הוועדה המיוחדת לפניות הציבור, כנסת 18, פרוטוקול מספר 174, 2012-07-02 12:30

דוד אזולאי: שלום לכולם.

דוד אזולאי: אני פותח את הדיונים בוועדה לפניות הציבור, והפעם בשונה ממקרים אחרים, שאני בדרך כלל מסתמך על פניות הציבור, הפעם הסתפקתי בפנייתו של חבר הכנסת, ד"ר עפו אגבאריה והוא עסק ומכיר את המקצוע, אז לכן באמת בצורה חריגה אני מקבל פנייה של חבר כנסת ומקיים עליה דיון, ולא בפרוצדורה הרגילה.

דוד אזולאי: אני בטוח וגם כשקראתי את הפנייה שלו, הבנתי שמדובר בנושא שנוגע כמעט לכל אזרח שמגיע לחדר המיון, כאשר ישנם מקרים, כפי שמוזכר במכתבו, של התקפים של אבני הכליות או הפרעות קצב בלב או ניסיון אובדני, זה מסוג הדברים שמגיעים למיון, אבל בכל אופן לא זוכים לאותה התייחסות כמו של אדם שבסופו של דבר נשאר, ואז הוא צריך לשלם עבור הפנייה והוא גם לא מקבל את טופס 17 המפורסם.

דוד אזולאי: אני מבקש מחבר הכנסת אגבאריה להציג את הנושא, בבקשה אדוני.

עפו אגבאריה: תודה אדוני יושב הראש, אורחים נכבדים.

עפו אגבאריה: אני ראיתי לנכון להעלות את הנושא הזה, כיוון שהרבה מקרים היו, שאני גם שמעתי עליהם ובתקופה שאני עבדתי אז גם כן ראיתי את המקרים האלה ואת הבעיות האלה, שאנשים שמגיעים לחדר מיון והם חייבים להגיע לחדר המיון בגלל כל מיני סיבות רפואיות, אז אחרי שהם מגיעים לחדר המיון ומקבלים את הטיפול וחוזרים למרפאה, אז הם צריכים לשלם את האגרה של חדר המיון, זה משהו כמו מעל 500 שקלים, או במקרה הטוב, שמתחשבים בהם ולפי שיקול דעתו של המזכיר או הרופא האזורי במקום, אז מורידים את החלק הגדול של האגרה הזו, ומשלמים 100 או 100 ומשהו שקלים.

עפו אגבאריה: אולי עכשיו זה 100 שקלים, אבל בזמנו כשאני עבדתי זה היה 140 שקלים.

מיקי דור: 178 שקלים.

עפו אגבאריה: כן, כן.

עפו אגבאריה: אז ראיתי לנכון להסתכל עוד פעם על הנקודות הפטורות מאגרה, שאיתן מגיעים האנשים ולראות בכל העניין, שכשאנשים חייבים ומגיעים לחדר מיון, לא לכל האוכלוסייה יש את האפשרות לקבל הפניה בשעות מסוימות.

עפו אגבאריה: יש מקומות בפריפריה שאי אפשר להגיע לא למגן דוד או לרופא, או שאין מרפאה תורנית או מישהו שייתן בלילה איזו הפניה לחולה או לנזקק שהתחיל אצלו המצב החריג, שהוא חייב להגיע למיון.

עפו אגבאריה: ואם הוא מגיע למיון, אז זה בכוחות עצמו, כשאין באפשרותו לקבל את ההפניה.

דוד אזולאי: זאת אומרת כל עוד שהוא לא מגיע למיון והוא בכל זאת לא מרגיש טוב, אז כמה זה עולה לקופה בסופו של דבר?

עפו אגבאריה: זה יעלה הרבה יותר.

דוד אזולאי: הרבה יותר.

עפו אגבאריה: כמובן.

עפו אגבאריה: אז אולי ברשותך אדוני יושב הראש, אנחנו נעבור על הנקודות שעכשיו הן קיימות, אבל יש לי גם כן השגות על הנקודות הקיימות.

עפו אגבאריה: כל שבר חדש, בסדר.

עפו אגבאריה: פריקה חריפה של כתף או מרפק.

