו כדי לאפשר למטוס לטוס במדינת ישראל מתל אביב לאילת ולאירופה, זה גם חל על ברזיל וכל פריט שאני קונה בברזיל– והסטנדרט הוא בינלאומי – ובדקו את זה, אישרו אותו וחתמו עליו ולקחו את האחריות, צריך להרחיב את זה לשם גם כן וכל דבר אחר שאמר קודם ידידי הטוב קוזי.

עודד אילני: אם Pratt

יצחק וקנין: רבותי, אתם נכנסים פה לפינה כאילו כבר רת"א אמרה שהיא לא מאשרת את זה ואת זה.

יצחק וקנין: היא לא אמרה את זה.

יצחק וקנין: אתם לא הגשתם בקשה.

עודד אילני: שישמרו על סטנדרט.

עודד אילני: אנחנו רוצים לקבוע סטנדרט, זה הכול.

יצחק וקנין: הסטנדרטים זה לא פה.

יצחק וקנין: רבותי, בתקנה 32 ניכנס יותר לפרטים שנוגעים ספציפית למה שאתם דורשים.

יצחק וקנין: אני מעריך שאם אנחנו נגיע לסעיפים האלו, ואני אראה לנכון – נמצא איזה פתרון.

יצחק וקנין: כרגע אני לא יכול לתת פתרון כזה שאתם תוכלו להתקשר עם כל מי שאתם רוצים - - -

שמואל קוזי: לא רוצים.

יצחק וקנין: רבותי, זה נוסח הדברים.

שמואל קוזי: איך אמר אבישי?

שמואל קוזי: פשענו, חטאנו, לא הבנו.

שמואל קוזי: אנחנו לא רוצים יד חופשית.

שמואל קוזי: אנחנו רוצים להיות תחת רגולציה מאוד כבדה.

שמואל קוזי: שני גופים מאוד קטנים שנקראים EASA וה-FAA, אני חושב שמכבדים אותם מאוד ורוצים להידמות להם – שם אנחנו רוצים להיות.

שמואל קוזי: זה מספיק מכובד?

איתי עצמון: אם הם מקובלים – המנהל יאשר.

שמואל קוזי: היום אני יודע מי המנהל ויש לנו שפה משותפת והאיש הזה הוא רחב אופקים.

שמואל קוזי: חוק הטיס הקודם היה משנת 1927 והחזיק כמעט 100 שנה.

שמואל קוזי: כשאנחנו יושבים פה אנחנו כותבים חוק ל-100 שנה.

שמואל קוזי: כולנו לא נהיה פה כשזה יבוא לידי ביטוי.

שמואל קוזי: חשוב שנדקדק בפרטים, אנחנו צריכים לחיות יום אחרי זה.

יצחק וקנין: זה שהחוק הקודם היה 80 שנה זאת אשמתנו שלנו.

יצחק וקנין: המדינה לא באה לשנות אותו ובגלל זה אנחנו נמצאים במדינה, שהיא כל כך מפותחת ומתקדמת, ב- Category twoולא ב- Category one.

יצחק וקנין: אתה מבין את זה אפילו יותר טוב ממני.

שמואל קוזי: אני מרגיש את זה.

יצחק וקנין: אתה מרגיש את זה ואתם חווים את זה כל יום.

יצחק וקנין: מחר גם אני לא אהיה פה וגם גיורא.

יצחק וקנין: כל אחד מאתנו, איך אומרים, דור הולך ודור בא.

יצחק וקנין: אני מחוקק את החקיקה לא בשביל יצחק וקנין.

יצחק וקנין: הרבה פעמים אפילו הייתי אומר את זה לגיורא: גיורא, אני לא מחוקק את החוק בשבילך.

יצחק וקנין: בוויכוחים על חוק הטיס הוא כל הזמן היה נותן דוגמאות ואני הייתי אומר לו: גיור, אני מחוקק את החוק לא בשביל גיורא, כי מחר לא יהיה גיורא וגם לא יצחק וקנין ולא מישהו אחר.

יצחק וקנין: הוא יעבור לתפקיד אחר, אתה תעבור לתפקיד אחר.

שמואל קוזי: אני מסכים במאה אחוז.

אשל חפץ: אבל כבודו, אנחנו לא מתווכחים בכלל על הנוהל.

אשל חפץ: אנחנו מתווכחים על נוהל שלא כתוב בתקנה.

אשל חפץ: בגלל שאנחנו מתווכחים, הם אומרים לנו שבנוהל הם לא יאשרו את זה.

אשל חפץ: זה נותן להם חופש פעולה והחופש פעולה מנוצל פה לרעה.

יצחק וקנין: אתה יודע שמכסת הדיבור, גם שלי וגם שלך, היא מתוקצבת, מה שנקרא.

יצחק וקנין: אם נעבור אותה, אנחנו – אמרתי לך בהאי לישנא: נגיע לתקנה 32, אני מבטיח לך שאנחנו נשב ונמצא פתרון שיניח את דעתכם, את דעתם של כולם וגם רת"א תיתן את דעתה בדבר ונמצא פתרון שיניח את דעת כולם.

יצחק וקנין: אין פה איזה עניין לתקוע מישהו.

יצחק וקנין: אתם שמים לב שאנחנו משתדלים לעשות את הדברים, בסופו של דבר מגיעים להסכמה.

יצחק וקנין: פה אני לא חושב שאני יכול לשנות את הדברים וזה גם לא נדרש פה.

יצחק וקנין: זה נדרש ב-32.

איתי עצמון: אפשר לאשר?

יצחק וקנין: אני מאשר את הסעיפים, כולל התיקונים.

יצחק וקנין: בעד אישור תקנה 37 – פה אחד

יצחק וקנין: תקנה 37, רבותי, כל הסעיפים אושרו, כולל השינויים שהוצעו.

יצחק וקנין: נא לקראו את תקנה 38.

אבישי פדהצור: "תעודת אחזקה ושחרור 38.

אבישי פדהצור: (א) בעל רישיון ייתן תעודת אחזקה ושחרור לפריט שהוא השלים בו פעולת בדק לאחר שווידא כי – (1) פעולת הבדק שבוצעה הושלמה באופן משביע רצון, לפי המידע התחזוקתי הישים ובהתאם לנוהלי מכון הבדק, כך שהפריט שמיש ועומד בכללי כושר אווירי; (2) התקיימו הוראות תקנת משנה (ג).

אבישי פדהצור: (ב) לא תיחתם תעודת אחזקה ושחרור של פריט, אלא בידי עובד מכון בדק המוסמך לחתום על תעודת אחזקה ושחרור, כאמור בתקנה 20(ה).

אבישי פדהצור: (ג) לא יחתום עובד מכון בדק על תעודת אחזקה ושחרור, אלא אם כן התקיימו כל אלה: (1) הוא בדק ומצא כי פעולת הבדק בפריט הושלמה, כאמור בתקנת משנה (א); (2) בוצעו כל הרישומים כנדרש בתקנה 35.

אבישי פדהצור: (ד) תעודת אחזקה ושחרור - (1) תיערך באופן ובצורה שיורה המנהל, ותכלול, לכל הפחות, את אלה: (א) הצהרה חתומה בידי עובד מכון הבדק כי נתקיים האמור בתקנת משנה (ג); (ב) פירוט פעולת הבדק שבוצעה; ניתן להסתפק בתיאור כללי של פעולת הבדק שבוצעה, ללא ציון מלא של כל השלבים שבוצעו, ובלבד שיש בסיכום הפנייה לתיעוד המלא של העבודה; (ג) הפניה למידע התחזוקתי שעל בסיסו בוצעה; (ד) המועדים שבהם בוצעה פעולת הבדק, ואם ישים - במונחים של שעות טיסה, מחזורי המראות ונחיתות וכיוצא באלה; (ה) חתימת עובד מכון הבדק אשר בדק ומצא כי פעולת הבדק בפריט הושלמה, כאמור בתקנת משנה (א).

אבישי פדהצור: (2) עותק ממנה ייתן בעל הרישיון למפעיל האווירי הנוגע בדבר.

אבישי פדהצור: "

יצחק וקנין: עד כאן.

יצחק וקנין: הסבר.

אבישי פדהצור: אנחנו מתקדמים בשרשרת החיים והעבודה של מכון הבדק.

אבישי פדהצור: הגענו לתעודת האחזקה ושחרור שהיא אחד הפריטים, אחד הרכיבים הכי קריטיים בפעולת מכון הבדק.

אבישי פדהצור: זה המסמך, זה הנייר שאומר: אדוני, הפריט שמסרת לי כשיר אווירית, בטוח לשימוש, העבודה בו – כפי שביקשת – הושלמה בצורה מיטבית, סע או טוס בהצלחה.

אבישי פדהצור: בגלל הקריטיות של המסמך הזה יש דרישות צורניות מאוד-מאוד פורמליות.

אבישי פדהצור: יש הוראות, גם באמנת שיקגו, בהקשר הספציפי הזה של מתי, איך, כמה ולמה נותנים את התעודה הזאת – לא כלאחר יד.

אבישי פדהצור: ניסינו עד כמה שאפשר לדבוק בהוראות האמנה לעניין הזה וביקשנו גם לעגן בצורה מפורטת את תהליך מתן תעודת האחזקה ושחרור, כשבסופו של יום העיקר זה שהעבודה בוצעה בצורה אחראית, שאנחנו יודעים מי האחראי על ביצועה.

יצחק וקנין: כן.

יצחק וקנין: יש הערות?