עפו אגבאריה: למה ירך לא?

מיקי דור: רק אם הוא מתאשפז.

עפו אגבאריה: אבל הוא צריך להגיע.

מיקי דור: כן, כן, אבל אם הוא התאשפז.

עפו אגבאריה: אני אגיד לך מה, יש אנשים שיש להם פריקה של ירך אחרי ניתוח ירך, החלפת ירך והם לא מתאשפזים.

עפו אגבאריה: הם עושים את הרדוקציה וחוזרים הביתה.

עפו אגבאריה: אז האם אפשר להוסיף את הקטע הזה, למרות שהם מתאשפזים, אז דבר כזה אם הוא לא קיים, אז מדוע שהוא לא יהיה קיים?

עפו אגבאריה: ואנחנו יודעים את זה ואתה גם כן מכיר את זה, שהיום יש הרבה אנשים שעוברים החלפת פרק ירך, ובאחוז מסוים יש פריקה והפריקה לא מחייבת אשפוז.

עפו אגבאריה: עושים את הרדוקציה והוא חוזר הביתה.

עפו אגבאריה: אז נקודה כזו קטנה שאני חושב שאפשר להתפשר עליה.

עפו אגבאריה: פציעה הדורשת איחוי ותפירה, שאיפת גוף זר לדרכי הנשימה, חדירה לעין, טיפול במחלות סרטן.

עפו אגבאריה: אני לא יודע זה במחלות סרטן ולא בחולי סרטן, שכאשר לחולה סרטן יש סיבוך מסוים, או מצוקה מסוימת, כאשר הוא מגיע לחדר מיון אז האם זה מוגדר בתוך המחלות, או בתור חולה סרטן.

עפו אגבאריה: הנקודה השביעית זה טיפול במחלה המופיליה.

עפו אגבאריה: חוץ ממחלת המופיליה יש מחלת טלסמיה והאנשים האלה יש להם את אותן התופעות כמעט של אותן המחלות.

עפו אגבאריה: אז מדוע אי אפשר להוסיף – של מחלות ההמופיליה ומחלת הטלסמיה - - -

מיקי דור: Sickle-cell anaemia.

עפו אגבאריה: כן, Sickle-cell anaemia, שבסך הכל יש במדינה איזה 450 חולים כאלה שזקוקים מדי פעם להגיע לחדר מיון.

עפו אגבאריה: אז אנשים כאלה, שאם יגיעו לחדר מיון, אני חושב שמן הראוי להתייחס אליהם כמו לחולי המופיליה.

עפו אגבאריה: חולים סיסטיק פיברוסיס; אישה שנתקפה בצירי לידה, ומה עם הדימומים?

עפו אגבאריה: הרי יש גם כן דימומים בתקופת ההיריון, במיוחד בחודשים הראשונים.

עפו אגבאריה: אז אם זה קורה בתל אביב או קורה באיזה שהוא מקום שיש את האפשרות להגיע לרופא ולקבל הפניה, מילא.

עפו אגבאריה: אבל אם זה קורה בכפרים קטנים או נידחים או במקומות כאלה, אז מדוע הדבר הזה יהיה חייב בתשלום?

עפו אגבאריה: מי יהיה ערב לכך שאם יש התחלה של איזו שהיא הפלה, כשזה מתחיל בדימום קל ועד הבוקר, עד שיגיע הרופא, אז אפשר לאבד את העובר.

עפו אגבאריה: אז גם כן לדעתי דבר כזה מן הראוי להוסיף אותו.

עפו אגבאריה: שאר הסעיפים אני חושב שנמצאים.

עפו אגבאריה: ומה שאני הצעתי בנוסף, למשל, התקפי אבני כליות.

עפו אגבאריה: מישהו פעם חווה את החוויה הזו, מה זה התקף אבני כליות?

עפו אגבאריה: אני חושב שאנשים מטפסים על הקירות.

עפו אגבאריה: זה כאב איום, שבסך הכל אם הוא מגיע לחדר מיון הוא מקבל זריקה ואולי עירוי, אולי לא.

עפו אגבאריה: לרוב זה עובר גם בלי זריקה, ואז הוא נפטר מזה.

עפו אגבאריה: אבל עד שהוא יגיע לרופא ועד שהוא יגיע למקום מסוים, האם דבר כזה מחייב גם כן הפניה?

עפו אגבאריה: לדעתי יש גם כן להתחשב בזה.

עפו אגבאריה: עוד נקודה שאני העליתי זה הפרעות קצב לבביות.

עפו אגבאריה: מישהו מרגיש בלילה שיש לו דופק מהיר מאד, או דופק לא סדיר.

מיקי דור: בדרך כלל מאשפזים בכזה דבר.

עפו אגבאריה: לא תמיד.

עפו אגבאריה: יש כזה דבר שנקרא קצב - - -

מיקי דור: זה נעלם תוך כמה דקות או תוך שעה שעתיים.

עפו אגבאריה: כן, יש כזה שזה מתחיל באופן מהיר, מתחילות דפיקות לב כאלה מהירות, מה שנקרא SVP, וזה יכול להימשך כמה דקות.

עפו אגבאריה: יש אנשים שעוברים את זה בקלות וזה יכול להימשך גם שעה ולפעמיים שעתיים ולפעמים ארבע שעות.

עפו אגבאריה: אז מגיעים לחדר מיון ומקבלים איזו שהיא תרופה, פרוקור או משהו כזה וזה עובר.

עפו אגבאריה: אבל יכול להיות שזה גם לא יעבור ואז מתאשפזים.

עפו אגבאריה: אבל לרוב האנשים האלה לא חייבים באשפוז והרוב לא מתאשפזים.

עפו אגבאריה: הם מקבלים את הטיפול, כי אם אין להם את הטיפול המונע או אין להם את האיזון הנכון, אז הם לא חייבים להתאשפז.

עפו אגבאריה: ומי יכול באמת לחשוב על זה שלמישהו יש הפרעת קצב, וזה נורא מדכא את הבן אדם, הוא חושב שהוא הולך למות, ויש כאלה הפרעות קצב שמהן מתים.

עפו אגבאריה: למשל הפרפור, לא פרפור חדרים אלא פרפור פרוזדורים, אלא פרפור חדרים, מזה מתים.

עפו אגבאריה: אז מי יכול להבדיל אם מזה נפגע הבן אדם ומזה הוא סובל או לא מזה?

עפו אגבאריה: אז בדברים האלה חייבים כמובן.

עפו אגבאריה: אותו דבר לגבי הדימומים, אני כבר הזכרתי, גם בשליש הראשון ולגבי כאבים בחזה.

עפו אגבאריה: כאבים בחזה בדרך כלל זה סימן של איזו שהיא מצוקה על רקע פגיעה בשריר הלב, אם זה מתעוקת לב, אם זה מסתימת שרירים, או שזו התחלה של איזה שהוא התקף לב.

עפו אגבאריה: כולנו יודעים שהזמן היקר של הטיפול בהתקף לב זה הדקות הראשונות.

עפו אגבאריה: אם בדקות הראשונות הבן אדם מקבל את הטיפול, אז הנזק הוא הרבה פחות.

עפו אגבאריה: והיום ההתקדמות של הרפואה היא כל כך טובה ומצוינת, שכשאדם מגיע לחדר מיון עם הסימנים הראשונים של התקף לב, אפשר לעשות את הצנתור, אפשר לעשות את הטיפול בכל מיני תרופות ולמזער את הנזק, גם לשריר הלב וגם של ההתקף עצמו.

עפו אגבאריה: ויכול להיות שאם הוא יגיע בשעות הראשונות של התקף הלב, אז בכלל לא יהיה לו התקף לב ולא יהיה לו אחר כך כל הסיבוכים של התקפי הלב, שאני לא רוצה להגיד רק את המוות, אבל יש גם סיבוכים אחרים של רפיון שריר הלב, של אי ספיקת לב בעתיד, ושל כל הטיפולים האלה.

עפו אגבאריה: אז דבר כזה אני לא חושב שיש מקום בכלל להתווכח עליו, שבן אדם שאין לו אפשרות להגיע לאיזה שהוא טיפול רפואי במקום מגוריו ולקבל את ההפניה, שיגיע לחדר מיון בלי שאחר כך יצטרך לשלם כאילו קנס על זה שהוא הגיע לחדר המיון.