ניסן הדרי: כתוב פה: "באופן משביע רצון".

ניסן הדרי: על-ידי מי?

ניסן הדרי: אני, בתור מנהל אבטחת איכות, זה משביע את רצוני אבל את המנהל זה לא משביע רצון.

אודי גילאי: מי שחותם על התעודה.

איתי עצמון: אני גם לא הבנתי מה תורמת התיבה הזאת, אני מוכרח לומר.

אבישי פדהצור: אני אסביר.

אבישי פדהצור: קודם כל, אולי בשביל להכניס אותנו להקשר של האמנה – האמנה בסעיף 264, Maintenance release, 264(1) נוקטת, אני מצטער על האנגלית העילגת מלכתחילה: “A maintenance release shall be completed and signed, as prescribed by the State of , to certify that the maintenance work performed has been completed satisfactorily and with accordions to the data”.

אבישי פדהצור: זאת אומרת, גם האמנה אומרת שיש פה שני רכיבים: יש את הרכיב הטכני של העבודה לפי המידע ולפי ההוראות שניתנו לך, אבל אנחנו יודעים את זה כאנשי מקצוע שגם לאיש המקצוע שעושה יש מידה של שביעות רצון מהעבודה שלו.

אבישי פדהצור: הוא יכול לדעת שהעבודה הושלמה טכנית לפי המידע ועדיין הוא לא שלם עם מה שנעשה.

אבישי פדהצור: הואיל והוא זה שחותם ונושא באחריות לתעודה הזאת – הוא צריך להיות, אין בעיה להוסיף פה את המילים "לשביעות רצונו של החותם", אבל הוא צריך להיות שבע רצון מאופן ביצוע העבודה.

אבישי פדהצור: הוא צריך להשתכנע שהוא עשה אותה כהלכה.

איתי עצמון: אני מוכרח לומר שלא כל כך הבנתי את ההסבר.

איתי עצמון: אם זה לא משביע רצון מבחינתו – הוא לא יחתום על התעודה.

גיורא רום: זה צריך להשביע את רצונו של מי שנותן את תעודת האחזקה.

גיורא רום: זה כל כך ברור מהעברית.

ניסן הדרי: ואז אתה תבוא ותגיד: אותי זה לא משביע רצון.

גיורא רום: יכול להיות.

גיורא רום: אני אגיד מה שאני רוצה.

גיורא רום: אתה חותם?

גיורא רום: כתוב שזה צריך להיות בהתאם לשביעות רצונך?

גיורא רום: תחתום ותמשיך לשחות.

גיורא רום: מה זה קשור למה שאני אגיד בכלל?

גיורא רום: זאת עברית, זה לא תעופה.

גיורא רום: כתוב: "בעל רישיון ייתן תעודת אחזקה לפעולת בדק שהושלמה באופן משביע רצון".

גיורא רום: זה הוא והפעולה.

גיורא רום: איך אתם מביאים את כל העיזים האלה?

גיורא רום: זאת עברית פשוטה: יש נושא, נשוא, מושא.

ניסן הדרי: קודם כל, זה לא עיזים.

ניסן הדרי: אנחנו רוצים להבין ושלא יהיו לזה פירושים מהאף.

גיורא רום: זה עיזים כי זה כתוב.

גיורא רום: כל זה כתוב.

גיורא רום: אין לזה פירוש ותפסיקו לחשוב שרת"א כל הזמן מתעסקת בפשט ורמז ודרש וסוד.

גיורא רום: כתוב: תן את התעודה בהתאם לשביעות רצונך – יש לך את כל הסמכות.

יצחק וקנין: גם ליועץ המשפטי שלנו זה לא נראה.

איתי עצמון: זה לא נראה.

גיורא רום: למה?

איתי עצמון: כי אני לא מבין מה היא תורמת.

איתי עצמון: זה הרי ברור שאם הפעולה לא הושלמה כפי שאותו בעל רישיון רואה לנכון את פעולת הבדק שבוצעה – הוא לא ייתן את תעודת האחזקה ושחרור.

איתי עצמון: אתם גם כותבים: "לפי המידע התחזוקתי הישים ובהתאם לנהלי מכון הבדק".

איתי עצמון: כלומר, אתם מתווים כאן בדיוק את שיקול הדעת של מי שחותם על התעודה.

איתי עצמון: אני חושב שזה מיותר.

יערה למברגר: זה משביע רצון באופן סובייקטיבי?

איתי עצמון: אני מניח.

יערה למברגר: אז אפשר לכתוב לשביעות רצונו?

יערה למברגר: אפשר לכתוב את זה כאילו זה סובייקטיבי ואז זה לא איזשהו רף אובייקטיבי.

איתי עצמון: מה זה מוסיף?

אבישי פדהצור: כמו שאמרתי, גם האמנה משתמשת בתיבה:

אבישי פדהצור: Completed satisfactorily and according to the data, זאת אומרת כנראה שגם כאן, כשכתבו את ההוראה הזאת באמנה, הם ראו משהו שהוא מעבר לביצוע לפי המידע.

אבישי פדהצור: גם EASA, גם ה-FAA, אם אני לא טועה, משתמשים במונח הזה שאומר: אדוני החותם, אתה לא רק חותם על זה שביצעת לפי המידע, אלא גם שאתה שבע רצון מאופן ביצוע העבודה.

אבישי פדהצור: תגידו לי שזה פלפולים – עדיין, היסוד הסובייקטיבי הזה של שביעות הרצון של מבצע העבודה – אני יודע שאני יכול לחתום על מסמך גם אם אני לא שבע רצון ממנו.

אבישי פדהצור: אני משפטן, זה קורה לי לא אחת.

ניסן הדרי: לנו זה לא קורה.

אבישי פדהצור: אני מניח שאיש מקצוע שמבצע את העבודה יכול גם הוא להיות לא שבע רצון ממה שהוא עשה.

יצחק וקנין: הוא צודק במה שהוא אומר.

יצחק וקנין: הרבה פעמים יועץ משפטי חותם על משהו שהוא נאלץ, אין לו ברירה.

יערה למברגר: אני לא חותמת על משהו שאני לא עומדת מאחוריו.

יערה למברגר: זה אחד מהדברים שאני מקפידה עליהם.

יצחק וקנין: יערה, אני לא רוצה להגיד לך כמה פעמים ראיתי שיועצים משפטיים חתמו כי לא הייתה להם ברירה.

יצחק וקנין: כשמתפשרים, אז לפעמים חותמים על מה שלא רוצים.

גיורא רום: "באופן משביע רצון" מכניס את הגורם האנושי, את האחריות של האדם בהתאם לכללים וכן הלאה.

גיורא רום: זה עניין מאוד מכני.

איתי עצמון: ובכל מקום שלא כתבנו את זה לא באופן משביע רצון?

איתי עצמון: כלומר, אדם שעושה פעולה לא אמור להיות שלם עם מה שהוא עושה?

שמואל קוזי: אם זה לא מצביע רצון, למה שיחתום?

איתי עצמון: אני חייב להגיד משהו בעקבות הדברים שאמר עורך דין פדהצור: אנחנו יודעים שיש הוראות באמנה ויש הוראות בתקנות אירופאיות או אמריקאיות.

איתי עצמון: אנחנו בחקיקה ישראלית ונכון שהחקיקה צריכה להיות מותאמת לסטנדרטים הבינלאומיים, אבל אנחנו עדיין בחקיקה ישראלית שצריכה להשתמש במונחים ובאופן כתיבה שמקובלים בחקיקה ישראלית.

איתי עצמון: אני חושב שאנחנו לא חוזרים על מילים או כותבים ביטויים שלהבנתי הם מיותרים.

איתי עצמון: אני פשוט לא מצליח להבין את זה.

פוול גרנדל: אני יכול להגיד משהו?

יצחק וקנין: כן.

פוול גרנדל: בעולם התעופה, כשאדם חותם, הוא גם צריך להיות שלם עם מה שהוא חותם ואין לו מה להסתיר.

פוול גרנדל: אנשים שחותמים ניתנים לפעמים תחת לחץ – צריך לחתום, צריך להוציא בזמן את העבודה.

פוול גרנדל: זה נותן איזשהו פן ביטחון אישי לאדם להגיד: אני לא שבע רצון, אני לא חותם.

פוול גרנדל: זה גם בא להגן על מי שחותם ונותן לו איזושהי מן אמירה שהוא יכול לעמוד מול הלוחצים עליו.

איתי עצמון: אז בכל המקומות שכתוב שהמנהל נדרש לאשר – ויש כאן הרבה מקומות שהמנהל נדרש לאשר כל מיני דברים – אז צריך לכתוב "לשביעות רצונו"?

איתי עצמון: זה ברור שהמנהל לא יאשר שום דבר שהוא לא שלם אתו ולא חושב שהוא נכון ומתאים למיטב הבנתו המקצועית.

פוול גרנדל: זה לא סתם - - -

יצחק וקנין: לא.

יצחק וקנין: פה הוא מדבר על השחרור של החלק.

יצחק וקנין: אני חושב שאני הייתי הולך למה שיערה אמרה, שנייחס את זה לאותו חותם, לשביעות רצונו, ואז לא יהיה איזה דבר כללי כזה שהוא משתייך לכל האמירה שנאמרת אלא למי שחותם.

יצחק וקנין: לשביעות רצונו של חותם.

איתי עצמון: זה עדיין מיותר, אבל אני לא אתעקש על זה.

יצחק וקנין: יש עוד חשיבות שאני רוצה להציג אותה: בכל זאת אנחנו רוצים להגיע לסטנדרטים של ה-FAA, כן?