עפו אגבאריה: וכמובן הנקודה הנוספת זה ניסיון אובדני, שאנשים כאלה בטוח לא יגיעו לרופא ולא כל ניסיון אובדני שבסופו של דבר הוא מאושפז ואתם יודעים שיש כאלה, אולי זה ניסיון אובדני שהוא אולי יותר פסיכוטי או יותר על רקע מצב נפשי לא תקין.

עפו אגבאריה: וכולכם יודעים, הרבה אנשים יודעים שאנשים שבאים עם כל מיני חתכים בידיים, שרצו כאילו לגמור עם החיים וחותכים את עצמם.

עפו אגבאריה: עכשיו, יש עוד נקודות נוספות.

עפו אגבאריה: אני רוצה בכוונה להעלות את כל הנקודות שבאמת מהן אנשים סובלים, שאני בתקווה שהחלק הגדול מהן - - -

דוד אזולאי: שמע, בקצב הזה אתה מתחיל להפחיד את כולנו.

מיקי דור: לאפילפסיה עוד לא הגעת.

עפו אגבאריה: לאפילפסיה עוד לא הגעתי.

דוד אזולאי: זה היה בדיון הקודם.

עפו אגבאריה: זה היה בדיון הקודם, אבל יש שהוא לא פחות מאפילפסיה, למשל מצבי הפגיעות של ילדים נערי סוכרת, סוכרתיים.

עפו אגבאריה: הילדים האלה, במיוחד סוכרת נערים, קשה מאד לאזן אותם.

עפו אגבאריה: נורא קשה לאזן ילדים שנולדים עם סוכרת או שהם נכנסים להיפו או להיפר, ואתה לא יודע אם הוא בהכרה או בלי הכרה.

עפו אגבאריה: במצבים כאלה, אני לא חושב שצריכים גם כן הפניה.

עפו אגבאריה: לדעתי גם מקרים כאלה צריכים להיות פטורים מהפניה.

דוד אזולאי: תראה, אני חושב שצריך לזכור, חבר הכנסת אגבאריה, שנזכור כולנו מה הביא את המצב לכך שהתחילו לגבות תשלומים בחדרי המיון ודרשו הפניות.

דוד אזולאי: הרי פעם אנחנו זוכרים, כל מי שכאב לו הראש היה רץ לבית חולים.

עפו אגבאריה: תיכף אני אגיע לזה.

דוד אזולאי: ואז אתה יודע בדיוק מה קרה לנו במיון.

דוד אזולאי: לכן צריך למצוא את שביל הזהב.

דוד אזולאי: מצד אחד צריך לראות את אותם מקרים שאדוני מעלה, שהם באמת מקרים מיוחדים וצריך למצוא לזה איזה שהוא פתרון.

דוד אזולאי: אבל אסור לנו לתת יד למצב של סתימת חדרי המיון.

עפו אגבאריה: נכון, אני אגיע לזה גם, אני אדבר גם על זה.

עפו אגבאריה: יש עוד נקודה שאני רוצה להעלות, למשל מבקר בבית חולים שבא לבקר מישהו בבית חולים, נפל, עיקם את הרגל, הרגיש לו טוב, פתאום יש לו מצוקה נשימתית או משהו כזה והוא ירד למיון.

עפו אגבאריה: מה הוא יעשה?

עפו אגבאריה: שייצא מבית החולים וייסע הביתה ושמישהו יטפל בו ויפנה אותו לחדר מיון?

דוד אזולאי: שילך לרופא המשפחה ויקבל הפניה.

עפו אגבאריה: אז הוא בחדר מיון, אז הוא פוגש אחות או רופא, אז הרופא אומר לו תיגש למיון, אני במחלקה, אני לא יכול לטפל בך, יש מיון.

עפו אגבאריה: אז הוא ניגש למיון, נרשם ובמיון הוא נרשם כאילו הוא מבקר ללא הפניה, ואם הוא ללא הפניה אז גם הוא חייב בתשלום.

עפו אגבאריה: אז גם כן הנקודה הזו ראויה לציון.

עפו אגבאריה: אני מאד מסכים לדבריך, אדוני יושב הראש, ואני יודע איך נסתמו חדרי המיון.

עפו אגבאריה: אני עבדתי בחדרי מיון המון שנים ובמקומות גם יותר מרכזיים וגם במקומות יותר פריפריים.

עפו אגבאריה: גם בבית חולים עפולה, גם בבית חולים חדרה וגם בבית החולים כפר סבא עבדתי, ואני יודע מה זה כאשר נסתמו חדרי מיון כאשר הגיעו אנשים שבאמת לא היו צריכים להגיע, ויש את האגרה.

עפו אגבאריה: אני לא נגד זה.

עפו אגבאריה: אני חושב שזה מוצדק, אבל יש מקרים שלא מוצדק להשאיר את האגרה עליהם.

עפו אגבאריה: מצד שני, אני יודע שזה פוגע בתקציב של קופות החולים וכולנו יודעים שכל קופות החולים בגירעון, במיוחד אחרי השביתה, אחרי הרפורמה שהיא בעצם עוד לא הגיעה.

עפו אגבאריה: אמנם כפו על קופות החולים לעשות את ההתחשבנות של הפריפריה ושל המתמחים, אבל עדיין אין תקנים.

עפו אגבאריה: התקנים עוד לא הגיעו, הסבסוד עוד לא הגיע ממשרד הבריאות.

מיקי דור: וכשיגיע מס הכנה לוקח חצי בחזרה.

עפו אגבאריה: זהו, וכשזה הגיע, אז מס הכנסה ודווקא היום היה ויכוח על זה, אז מס הכנסה רוצה לקחת 48% ועוד איזה 10% או 12% ביטוח לאומי, אז זה כ-60% מכל המענקים האלה.

עפו אגבאריה: אז היה גם דיון על הגירעון של קופות החולים ואני הייתי אחד מיוזמי הדיון הזה.

עפו אגבאריה: אני בעד שהממשלה ומשרד הבריאות ומשרד האוצר ייקחו את העניינים ביתר רצינות ולהתחשבן עם הקופות בצורה כזו שתאפשר להם אולי לצאת מהגירעונות, וזו החובה גם של משרד האוצר וגם של משרד הבריאות.

עפו אגבאריה: אבל מצד שני, את הבקשות הצודקות של האוכלוסיות הנזקקות, החלשות, שהן צריכות את הטיפול הזה בפניות האלה, אני חושב שאנחנו לא צריכים להזניח.

עפו אגבאריה: אמנם יש איזו שהיא הסכמה של משרד הבריאות לאיזה שני סעיפים נוספים שאנחנו הוספנו, אבל בתוך הסעיפים שהקראתי בהתחלה, אני חושב שכמה דברים שצריך לתקן אפשר לתקן עדיין בתוך הסעיפים, וזה הפריקות שזה כולל גם ירך והטלסמיה שזה עם ההמופיליה וצירי לידה ואם זה דימומים לידניים אם זה בחודשים הראשונים, או בכלל בתקופת ההיריון.

עפו אגבאריה: אז מהתשובה של מנכ"ל משרד הבריאות, אז יש היגיון שצריך לחשוב על להעלות את התקציבים, זה בטוח.

עפו אגבאריה: אבל למשל את הדימומים הם הסכימו וכאבים בחזה.

עפו אגבאריה: אז אני מקווה שההמלצות של הוועדה יכללו את הדברים האלה, ואנחנו נצא באיזו שהיא בשורה לאוכלוסיות שנמצאות בכזאת מצוקה.

עפו אגבאריה: הם גם בפריפריה וגם אוכלוסיות חלשות שיש הרבה אנשים שחושבים פעמיים אם לפנות לחדר המיון בגלל התשלום הזה, בגלל הכסף.

אמנון דניאל: יש גם את המכורים לסמים שמגיעים למיון ואחר כך לא יודעים מי נגד מי ומגיעים ומקבלים אחר כך חבילות.

עפו אגבאריה: כן, זה נכון.

עפו אגבאריה: טוב, יש עוד סוגיה שעוד צריך לבדוק את זה בצורה - - -

אמנון דניאל: יש לי פה אחד כזה, של 20,000 שקלים.