גיורא רום: ECO.

יצחק וקנין: ה-ECO, סליחה.

יצחק וקנין: ועל מנת שהדברים יהיו פחות או יותר תואמים, לפחות בדברים האלו, אז יש איזה עניין ללכת עם הנוסח צמוד, פחות או יותר.

יצחק וקנין: אני הייתי לוקח את הפשרה של יערה כפשרה שעונה על הדברים בצורה - - -

אודי גילאי: אני חושב שאין בעיה שייכתב לשביעות רצונו, אבל אני אסביר לאדוני למה יש את העניין של חשיבות לשביעות רצון.

אודי גילאי: נניח שפעולת הבדק היא לבצע בדיקת סדקים.

אודי גילאי: עשיתי בדיקת סדקים ומצאתי סדק באורך של שני מטרים.

אודי גילאי: השלמתי את פעולת הבדק – כי זאת פעולת הבדק שעשיתי.

אודי גילאי: האם אני מוציא תעודת אחזקה ושחרור לפריט שיש בו סדק באורך של שני מטרים?

אודי גילאי: לא.

אודי גילאי: זה העניין של שביעות הרצון.

אודי גילאי: יש פעולות נוספות ואני מכיר את זה.

דוד בן ארי: אתה עובד לפי Approved data ואם הספר אומר לך שאסור – אז אסור.

יערה למברגר: לא.

יערה למברגר: כתוב שחותם על כך שהפריט שמיש.

אודי גילאי: יש עניין של פריט שמיש יש עניין של מהי פעולת הבדק שנתבקשת לעשות.

גיורא רום: אני לא יודע.

גיורא רום: כבוד היושב-ראש, זה עולם התוכן שאתה חי אתו.

גיורא רום: האם אתה, כשאתה חתמת, זה היה לשביעות רצונך?

גיורא רום: כשאתה היית אחראי על פעולה בטנק, ויכול להיות שסגרו את הבורג בטורק מסוים ויכול להיות שעשו כל מיני דברים, האם בסוף, ברגע האמת, כששמת את החתימה שלך, זה היה לשביעות רצונך האישית?

יצחק וקנין: אני מוכן לקבל את ההערה של יערה בעניין הזה "לשביעות רצונו" ולא "משביע רצון" – אני לא יודע למי זה מתייחס.

גיורא רום: לבעל הרישיון.

אפרים זילברשטיין: פעולת בדק לפעמים מורכבת מעשרות פעולות של מספר לא מבוטל של אנשים שבסוף בן אדם אחר מוציא תעודת אחזקה ושחרור.

אפרים זילברשטיין: כאשר הוא בא להוציא את תעודת האחזקה ושחרור, הוא צריך לוודא שכל הפעולות שנעשו – נעשו לשביעות רצונו.

אפרים זילברשטיין: זה לא שהוא אישית עשה את הפעולה, הוא עבד והוא חתם על תעודת האחזקה ושחרור.

יצחק וקנין: רבותי, אנחנו נתקן את זה ל"שביעות רצונו".

יצחק וקנין: יש עוד הערות?

איתי עצמון: אני רוצה לשאול לגבי תקנת משנה (ד)(1): "תעודת אחזקה ושחרור תערך באופן ובצורה שיורה המנהל".

איתי עצמון: שוב אני חוזר על השאלה אם מדובר על איזושהי הוראה כללית, הוראה פרטנית?

איתי עצמון: אם מדובר על הוראה כללית, למה בעצם אנחנו צריכים לכתוב את זה?

איתי עצמון: הרי חזקה על רת"א כרשות מנהלית שהיא רשאית להוציא הנחיות מנהליות, לרבות טפסים.

איתי עצמון: אני פשוט רוצה להבין מה עומד מאחורי התיבה הזאת בהקשר הזה.

אבישי פדהצור: ביקשנו לקבוע בתקנה את מה שאדוני אמר בדיוק: את הטפסים שמגישים, הם צריכים להיות פורמאליים וסטנדרטיים.

אבישי פדהצור: שתהיה אפשרות למנהל להורות.

אבישי פדהצור: לא המצאנו פה כלום.

אבישי פדהצור: הטפסים האלה קיימים ומשמשים כבר הרבה מאוד זמן.

אבישי פדהצור: יש להם פורמט עם ההתחייבות, עם ההצהרות, עם הפירוט של המידע.

אבישי פדהצור: אם השאלה היא: אם אפשר למחוק את המילים "תערך באופן ובצורה שיורה המנהל", אני לא חושב - - -

איתי עצמון: תערך לפי טופס שהורה המנהל?

אודי גילאי: יש פה עניין של גובה הפריט מבחינת ההיררכיה: לכלי טיס שלו מוציאים טופס מסוג אחד, לאביזר מוציאים טופס מסוג אחר.

אודי גילאי: לכן יש פה את העניין שרת"א מנחה על הפורמט של הטפסים.

אודי גילאי: בכל העולם זה מקובל שהרשות קובעת - - -

איתי עצמון: בטפסים לפי טופס שהורה המנהל.

אודי גילאי: ואז תבוא ותגיד שאם זה ממוחשב זה לא טופס?

איתי עצמון: לא, לא.

יערה למברגר: ממוחשב זה גם טופס.

איתי עצמון: אנחנו נשנה לפי טופס שהורה המנהל.

דוד בן ארי: לגבי הנושא של הטפס:

דוד בן ארי: יש טפסים מסוימים שמורה המנהל והם דומים ל-8130 אבל יש מסמכים של תקלות של מכוני הבדק שהם גם טופס אחזקה ושחרור, אז זה לא אך ורק מה שהורה המנהל.

אבישי פדהצור: לא הבנתי את ההערה.

אבישי פדהצור: אם המנהל לא הורה?

דוד בן ארי: אני חושב שצריך להשאיר את הנוסח הקודם "שיורה המנהל" – יש לנו מסמך היום, מסמך של תקלות במטוס, שזה בסופו של דבר למעשה, תעודת אחזקה ושחרור ויש אדם שחותם על זה.

דוד בן ארי: אם אתה קובע: "לפי טופס שיורה המנהל", זה אומר שכל תקלה כזאת, כל נייר כזה, צריך לעבור לאישור של המנהל לפני זה.

דוד בן ארי: כלומר זה לא רק טופס אחד.

דוד בן ארי: יש טופס אחד שהמנהל אכן הוציא - - -

איתי עצמון: זה לא חייב להיות טופס אחד.

איתי עצמון: יכולים להיות מספר טפסים.

דוד בן ארי: אני חושב שהנוסח הראשון הוא יותר נכון.

איתי עצמון: הנוסח הראשון הוא עמום והוא יכול היה לטמון בחובו גם הוראות שהן מהותיות ולכן רצינו להימנע מזה.

אבישי פדהצור: אני לא רואה בעיה בהצעה של אדוני ואני לא מבין את הקושי - - -

איתי עצמון: גם אני לא.

שמואל קוזי: יש כיסוי בסעיף אחר.

אבישי פדהצור: הרישום ביומן מטוס?

אבישי פדהצור: דיה לצרה בשעתה.

איתי עצמון: יש לי עוד הערה לגבי תקנה (ד)(1)(ב).

איתי עצמון: לא כל כך הבנתי את תקנת המשנה הזאת, במיוחד את הסיפא שלה: "בלבד שיש בסיכום הפנייה, הפנייה לתיעוד המלא של העבודה" – האם צריך רק להסתפק בתיאור כללי או שכן יש לתעד באופן מלא את העבודה?

איתי עצמון: זה לא כל כך ברור.

אודי גילאי: חברת ק.א.ל תבצע, בעזרת השם, ביקורת שנקראת "C" לג'מבו שלה בחודשים הקרובים.

אודי גילאי: הרישומים של הביקורת הזאת יכללו ארגזים.

אודי גילאי: בסוף אתה מוציא טופס.

אודי גילאי: אתה לא יכול לפרט בטופס את הכול כי הרי זה ורכב רבדים-רבדים.

אודי גילאי: מה שחשוב ומה שקובעת האמנה ומה שאנחנו מנסים לקבוע בהתאם, ככל שאתה מוציא תעודת אחזקה ושחרור, אנא תגיד: כל המידע וכל הנתונים לגבי פעולת הבדק שבוצעה נמצאים במקום כזה וכזה, זאת הפעולה שבוצעה והתיעוד המלא שלה נמצאה במקום מסוים.

איתי עצמון: קודם כל הייתי כותב "פרוט פעולת הבדק שבוצעה, לעניין זה ניתן לכלול תיאור כללי של פעולת הבדק שבוצעה" אז אני עדיין לא מבין את הסיפא.

איתי עצמון: אתה כותב" "ללא ציון מלא של כל השלבים שבוצעו, ובלבד שיש בסיכום".

איתי עצמון: איזה סיכום?

איתי עצמון: סיכום של מה?

אבישי פדהצור: סיכום תעודת האחזקה ושחרור.

איתי עצמון: בלבד שיש בתעודה הפנייה לתיעוד המלא.

אבישי פדהצור: נכון.

איתי עצמון: ואתם אומרים שהתיעוד המלא יכול לכלול גם - - -

אבישי פדהצור: By reference וארגזים.

יצחק וקנין: יש עוד הערות?

איתי עצמון: כן.

איתי עצמון: עוד הערה קטנה אחת לגבי (ד).

איתי עצמון: אני חושב שהתיקון שעשיתם כאן הוא פחות מתאים.