דוד אזולאי: של מכור לסמים?

אמנון דניאל: היה מכור לסמים, היו לו שבע פריקות ועל שבע הפריקות האלה הוא חייב כרגע 16,119 אלף שקלים, ב-7 בפברואר 2000.

עפו אגבאריה: על הפניות למיון.

אמנון דניאל: לפריקות כתף.

מיקי דור: פעם אחת אני מבין, אבל למה הלך עוד שש פעמים?

אמנון דניאל: שבע פעמים.

קריאה: על פריקת כתף מקבלים פטור.

אמנון דניאל: הוא לא קיבל פטור.

אמנון דניאל: וסליחה, זה לא 16,000, זה 20,000 שקלים.

דוד אזולאי: יכול להיות שהוא בכלל לא חבר בקופת חולים?

אמנון דניאל: לא.

קריאה: יש חוק בריאות ממלכתי.

מיקי דור: לתושב המדינה אין דבר כזה.

דוד אזולאי: הוא תושב המדינה, אבל הוא אסיר.

קריאה: לא משנה, גם אסיר.

אמנון דניאל: אסיר משוחרר.

דוד אזולאי: אסיר משוחרר כשהוא משתחרר אוטומטית הוא חבר קופה?

מיקי דור: אוטומטית, גם אם יש איזו תקופה רטרואקטיבית, הוא יכול לבחור בדרך כלל איפה שהיה או לבחור מה שהוא רוצה.

דוד אזולאי: כלומר, אין פה מצב שיכול להיות שבגלל היותו אסיר תקופה מסוימת - - -

מיקי דור: כל זמן שהוא אסיר - שירות בתי הסוהר ישלם, ברגע שהוא ישתחרר – הקופה.

אמנון דניאל: יש לי מקרה שאסיר בעת חופשה הלך לבית חולים וקיבל 4,000 שקלים לשלם.

אמנון דניאל: יש לי מקרה כזה, אני יכול להראות לכם אותו.

שלומית אבינח: אחרי הישיבה אמנון, את כל המקרים.

דוד אזולאי: אני מציע.

אמנון דניאל: אני מתכוון להעלות אותם פה.

דוד אזולאי: לא, לא, לא, אני מבקש.

אמנון דניאל: של חדר מיון, סליחה.

דוד אזולאי: סליחה, לא, אני מבקש.

דוד אזולאי: ישנים מקרים.

דוד אזולאי: תראה, מקרה כזה שאתה מעלה, אני כמעט בטוח שאם היו פונים הלאה, ותעביר לנו את המקרים האלה, אני לא רוצה להציף פה את הנושא.

אמנון דניאל: מרביתם טופלו, רק רציתי להביא דוגמאות.

דוד אזולאי: אז אני מציע, תביא לנו את הנושאים האלה ואנחנו נטפל בהם.

דוד אזולאי: אני לא אעלה את זה לדיון, אין טעם שאני אעלה לדיון.

דוד אזולאי: יש פה נושאים שצריכים לעלות.

דוד אזולאי: תראו, בהמשך לדבריו של חבר הכנסת עפו אגבאריה, אנחנו פנינו למנכ"ל משרד הבריאות וקודם כל יאמר לזכותו, זה דברים שלא מצויים במקומותינו, שקיבלנו תשובה מידית.

דוד אזולאי: מי כמונו מכיר, רק קודם ישבנו בדיון הקודם ושמענו טענות קשות על בכירה במשרד החינוך שלא רק שלא הגיבה, אלא עוד מצדיקה את זה שלא הגיבה.

דוד אזולאי: אבל בסדר, אנחנו אחרי.

דוד אזולאי: אבל פה לפחות מילה טובה צריך להגיד למשרד הבריאות, שתוך מספר ימים השיבו בצורה עניינית.

דוד אזולאי: כותב כאן מנכ"ל משרד הבריאות: "כל שינוי שכזה ברור שמדובר בעלויות כספיות גבוהות שצריך לתקצב לקופות" וזה ברור לנו.

דוד אזולאי: הוא אומר עוד, לגבי הנושא של התקף אבני הכליות: "יש היגיון, צריך לחשוב על העלות התקציבית".

דוד אזולאי: לגבי הפרעות קצב הלב - "אין היגיון, בדרך כלל הם יאושפזו", כך כותב המנכ"ל, ואדוני אמר לי שלא בהכרח.

מיקי דור: אם הוא מדבר על הפרעות מה שהוזכר, של הפרעות חדריות, הם יאושפזו.

מיקי דור: אחרים, קצת דפיקות לב - - -

עפו אגבאריה: אם הוא יגיע לבית החולים עם הפרעות חדריות, לא כל כך יגיע לבית החולים, הוא יגמור בבית.

דוד אזולאי: אני מדבר על זה שאדם נמצא בבית והוא מרגיש לחץ.

מיקי דור: אולי הכוונה שלא כל מי שיש לו קצת דפיקות לב, אני לא יודע אם זה הפרעה, אז הוא לא יגיע ישר למיון.

דוד אזולאי: מה שהוא כותב פה, וזה באמת עצם הבשורה.

דוד אזולאי: הוא אומר שהצעת החוק של הרב אייכלר, שהעלות של הצעת החוק הזאת, 150 מיליון שקלים, אני לא מאמין שיאשרו את זה, אבל לא משנה, אין סיכוי שתעבור יפה, ולכן סגן שר הבריאות מנסה לקדם פשרה ולהתמקד בשתי אבחנות קריטיות – כאבים בחזה וחולשה בחשד לשבץ.

דוד אזולאי: כלומר, הם מודעים לדברים ואם אני לוקח מתוך רשימת הדברים חמישה.

דוד אזולאי: השאלה היא אחרת, אני אגיד לך מה השאלה.

דוד אזולאי: השאלה אם לא היה כדאי היום קצת לעשות שינוי בכל אותן מחלות שהן נמצאות, וצריך לבדוק את זה.

דוד אזולאי: אני לא יודע, כי אני לא רוצה להקשות על האזרחים, אני רוצה להקל על האזרחים.

דוד אזולאי: השאלה אם לא היה כדאי לבדוק את זה מבחינתכם, כמשרד הבריאות.

עפו אגבאריה: סליחה, יש לי עוד נקודה שאני לא הבנתי מדוע תינוקות עד גיל חודשיים הפונים עקב הופעה פתאומית של חום גבוה, מעל 38.5, למה לא שלושה חודשים?

מיקי דור: על זה לא נתווכח.

עפו אגבאריה: אני אגיד לך למה.

מיקי דור: רואים שאתה כירורג.

עפו אגבאריה: כי כאשר פונים עם תינוק אם הוא בן חודשיים או שלושה חודשים - - -

מיקי דור: במקור זה היה חודש אחד.

מיקי דור: אנחנו לא רצינו את ה-30 יום, זה עלה לחודשיים.

מיקי דור: אני מכל הלב, יהיה קצב, יהיה גם שלושה חודשים.

מיקי דור: אבל באמת, אנחנו לא רוצים, סליחה, ברשותך.

עפו אגבאריה: לא, יש לי רק עוד משפט אחד בעניין הזה להמשיך.

עפו אגבאריה: אני רוצה להמחיש לו למה אני עומד על שלושה חודשים.

עפו אגבאריה: הביטוח הלאומי, כדי לקבוע אם לתינוק יש איזה שהוא פיגור או יש לו איזה שהוא מצב לא טבעי, אז זה מגיל 90 יום, אז למה עד גיל 90 יום זה יהיה - - -

מיקי דור: זה איזה שהוא היגיון רפואי מיוחד.

מיקי דור: ברשותך, אני מוכרח להעיר.

מיקי דור: אני ראש אגף בתי חולים ואני מקבל כל לילה את הטלפונים מחדרי המיון, אמצע הקיץ, המינימום של המחלות, הלילה היו שני חדרי מיון שלא יכלו לקלוט מרוב עומס.

מיקי דור: מה שהולך בחדרי המיון זה נורא.

מיקי דור: אני מחפש את המילים העדינות, אני מייצג את המשרד, אבל מצב הצפיפות בחדרי המיון הוא נורא, והאשפוז, וזה באמצע הקיץ.