איתי עצמון: אני מניח שאם שעת טיסה, מחזורי המראות ונחיתות רלוונטיים לעניין זה – אז יהיה צורך לפרט אותן.

יערה למברגר: לפי העניין.

איתי עצמון: הייתי אומר: המועדים שבהם בוצעה פעולת הבדק, לרבת במונחים של שעות טיסה, מחורי המראות ונחיתות, למחוק את "וכיוצא באלה", ולכתוב: "לפי העניין".

אבישי פדהצור: לי אין בעיה עם ההצעה.

אודי גילאי: זה כן חשוב לכתוב "וכיוצא באלה" כי לפעמים יש פה מחזורים של - - -

איתי עצמון: לכן אמרנו "לרבות".

אבישי פדהצור: זה מחזיר אותנו לנוסח המקורי.

אבישי פדהצור: אני לא רואה מניעה.

איתי עצמון: ולהוסיף בסעיף "לפי העניין".

יצחק וקנין: רבותי, אתם עוקבים אתנו אחרי הנתונים שאנחנו עושים?

יצחק וקנין: יש עוד הערות?

יצחק וקנין: אין הערות.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, אני מצביע על סעיף 38 כולל כל התיקונים שהוצעו לכל הסעיפים, עד סעיפים (ד)(2), האחרון (ה), והצבענו על (2).

יצחק וקנין: יש עוד (ה).

איתי עצמון: כן, כן.

יצחק וקנין: טוב.

יצחק וקנין: עד (ה).

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: בעד אישור תקנה 38– פה אחד

יצחק וקנין: הסעיפים אושרו.

יצחק וקנין: נא להמשיך לקרוא את תקנת משנה (ה).

אבישי פדהצור: תקנת משנה (ה): "תעודת אחזקה ושחרור לכלי טיס יכול שתהיה גם בדרך של רישום ביומן התחזוקה של כלי הטיס, אם בעל הרישיון הוסמך לכך בידי המפעיל האווירי של כלי הטיס, לפי נהלי המפעיל האווירי האמור, והוראות תקנות משנה (א) עד (ד) יחולו, בשינויים המחויבים, על רישום כאמור, כאשר רישום מועד ביצוע פעולת הבדק במונחים של שעות טיסה, מחזורי המראות ונחיתות וכיוצא באלה ייעשה לפי נהלי המפעיל האווירי; בעל הרישיון יתעד ברישומיו מתן תעודת אחזקה ושחרור כאמור.

אבישי פדהצור: ".

אבישי פדהצור: בתמצית, ואנשי המקצוע יתקנו אותי אם אני אטעה, כאשר מדובר בכלי טיס שמסר אותו המפעיל האווירי, קיימת עוד פרקטיקה שבה תעודת האחזקה ושחרור נעשית ברישום בספרי המטוס, לא במסמכים של מכון הבדק, אלא המטוס טס עם ספר שבו יש העדה על הכשירות האווירית שלו, וכאשר מסתיימת פעולת הבדק – תעודת אחזקה ושחרור, לא ניתנת כפתק נפרד על-ידי מכון הבדק, אלא בדרך של רישום באותו יומן טיסה, ספר המטוס.

אבישי פדהצור: על מנת לעגן את הפרקטיקה הזאת בישראל, אנחנו מבקשים להוסיף את תקנת משנה (ה), שכמובן, מכילה בשינויים המתחייבים, את מה שחל במכון הבדק לעניין תעודת האחזקה שהוא נותן, לעניין הפרטים, לעניין ההפניה.

יצחק וקנין: כן.

איתי עצמון: יש לי שתי הערות מהותיות והערת נוסח אחת: לכמה זמן אמור להישמר אותו תיעוד?

איתי עצמון: זאת שאלה שהתייחסנו אליה לגבי פרטים אחרים; עכשיו, בסיפא כתוב: "בעל הרישיון יתעד ברישומיו מתן תעודת אחזקה ושחרור", האם זה את מתן התעודה או את התעודה עצמה?

אבישי פדהצור: את מתן התעודה.

אבישי פדהצור: הרי התעודה לא נשארת אצלו.

אבישי פדהצור: ההגשמה של התעודה - - -

איתי עצמון: הוא לא אמור לשמור איזשהו עותק או משהו כזה?

איתי עצמון: הוא רק צריך לכתוב: "ניתנה תעודת אחזקה ושחרור".

אודי גילאי: תקנת משנה (ה) קובעת שניתן להוציא את תעודת האחזקה ושחרור באמצעות יומן התחזוקה של כלי הטיס.

אודי גילאי: יומן התחזוקה של כלי הטיס נמצא דרך קבע אצל המפעיל האווירי, לא אצל מכון הבדק.

אודי גילאי: לכן, לעניין שאלתך הראשונה, בתקנות ההפעלה קבועות חובות לעניין שמירת יומן התחזוקה של כלי הטיס וזה לא פה המקום - - -

איתי עצמון: אבל כתבתם "בעל הרישיון", כלומר, בעל רישיון להפעלת מכון בדק "יתעד ברישומיו" אז אני שואל לכמה זמן אמור להישמר אותו תיעוד?

אודי גילאי: זה בתקנה 35.

איתי עצמון: אתה בטוח שיש הפנייה שם לתקנה הזאת?

אודי גילאי: לא לתקנה.

אודי גילאי: יש שמירת רישומי תעודת אחזקה ושחרור.

איתי עצמון: תוכל להפנות אותנו היכן בתקנה 35מעוגנת החובה לשמור את התיעוד של מתן תעודת אחזקה ושחרור?

עודד אילני: זה לא יעזור לנו אם נלך חזרה לתקנות התיעוד?

עודד אילני: תקנות התיעוד הן גם למפעיל וגם למכון הבדק.

אורי בן גלים: ההפניה כאן צריכה להיות לתקנות ההפעלה.

אורי בן גלים: שם יש הגדרה של יומן התחזוקה של כלי הטיס.

אבישי פדהצור: זאת בכלל לא השאלה.

אבישי פדהצור: אין פה קצבה של תקופת השמירה.

אבישי פדהצור: זאת שגיאה שלנו, לדעתי.

אבישי פדהצור: אני חיפשתי אתמול ולא מצאתי.

איתי עצמון: גם אני לא מצאתי.

ניסן הדרי: בתקנות התיעוד כתוב "עד הביקורת הבאה", כלומר, שבפעם הבאה שמוצאת תעודה – התעודה הזאת פסולה, היא גמרה את אורך החיים שלה.

אבישי פדהצור: אני מציע, אדוני, שגם כאן, כמו במקומות אחרים שבהם עשינו את זה, נוסיף שתהיה חובה לשמור על התעודה במשך שנתיים מיום שנחתמה.

איתי עצמון: את התעודה או את עצם מתן התעודה?

אודי גילאי: אבל 35(א) ו-35(ז) – "את כל פרטי פעולות הבדק", זה לרבות תעודת - - -

איתי עצמון: אם להבנתכם זה מכוסה, אין בעיה.

איתי עצמון: אני פשוט שואל כשאלת הבהרה.

אודי גילאי: אז זה בתקנת משנה (ז) – "מבלי לגרוע מהוראות תקנה 136(ג) לתקנות ההפעלה, ישמור בעל רישיון עותק מן התיעוד האמור ומן המידע התחזוקתי הנוגע לאותה פעולת בדק כמפורט לעיל, לתקופה של שנתיים מיום שניתנה תעודת אחזקה ושחרור לפריט שבוצעה בו פעולת הבדק.

אודי גילאי: ".

איתי עצמון: עותק מן התיעוד האמור בתקנה 35 ומן המידע התחזוקתי הנוגע לאותה פעולת בדק – המידע התחזוקתי כולל גם את מתן תעודת אחזקה ושחרור?

אודי גילאי: זה המכה בפטיש.

איתי עצמון: אם להבנתכם זה מכוסה – לי אין בעיה.

אודי גילאי: חד-משמעית.

אודי גילאי: התיעוד מסתיים במתן תעודת אחזקה ושחרור.

יצחק וקנין: רבותי, אתם עוקבים אחרי מה שהוא אמר?

יצחק וקנין: יש עוד הערות.

איתי עצמון: בעצם הובהר על-ידכם שהוא רק מתעד ברישום את עצם מתן התעודה.

אודי גילאי: נכון.

אודי גילאי: באופן כללי, ברגע שהוא נתן תעודת אחזקה ושחרור לכלי טיס ורשם את זה ביומן התחזוקה – הוא נפרד מהתעודה.

אודי גילאי: הוא חייב להשאיר עותק אצלו או ציון אצלו שאכן הוא נתן תעודת אחזקה ושחרור.

איתי עצמון: עותק של התעודה או ציון?

אודי גילאי: ציון, ציון.

אודי גילאי: יתעד ברשומה - - -

יצחק וקנין: בתאריך זה וזה קיבל תעודה.

איתי עצמון: עכשיו הערת נוסח: יכול להיות שצריך לכתוב ברישא "על אף האמור בתקנת משנה (ד)" מכיוון שזאת הוראה מיוחדת שגוברת על מה שאמרנו בתקנות לגבי תעודת אחזקה ושחרור, אבל זאת הערה יותר טכנית.

אבישי פדהצור: קיבלנו.

יצחק וקנין: יש עוד הערות, רבותי, לסעיף?

אודי גילאי: עוד הערה קטנה: לקשר את המונח "יומן תחזוקה" למונח ברשימת ההפעלה, שיהיה קשר להגדרתו - - -

אבישי פדהצור: אני לא בטוח שיש לו הגדרה בתקנות ההפעלה.

אודי גילאי: אין הגדרה ליומן תחזוקה.

אודי גילאי: אם אני לא טועה, אפילו בחוק השתמשנו במונח יומן התחזוקה.

יצחק וקנין: אנחנו בודקים.

איתי עצמון: יומן תחזוקה או ספר עזר לתחזוקה?

אודי גילאי: אין הגדרה מהו יומן התחזוקה.

אבישי פדהצור: ולכן אי אפשר להפנות לתקנות ההפעלה להגדרה שלא קיימת שם.

יצחק וקנין: רבותי, בואו נתקדם.

יצחק וקנין: אנחנו מצביעים על הסעיף, כולל התיקונים שהוצעו.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: בעד אישור תקנה 38 – פה אחד

יצחק וקנין: אנחנו סיימנו את סעיף 38 – כולו אושר, כולל התיקונים שהוצעו בו.

יצחק וקנין: נא לקרוא את סעיף 39.

אבישי פדהצור: אנחנו נבקש, אדוני, לא לדון בסעיף 39 כי טרם מיצינו את הדיון מול הציבור בעניין הזה.

אבישי פדהצור: נמשיך עם תקנה 40: "דיווח על תקלות 40.

אבישי פדהצור: (א) בעל רישיון ידווח למנהל וכן למפעיל האווירי של כלי הטיס, על כל כשל, תקלה או פגם מן המפורטים בתקנה 30א(א)(1) עד (16) לתקנות ההפעלה שנמצאו בכלי טיס במהלך פעילות מכון הבדק; דיווח כאמור יהיה לפי הוראות תקנה 30א(ד) לתקנות ההפעלה.

אבישי פדהצור: (ב) לא יעוכב דיווח על פי תקנת משנה (א), גם אם לא כל הפרטים הנדרשים בו ידועים.

אבישי פדהצור: (ג) נודעו לבעל רישיון פרטים נוספים לעניין השלמת דיווח על פי תקנת משנה (א), יגישם למנהל ולמפעיל האווירי בהקדם, כתוספת לדוח המקורי שהוגש, ויציין את מספר המעקב שניתן לדוח, כאמור בתקנה משנה 30א(ה) לתקנות ההפעלה.

אבישי פדהצור: (ד) דוחות לפי תקנה זו יימסרו בהקדם האפשרי, ולא יאוחר מ- 72 שעות מגילוי התקלות בידי בעל הרישיון.

אבישי פדהצור: (ה) בעל רישיון ידווח למחזיק תעודת הסוג של מטוס גדול או הליקופטר שמסתו המורשית להמראה עולה על 3,175 ק"ג, על תקלות כאמור בתקנה 30א(א)(1) עד (16) לתקנות ההפעלה.

אבישי פדהצור: ".

אבישי פדהצור: בתמצית, אנחנו מתקנים במקביל את תקנות ההפעלה ואנחנו מוסיפים שם הוראות ובהן פירוט של תקלות שבהן חובה על המפעיל האווירי – כי אנחנו בתקנות ההפעלה – להודיע על תקלות מסוגים שונים שאירעו בכלי הטיס ושעלולות או עשויות אולי לשקף משהו שהוא מעבר לזה: איזושהי תופעה שצריך לתת עליה את הדעת ברמת ההסדרה של הפעילות ברמת ההסדרה של הפעילות.

אבישי פדהצור: אנחנו אומרים אותו דבר גם בעניינו: אם מכון הבדק מגלה במהלך ביצוע פעולות הבדק אחת מהתקלות הללו – אנחנו מדברים על שברים, כיבוי מנוע בדרך כלל לא רלוונטי אבל יכול להיות שזאת מאחת התקלות שצריך לדווח למכון הבדק.

אבישי פדהצור: יכול להיות שמנוע שבודק מכון הבדק נכבה תוך כדי בדיקה באופן לא צפוי, אנומלי.

אבישי פדהצור: לכן, אותן חובות דיווח שיש על המפעיל האווירי לגבי אותם אירועים, מוחלות גם כאן, בשינויים המתחייבים, על מכון הבדק.

יצחק וקנין: רבותי, יש הערות?

איתי עצמון: האם צריך, בתקנת משנה (ה), לאחר "שמסתו המורשית להמראה עולה על 3,175 ק"ג", להוסיף – כפי שהוספנו במקומות אחרים – "לפי ספר הטיסה או מסמך מתאים אחר כמשמעותו בסעיף 63(ב)(3) לחוק", או שאין צורך בהקשר הזה?

אבישי פדהצור: אפשר, מטעמי אחידות בנוסח.

יצחק וקנין: רבותי, יש עוד הערות?

יצחק וקנין: אין הערות.

יצחק וקנין: אני מצביע על סעיף 40 כולל התיקון שהוצע.

יצחק וקנין: מי בעד, מי נגד?

יצחק וקנין: בעד אישור תקנה 40 – פה אחד

יצחק וקנין: הסעיף אושר.

יצחק וקנין: נא לקרוא את סעיף 41.

אורי בן גלים: רגע.

אורי בן גלים: הסתכלנו כרגע וראינו בתקנות ההפעלה, בתקנה 540, התייחסות ליומן התחזוקה של כלי טיס.

אורי בן גלים: כתוב "יומן התחזוקה של כלי הטיס".

אודי גילאי: בוודאי שיש התייחסות.

אבישי פדהצור: אמרנו שיש התייחסות ואמרנו שאין הגדרה.

אודי גילאי: אבל יש הפניה בתקנות, בסעיף 252, לפרק ה-13 ולפרק ה-12 ולפרק השני – אתה יכול לפתוח.

אודי גילאי: אין הגדרה מה זה.

אבישי פדהצור: זה שמופיע – לא היה בספק.

יצחק וקנין: תבדקו את הדברים, רבותי.

איתי עצמון: אישרנו את הסעיף?

יצחק וקנין: כן, כן.

יצחק וקנין: אישרנו את 40.

יצחק וקנין: נא לקרוא את פרק ח', הוראות כלליות.

אבישי פדהצור: "פרק ח': הוראות כלליות מתן פטור מהוראות התקנות 1.

אבישי פדהצור: (א) המבקש פטור מתקנות אלה לפי סעיף 165 לחוק יגיש למנהל בקשה כתובה ומנומקת, ויפרט בה, בין היתר, את הטעמים למתן פטור כמבוקש וכן את האמצעים שינקוט בהם לשמירה על רמה שוות ערך של בטיחות לזאת שהייתה מתקיימת לפי התקנות שהוא מבקש פטור מהן.

אבישי פדהצור: (ב) אישר המנהל לבעל רישיון פטור לפי תקנת משנה (א), יודיע בעל הרישיון על הפטור, ובכלל זה על תנאיו ועל תקופת תוקפו, לעובדי מכון הבדק, יציגו לראווה במקום נראה לעין במכון הבדק, ויאפשר לציבור לעיין בו.

אבישי פדהצור: ".

יצחק וקנין: עד כאן.

אבישי פדהצור: סעיף 165 לחוק הטיס.

אבישי פדהצור: הזכרנו אותו פעם-פעמיים בדיונים.

אבישי פדהצור: מעכשיו המנהל ייתן פטור, במקרה מסוים, מתחולה של התקנות.

אבישי פדהצור: פטור מתחולת התקנות הוא לא עניין של מה בכך.

אבישי פדהצור: הוא אומר: הסטנדרט הבטיחותי ששר התחבורה קבע בתקנות לא חל עליך.

אבישי פדהצור: לכן יש פרוצדורה מוגדרת בה אני מגיש בקשה ואומר מה רמת הבטיחות שוות הערך שאני מבטיח בתמורה לפטור.

אבישי פדהצור: לא יוצרים חורים בבטיחות אלא אני מקזז או מפצה על החוסר שאני יוצר, מגיש את הבקשה למנהל.

אבישי פדהצור: אם המנהל נעתר לבקשה – יש חובה על בעל המכון שקיבל פטור מלפעול לפי הוראות מסוימות בדין, להביא את זה לידיעת עובדי המכון ומי שמקבל שירותים מהמכון.

אבישי פדהצור: יכול להיות שאני לא ארצה ללכת למכון שקיבל פטור.

אבישי פדהצור: מותר לי לפחות לדעת שהוא קיבל פטור ולהחליט בעצמי – זאת תכלית התקנה.

יערה למברגר: אולי במקום "יציגו לראווה במקום נראה" מספיק להגיד "יציגו במקום נראה לעין", לא?

איתי עצמון: גם אני חושב.

אבישי פדהצור: אם המילה "לראווה" - - -

יערה למברגר: כן, כן.

אבישי פדהצור: אנחנו מוכנים לוותר.

אבישי פדהצור: חשבנו להתייפות בעברית.

יערה למברגר: זה חגיגי.

אבישי פדהצור: אבל אם אנחנו כבר מורידים את "לראווה" אז בהמשך להערתו של היועץ המשפטי שדיברתי אתו אתמול, בלי למצות את הערותיו כמובן, זה לא יאפשר לציבור בכלל אלא לציבור הבא למכון הבדק.

איתי עצמון: אז אולי "ויאפשר לכל אדם לעיין בו במכון הבדק"?

אבישי פדהצור: בדיוק.

אבישי פדהצור: אנחנו לא מצפים שיפרסם את זה במקומון עפולה.

איתי עצמון: יש לי שאלה לגבי תקנת משנה (ב), כתוב כאן: " ובכלל זה על תנאיו ועל תקופת תוקפו".

איתי עצמון: תמיד יש תקופת תוקף לפטור?

איתי עצמון: פטור תמיד ניתן לתקופה מסוימת?

אבישי פדהצור: מדיניות רת"א, בשנתיים האחרונות לפחות, היא שכל פטור ייצא עם תקופת תוקף.

אבישי פדהצור: אין כבר כזה דבר שאתה משגר ושוכח את הפטור.

אודי גילאי: אלא אם כן זה פטור מקומי.

אודי גילאי: אם אני רוצה לייבא כלי טייס, אז זה כן או לא.

אבישי פדהצור: פטור שמתקיים מעצם טבעו לנצח – ברור.

אבישי פדהצור: אבל נניח שאני מבקש פטור מהתקנה של ציוד כזה או אחר בכלי טיס ויש חובה לפי התקנות להתקין את הציוד, אז ככלל, הפטור הזה קצוב בזמן כדי לאפשר אפשרויות בקרה על שיקול הדעת של המנהל אחת לתקופה מסוימת ולראות שעדיין מתקיים הצורך.

אבישי פדהצור: אנחנו חורגים פה מהתקנות וצריכים להצדיק באופן מתמשך את החריגה מהתקנות.

אבישי פדהצור: לכן תקופת התוקף של הפטור קצובה.

איתי עצמון: אני רק מבקש להתאים את הנוסח לנוסח של החוק, כלומר, בתקנת משנה (ב), במקום "אישר" נכתוב "נתן המנהל" כי אנחנו מדברים על מתן פטור.

איתי עצמון: בתקנת משנה (א), בחוק נאמר "ברמת בטיחות שוות ערך לזו המושגת בקיום ההוראות לפי הסעיפים האמורים" – אני מצטט מסעיף 165(א) לחוק הטיס – אז אני מציע להתאים כאן את הניסוח.

איתי עצמון: הערה אחרונה, האם כדאי לכתוב בתקנת משנה (א) "מבקש פטור מתקנות אלה, כולן או חלקן"?

אבישי פדהצור: בעיני זה פשיטא, אבל אין לי בעיה להוסיף את המילים על מנת להסיר ספק.

אבישי פדהצור: ברור לי שאם יש למנהל סמכות לתת פטור, הוא יכול לתת פטור מהתקנות כולן או מקצתן, ומי שמבקש את המנהל להפעיל את סמכותו, מבקש אותו במסגרת סמכותו.

איתי עצמון: אתם חושבים שאין צורך?

אבישי פדהצור: לדעתי אין צורך.

יערה למברגר: אין צורך אבל אין לי התנגדות.

יערה למברגר: אני אדישה.

יצחק וקנין: יש עוד הערות, רבותי?

יצחק וקנין: כן מר טלמון, תגיד לנו איזה דבר חוכמה היום.

עמרי טלמון: דבר חוכמה – אני בספק, אבל אני אשתדל.

עמרי טלמון: התקנה הזו חשובה באופן יוצא מן הכלל מפני שלגבי המכונים, אין הבדלה היום בין גדולים, בינוניים, קטנים ומה שאני הצעתי בזמנו – מכונים זעירים.

עמרי טלמון: המכונים הקטנים ומה שאני קורא זעירים, כולל המכון של קלוב התעופה, לא יוכלו לעמוד בהרבה מאוד סעיפים של התקנות האלה.

עמרי טלמון: למותר להתווכח על כל סעיף וסעיף.

עמרי טלמון: ישנה התקנה הזו, תקנה 41, היא גורפת ונותנת למנהל סמכות לתפור, במילים שלו, ליתומים מסוימים מכנסיים שמתאימות להם.

עמרי טלמון: כך אמרת.

עמרי טלמון: אז זו ההזדמנות.

עמרי טלמון: אני מקווה רק שכזעקת המכונים הקטנים או הזעירים תבוא לפני המנהל, הוא ינהג ברוח יד וברוחב לב ויאפשר את המשך פעולתם, כי לפי הנוסח של התקנות שמתאים מאוד למכונים הגדולים וכן הלאה, לקטנים ולפשפשים לא תהיה תקומה.

אבישי פדהצור: אני רק רוצה להעיר, אדוני, בהמשך לדברים אלו שאנחנו ברת"א מודעים לבעיה שיש למכונים שאינם המכונים הגדולים הקונבנציונליים ואנחנו עדיין ממתינים שתוגש לנו הצעה מסודרת מטעם בעלי העניין במכונים האלו, שתגיד לנו מה בתקנות איננו ישים או איננו רלוונטי כדי שנוכל לקבוע הסדרים מראש לעניין הזה.

אבישי פדהצור: סעיף 165 לחוק והתקנה הזאת, הם לא תחליף לחקיקה.

אבישי פדהצור: במקרה מסום לתת פטור, אנחנו לא נעשה חקיקה על דרך הפטורים, קרי, מהיום והלאה כל מכון קטן יקבל באופן גורף פטורים כאלו ואחרים.

אבישי פדהצור: דרך המלך לעשות את זה, ופנינו בתחינה לגורמי המקצוע בקרב הציבור שמעורים בזה: בואו, אמרו לנו מה ישים ומה איננו ישים בשינויים ותציגו את זה בפנינו על מנת שנוכל ליישם את זה בנוסח.

אבישי פדהצור: עד לעת הזו תחינותינו לא נעתרו.

אבישי פדהצור: יש גם עבודה שמתנהלת ברת"א בעניין הזה, אבל ברור - - -

יצחק וקנין: הבנתי.

יצחק וקנין: מר טלמון, הכדור הוחזר אליך.

עמרי טלמון: כן.

עמרי טלמון: אבל אני לא סבור שזה באינטרס של כולנו, כי אם נתחיל להכניס פה מה שאמרתי בקצרה, הערה לסעיף כזה לסעיף אחר לתקן את התקנות, זה יכול לקחת Forever.

עמרי טלמון: יש אינטרס להעביר את התקנות האלה במהירות ובמינימום תקלות, לפחות לגבי המכונים הגדולים, כי אנחנו יודעים את סיפור הקטגוריה ואני האחרון שינסה להפריע לזה.

עמרי טלמון: על כן, אני חושב שהמנגנון, בניגוד ללכת פרטני עכשיו ולפרט בתקנה הזו, זה בדיוק המנגנון של סעיף 41.

עמרי טלמון: המכונים גם לא דומים אחד לשני.

עמרי טלמון: המכון שלנו מטפל רק בדאונים, למשל, וזה מכון ללא כוונת רווח.

איתי עצמון: המנגנון קבוע בסעיף 165 לחוק.

איתי עצמון: תקנה 41 פשוט נותנת לו איזשהו תוכן יותר יישומי-טכני.

איתי עצמון: העיקרון נקבע כבר בחוק.

יערה למברגר: אז מה הבקשה?

יערה למברגר: לא הבנתי.

עמרי טלמון: מה שרוצה אבישי זה שאני אגיד שתקנה 38(א) מפריעה לי, ואז יהיו ויכוחים.

עמרי טלמון: כבר ראיתם את הוויכוחים - - -

יערה למברגר: הבנתי את זה והבנתי גם את עמדתך בעניין.

יערה למברגר: אבל המהות, כמו שאיתי אומר, לא קבועה פה.

יערה למברגר: זאת רק טכניקה – יגיש בקשה בכתב מנומקת.

עמרי טלמון: יפה.

עמרי טלמון: אני לא מתלונן על זה.

עמרי טלמון: אני רק מעיר הערה שהסעיף הזה חשוב לנו מאוד ואני מקווה שתהיה פתיחות רבה ברת"א לעניין, למרות שמבחינה עקרונית.

עמרי טלמון: השימוש בפטורים הוא לא צורה אידאלית ללכת בה – כאן מוכרחים לתפור מכנסיים ליתומים, אין ברירה.

יערה למברגר: אני מסכימה עם דבריך, לפחות עם הסעיף.

יצחק וקנין: ההערה שלך נשמעה ואני מקווה שיהיה לה פיתון.

יצחק וקנין: אנחנו מצביעים על תקנה 41(א) ועל (ב), כולל ההערות שהושמעו והתיקונים שתיקנו.

יצחק וקנין: אני מצביע על 41.

יצחק וקנין: מי בעד, מי נגד?

יצחק וקנין: בעד אישור תקנה 41 – פה אחד

יצחק וקנין: הסעיפים אושרו.

יצחק וקנין: נא להמשיך לקרוא את תקנה 42.

אבישי פדהצור: תקנה 42, תקנות תעופה לא ישראליות חלף הוראות פ.א.ר – הסב היועץ המשפטי לוועדה את תשומת ליבי לכך שההוראה הזאת היא למעשה הוראת פטור.

אבישי פדהצור: מי שקורא אותה רואה שתוכנה הוא בקשה שהתקנות לא יחולו על המבקש.

אבישי פדהצור: אני מקבל לחלוטין את עמדת היועץ המשפטי שהתקנה הזאת מיותרת כי היא תקנת פטור ולכן אנחנו מבקשים לא להעלות אותה בכלל לדיון אלא למחוק אותה מהנוסח המוצע.

יצחק וקנין: אז אנחנו נמשיך לתקנה 43.

אבישי פדהצור: "הוראות פ.א.ר שעודכנו 43.

אבישי פדהצור: שונתה תקנת פ.א.ר.

אבישי פדהצור: שתקנות אלה מפנות אליה – (1) יפרסם המנהל, ברשומות ובאתר האינטרנט של הרשות, הודעה לציבור על שינוי אותה תקנה, בציון מספר התקנה ששונתה, מספר התקנה בתקנות אלה המפנה אליה ומועד תחילתו של השינוי בישראל; (2) מועד התחילה של שינוי כאמור לא יהיה אלא לאחר שחלפו ארבעה-עשר ימים לפחות מיום הפרסום האמור בפסקה (1), אלא אם כן הורה המנהל, בהחלטה מנומקת, על תקופה קצרה יותר, ובלבד שזו לא תפחת משלושה ימים מיום הפרסום כאמור; הורה המנהל על תקופה קצרה כאמור, תפורסם הוראתו בפרסום כאמור בפסקה (1).".

יצחק וקנין: הסבר.

אבישי פדהצור: אני אסביר בקצרה.

אבישי פדהצור: ראינו, זה פחות שכיח בתקנות האלו אבל זה גם קיים בתקנות האלו, שאנחנו מפנים לתקינה זה.

אבישי פדהצור: למשל, ראינו בהגדרה של שינוי גדול, תיקון גדול, אם אני לא טועה, שהפנינו לפ.א.ר.

אבישי פדהצור: עכשיו, מה לעשות, הפ.א.ר איננו יציר חקיקה ישראלית, הוא יציר חקיקה זר.

אבישי פדהצור: כשאני מפנה ליציר חקיקה זר, אני צריך לקחת על עצמי את האחריות להודיע לציבור שלא אמון על החקיקה הזאת, להודיע לו: אדוני, ראה, התקנות שלי מפנות לדין הזר, הדין הזר השתנה.

אבישי פדהצור: דע לך שהשינוי בדין הזר יחול עליך החל מיום פלוני ואלמוני.

אבישי פדהצור: התקנה קובעת בדיוק את התקופות המזעריות: לפחות 14 יום, אלא אם יש דחיפות וכו', על מנת ליצור שקיפות וחיבור בין הדין הזר שאליו אני מפנה לבין הדין הישראלי שמחייב את בעל הרישיון.

יצחק וקנין: יש הערות, רבותי, לסעיף?

יצחק וקנין: אין הערות לסעיף 43?

יצחק וקנין: אני מצביע על סעיף 43.

יצחק וקנין: מי בעד, מי נגד?

יצחק וקנין: בעד אישור סעיף 43 – פה אחד

יצחק וקנין: הסעיף אושר.

יצחק וקנין: נא לקרוא את סעיף 44.

אבישי פדהצור: "קבלה על-ידי המנהל 44.

אבישי פדהצור: (א) לעניין כל מסמך, מערכת או פעולה שלפי תקנות אלה צריכים להיות מקובלים על המנהל או כל שינוי בהם - (1) בעל רישיון ימציא למנהל את המסמך או מסמך המתאר את המערכת או הפעולה או כל תיקון שלהם לשם ביקורת, לפחות 60 ימים לפני המועד המתוכנן לכניסתו לתוקף (בתקנה זו - מסמך); (2) המנהל רשאי שלא לקבל מסמך שהועמד לביקורתו או תיקון שלו, או להורות לבעל הרישיון לתקנו לשם קבלתו או להודיע לבעל הרישיון, בהחלטה מנומקת, כי דרושה לו תקופה נוספת של 60 ימים לבחינתו, בתוך 60 ימים מהיום שבו הועמד לביקורתו; המנהל רשאי להאריך את התקופה הנוספת לבחינת המסמך לתקופות נוספות שלא יעלו על 60 ימים כל אחת; (3) עברו 60 ימים מהמועד שבו בעל הרישיון העמיד לביקורת המנהל מסמך כאמור, והמנהל לא הודיע למחזיק הרישיון כי המסמך אינו מקובל עליו, או כי דרושה לו תקופה נוספת שהורה עליה לבחינתו, ולא הורה לו לתקנו, יראו את המסמך כמקובל על המנהל.

אבישי פדהצור: (ב) ראה בעל רישיון כי מטעמי בטיחות הטיסה נדרש תיקון של מסמך כאמור בתקנת משנה (א) באופן שאינו מאפשר עמידה בהוראות פסקה (א)(1), רשאי הוא לתקנו על-אתר; בעל רישיון שתיקן מסמך כאמור יודיע על דבר התיקון ועל תוכנו למנהל באופן מידי, והוראות פסקאות (א)(2)-(3) יחולו בשינויים המתחייבים.

אבישי פדהצור: ".

אבישי פדהצור: אני אסביר: אנחנו מבקשים בתקנה הזו לעגן הסדר שמקובל גם במדינות אחרות, שמפריד בין מסמך או פעולה שטעונים אישור לבין מסמך או פעולה שדי בהם שיהיו מקובלים.

אבישי פדהצור: ההבדל העיקרי בין אישור למקובלות זה שלאישור יוצאת הוראה פורמלית, פוזיטיבית: דע לך, אישרתי לעשות כך וכך או אסרתי עליך לעשות כך וכך.

אבישי פדהצור: בעוד שבמקובלות, המנגנון הוא מעט שונה.

אבישי פדהצור: הוא יוצר חזקת קבלה, בחלוף פרק זמן מסוים.

אבישי פדהצור: אני מגיע למנהל לגבי אותם מסמכים שאינם טעונים את אישור מראש אבל טעונים מקובלות – נקרא לזה – ואומר לו: אדוני, אלו התיקונים שאני רוצה לעשות.

אבישי פדהצור: עכשיו מתחיל הסטופר לרוץ.

אבישי פדהצור: אם תוך 60 ימים – אנחנו תכף נדבר על המועד – לא קיבלתי מהמנהל שום אינדיקציה, אני רואה את המסמכים, או הדין רואה את המסמכים כבני תוקף, ואני יכול לפעול לפיהם כרצוני.

אבישי פדהצור: יש פה, כמובן, סייג.

אבישי פדהצור: קורה לא אחת שבעל הרישיון צריך לעשות תיקונים דחופים: הוא גילה שהנוהל שלו לשחרור כלי טיס הוא נוהל רע, הוא נוהל מסוכן.

אבישי פדהצור: ברור שלא נרצה לכפות את הפרוצדורה של 45 יום וכו' כשחיי אדם תלויים על בלימה.

אבישי פדהצור: לכן, באותם מקרים שבהם בטיחות הטיסה מחייבת זאת, אני מתירים את התיקון המידי מבלי שהדבר יהיה מקובל על המנהל מלכתחילה.

אבישי פדהצור: אבל אז ישנה חובה לדווח למנהל לומר לו" אדוני, דע לך, את הדבר הזה הייתי צריך להביא אליך לקבלתך, מטעמי בטיחות טיסה עשיתי את השינוי לפני.

אבישי פדהצור: הנה המסמך, ראה אם מקובל הוא אם לאו.

יצחק וקנין: יש הערות?

אמיר דרנגר: אנחנו מבקשים שהנוסח של הסעיף יתאים לגמרי לאיך שהוא פועל אצל הגויים ב-FAA וב-EASA.

אמיר דרנגר: שם אין אפשרות למנהל להאריך כל פעם את הנושא של הקבלה.

אמיר דרנגר: פה כתוב 60 ימים ואז אפשר עוד 60 ימים ועוד 60 ועוד.

אמיר דרנגר: לפי איך שזה עובד בעולם, אתה מגיש למנהל ואם הוא לא מתנגד, אם הוא לא אומר שהוא לא מסכים – כמובן הוא יכול להגיד מחר, עוד חודש, יכול להגיד לך אחרי שנה – אבל אין הגבלה של זמן ואין אפשרות להאריך את המועד הזה ללא סוף, ללא הגבלה.

איתי עצמון: למה אתם מתנגדים להארכת המועד?

אמיר דרנגר: כי יכול להיות מצב בו אתה מגיש מסמך ולמעשה אתה מוצא את עצמך מקבל את האישור שלו או אפילו לא נמצא בנקודה שאתה מקבל אישור, אבל אומרים לך שאין עדיין תשובה כמעט לנצח כי עוד 60 ימים ועוד 60 ימים ועד אז אתה לא יכול לפעול.

איתי עצמון: זה יכול לעבוד לצד הזה ויכול לעבוד גם לצד השני.

איתי עצמון: אתה נותן צד אחד של המטבע.

איתי עצמון: אבל אם אתה לא מאפשר הארכה של התקופה – יכול להיות שזה גם יפעל לרעת מבקש הבקשה.

איתי עצמון: היה צריך לומר "המנהל רשאי מנימוקים שיירשמו, מטעמים שיירשמו, להאריך את התקופה" ואז זה ברור מה מכוון את שיקול דעתו.

איתי עצמון: אבל אני חושב שזה יכול לפעול גם לרעת - - -

אבישי פדהצור: אין לי בעיה גם עם התוספת הזו, זה פשיטא, אמרנו את זה.

אמיר דרנגר: הסיפא אומרת: "המנהל רשאי להאריך את התקופה הנוספת לבחינת המסמך לתקופות נוספות שלא יעלו על 60 ימים כל אחת", כלומר, יש פה למעשה מעגל שלא נגמר.

איתי עצמון: אתה חושש מסחבת?

אשל חפץ: בהחלט, בהחלט.

אשל חפץ: יש לנו תופעות.

אמיר דרנגר: יש עומס עבודה מאוד גדול על רשות התעופה ומסמכים שמגישים, לכל הרציונל שקיים ב-FAA וב-EASA של הקבלה – עצם העובדה שאתה מגיש להם, זה אצלם.

אמיר דרנגר: הם לפי הזמן שלהם בוחנים את זה.

אמיר דרנגר: אם זה דחוף – הם ייגשו לזה מחר בבוקר.

אמיר דרנגר: אם זה לא דחוף, זה לא קריטי – הם ייגשו לזה אחרי שנה.

אמיר דרנגר: אנחנו לא נכנסים לפררוגטיבה הניהולית של מנהל רת"א, אבל אנחנו לא יכולים שבגלל שהוא יגיד: טוב, עוד לא הסתכלתי על זה, אז אני אאריך בעוד 60 ימים ובעוד 60 ימים.

אמיר דרנגר: זה לא מקובל בעולם.

איתי עצמון: זאת אומרת שאתם רוצים תקרה מסוימת?

אמיר דרנגר: לא.

שמואל קוזי: הוא רוצה תקרה אבל לא רוצים להגיד את זה כי אנחנו לא מנהלית את - - -

אבישי פדהצור: קודם כל, הנחתה אותי היועצת המשפטית של רת"א, שבמקום שזה יעמוד על 60 ימים, זה יעמוד על 45 ימים.

איתי עצמון: איפה בדיוק, אם תוכל - - -

אבישי פדהצור: בכל המקומות.

אבישי פדהצור: בשביל להתאים את זה להסדר בתקנות ההפעלה.

אבישי פדהצור: זאת הערה בצד, סוכריה קטנה.

אבישי פדהצור: לעניין המהות: כמו שנאמר פה על-ידי היועץ המשפטי, זה פועל לשני הצדדים.

אבישי פדהצור: נניח בעל רישיון מכון בדק הגיש אתמול למנהל בקשה שיוסיפו לו עוד הגדר.

אבישי פדהצור: הוא ביקש שיוסיפו לו עוד ועוד פריטים לרשימה.

אבישי פדהצור: יכול להיות שהוא לא רוצה להוסיף בעצמו לפי הנוהל שלו.

אבישי פדהצור: יום למחרת הוא בא אל המנהל ואומר לו: גם את המסמכים האלה והאלה, הנוהל הזה והזה, שצריכים להיות מקובלים אני מגיש לך.

אבישי פדהצור: המנהל, במקרה הזה, יש עליו עומס, ואם אתה כופה עליו להשיב תוך 45 ימים – הדבר הכי נוח לו לעשות זה לדחות את הבקשה: צר לי, אתה הגשת שש בקשות אחרות, אני לא יכול, במסגרת האחריות שלי, לשקול את הבקשה הזאת עניינית כי עומס העבודה שלי – בוודאי אם את יצרת אותו אבל גם אם לא אתה יצרת אותו – הוא כזה שאינו מאפשר שקילה עניינית ולכן אני דוחה את הבקשה.

אבישי פדהצור: אז הוא מרוויח זמן.

אבישי פדהצור: בעיני הדחייה הזאת היא מלאכותית ולא נכונה.

אבישי פדהצור: צריך לתת למנהל את שיקול הדעת להאריך את המועד מעת לעת.

אבישי פדהצור: בחלק ממדינות העולם ההסדר של מקובלות שונה ממה שקיים אצלנו במובן הזה שהגשתי מסמך ואני יכול להתחיל לפעול לפיו, ואז אם המנהל נזכר בעוד חצי שנה, בעוד שנה, בעוד שנתיים, שהמסמך או הפעולה אינם מקולים – הוא יכול להגיד לי.

אבישי פדהצור: נשווה לרגע את מצב הדברים הזה שבו מכון בדק פועל במשך שנה-שנתיים באופן מסוים ואז המנהל, לפי ההסדר, אומר: שנתיים אתה פועל כך, זה לא מקובל עלי.

אבישי פדהצור: מה אני עושה?

אבישי פדהצור: לכן, ההסדר שיצרנו פה הוא הסדר מאוזן.

אבישי פדהצור: בסופו של יום, יש שופטים בירושלים אם המנהל פועל בצורה לא אחראית מחוץ לסמכותו באופן בלתי סביר, אפשר ללכת לבית המשפט.

אבישי פדהצור: אבל להכריח אותו תוך 45 יום או שתקבל או שזה יתקבל אוטומטית – זאת גזרה שהציבור לא יכול לעמוד בה.

יצחק וקנין: מה מציעים?

שמואל קוזי: זאת לא הבקשה שלנו.

שמואל קוזי: צריך להבין, קודם כל, שאנחנו הלקוחות בעניין.

שמואל קוזי: במקרה הזה אני לקוח.

שמואל קוזי: כלקוח, אני זכאי לקבל איזשהו סוג של התייחסות בפרק זמן סביר והגיוני.

שמואל קוזי: עכשיו, אני אומר שלא צריך להגיע לבית משפט בירושלים על כל החלטה של רת"א, החיים יותר מורכבים מהדבר הזה.

שמואל קוזי: אנחנו קובלים שיש מקרים שבהם הדברים נגררים המון זמן.

אורי בן גלים: שנים.

שמואל קוזי: דרך אגב, אם אנחנו, למשל, נדרשים לתת מענה בתאריך מסוים – אז חריגה ביום מהאריך שנקבע על-ידי המחוקק או הרגולטור יכולה להביא אותנו לידי אכיפה ניהולית, גם היום.

שמואל קוזי: אם איחרנו ביום בתאריך כזה או אחר אז מועל עלינו סט של אכיפות וזה הכיוון שהולכים אליו.

שמואל קוזי: אני מניח שזכותנו כלקוחות לקבל פרק זמן הגיוני, לא אמרתי כמה, הם אמרו 45 ואני מברך על כך.

שמואל קוזי: אני מניח שאם יש דברים שהם באמת מורכבים אז אני לא חושב שהתשובה "לא" היא תשובה נכונה במידה והרגולטור נדרש לעוד זמן.

שמואל קוזי: צריך לקחת את רוב הדברים ולשים אותם באיזשהו קונטקסט הגיוני.

שמואל קוזי: אנחנו עובדים אחד מול השני.

שמואל קוזי: צריך להבין שגם לנו יש אילוץ או שתיים.

שמואל קוזי: בסוף, אנחנו תלויים תלות מוחלטת במחוקק.

שמואל קוזי: יש דברים שאסור לנו לפעול ללא אישור שלו, אז מה המצפים שנעשה?

יצחק וקנין: כמה הארכות נתתם פה?

איתי עצמון: אין הגבלה כרגע.

שמואל קוזי: אין הגבלה.

אבישי פדהצור: זה תלוי בכל מקרה לפי הנסיבות שלו.

אבישי פדהצור: יכול להיות מקרה שבוא אני בכלל לא אצטרך הארכה, למשל, שינוי פשוט של נוהל וכו' בשבוע הכי פנוי בשנה.

אבישי פדהצור: אבל יכול להיות שמדובר במפלצת, בנוהל ניהול הבטיחות או משהו כזה, שבא כספר ענק כזה ויושב על השולחן וצריך לעבור בירור.

יצחק וקנין: אולי נגביל את זה לעד שלוש הארכות?

אבישי פדהצור: על זה אנשי המקצוע צריכים לענות.

אמיר דרנגר: ההסדר בעולם הוא שאתה יכול להתחיל לפעול אחרי, נגיד, 30 ימים או 60 ימים, לפי מה שייקבעו, ואז אם זה משהו דחוף – הם יפנו לזה.

אמיר דרנגר: אבל אם לא, אז אתה נותן להם שיקול דעת לבוא לזה מתי שהם רוצים.

אמיר דרנגר: כלומר, אנחנו לא מגבילים אותם ואין זמן שתוחם את הרשות.

אמיר דרנגר: זה ההסדר ב-FAA, אבל הם לא נותנים לך להתחיל מידית.

יצחק וקנין: אז אפשרי שלוש הארכות?

אבישי פדהצור: מר דרנגר, אנשיך הם על הכוונת.

אבישי פדהצור: שלוש הארכות נשמע סביר?

יצחק וקנין: זה בסדר?

אמיר דרנגר: בסדר גמור.

איתי עצמון: כלומר לשלוש תקופות נוספות שלא יעלו על 45 ימים כל אחת?

יצחק וקנין: כן.

יצחק וקנין: יש עוד הערות?

יצחק וקנין: אני מצביע על סעיף 44 ובזה אני מסיים את הישיבה היום, כולל כל התיקונים שהוצעו, מי בעד, מי נגד?

יצחק וקנין: בעד אישור תקנה 44 – פה אחד

יצחק וקנין: סעיף 44 אושר כולל התיקונים.

יצחק וקנין: את סעיף 45 נמשיך בישיבה הבאה.

איתי עצמון: יש כמה תקנות שלא - - -

יצחק וקנין: אני מציע שבישיבה הבאה אנחנו נסיים הכול.

יצחק וקנין: מה שאני מציע, בישיבה הבאה - - -

יערה למברגר: אז למה שלא נעשה גם את סעיף 45?

יצחק וקנין: יערה, אין לי אפילו חמש דקות.

יצחק וקנין: אני צריך לנהל את הישיבה.

איתי עצמון: לנהל את המליאה.

יצחק וקנין: אני צריך לפתוח את המליאה, אז תרחמו עלי קצת.

שמואל קוזי: שיהיה לך בהצלחה, כבודו.

איתי עצמון: יש גם תיקונים נלווים.

יצחק וקנין: בישיבה הבאה, אני מציע, שאנחנו נסיים את התקנות.

יצחק וקנין: לא אכפת לי שתהיה ישיבה יותר ארוכה, ונשב ונסיים את כל הדברים.

יצחק וקנין: הישיבה נעולה רבותי.