מיקי דור: אנחנו כל הזמן חוששים מכך.

מיקי דור: זאת אומרת כשצריך להוסיף פה קבוצות שלמות נוספות שיבואו למיון, משיקולים אמיתיים, אבל השאלה אם חדרי המיון יכולים לתת להם תשובה.

מיקי דור: עכשיו אני בגאווה רבה אומר, אני המצאתי את נושא המר"מים בארץ, בסוף שנות ה-80.

מיקי דור: המר"מ בא לתת תשובה למרבית האוכלוסיות היום, ותשובה מקצועית, טובה.

מיקי דור: ואנחנו מדברים פה על סדר גודל של קרוב ל-90% אנשים שמקבלים תשובה טובה מחוץ לבתי החולים וכדי להקל במשהו.

מיקי דור: אני לא מדבר על כסף, אני מודע לבעיה של אדם שאין לו, איזה מצב, איזה מכה זו, 700 שקלים ככה לקבל על משהו.

מיקי דור: אבל אנחנו מוכרחים לראות את כל הבעייתיות מסביב.

מיקי דור: עכשיו, כמשרד או כרופא, אני אומר חברה', תביאו לנו עוד 150 מיליון, אנחנו נשמח שתהיה גישה ליותר אוכלוסיות למיון.

מיקי דור: אבל אז אני גם שואל מקצועית אם חדרי המיון יכולים לעמוד בזה, במצב הנוראי שלהם היום.

דוד אזולאי: לכן אמרתי, אנחנו זוכרים כולנו את התקופה שכל אחד יכול היה ללכת למיון, ואנחנו יודעים בדיוק מה היה.

דוד אזולאי: לכן אני אומר, צריך פה לנקוט בזהירות יתר מצד אחד.

דוד אזולאי: מצד שני אני אומר, ולכן גם מיד אמרתי, צריך לבדוק את הרשימה הקיימת, אם לא לעשות שם איזה שהוא שינוי.

מיקי דור: אני חושב שנוכל להוציא משם הרבה.

מיקי דור: להיפך, יש שם כמה שהיו שמחים, הפריקה הזאת של צוואר הירך, את זה היינו רוצים להרחיב לדוגמא אותו.

מיקי דור: להוציא משם, קשה לי להאמין.

עפו אגבאריה: לא, לא, להוציא אני לא חושב שיש אפשרות פה להוציא, אבל את הדברים שאנחנו - - -

דוד אזולאי: תראה, אם אתה לא מדבר על להוציא, אני מסופק אם תוכל להכניס דברים חדשים ואם כן, אז בוודאי לא בקצב שאדוני ביקש.

דוד אזולאי: אבל לפחות ממכתבו של מנכ"ל משרד הבריאות אני למד שישנם שני נושאים שהם מוכנים לתת עליהם את הדעת, ואני מניח שלקראת דיוני התקציב בוודאי שהם יעלו.

דוד אזולאי: כאשר חברי, חבר הכנסת אייכלר, מעלה הצעת חוק שמדובר על 150 מיליון שקלים, אתה יודע כמוני שאין סיכוי שזה יעבור.

עפו אגבאריה: זה נכון, אבל אני לא יודע על איזו הצעת חוק הוא מדבר, על איזה דברים.

עפו אגבאריה: אבל זה הרי תקנות של הקופות, נכון?

עפו אגבאריה: יש קופות מסוימות - - -

מיקי דור: לא, זה חקיקה.

עפו אגבאריה: לא, זה חקיקה של - - -

נתן סמוך: שניכם צודקים.

עפו אגבאריה: אבל אני חושב שאולי יש מדיניות של הקופות שעושות את זה.

עפו אגבאריה: למשל, הנקודות במכבי הן קצת יותר ממה שבקופות אחרות, משום מה.

מיקי דור: יש שיקול דעת מסוים למרפאה.

עפו אגבאריה: כנראה.

עפו אגבאריה: זה גם כן סוג של התחרות.

דוד אזולאי: מה קורה במקומות שאין מר"מ?

דוד אזולאי: יש לנו יישובים בפריפריה שלצערי הרב שם אין מר"מ ואני מכיר את השירות של מר"מ, למרות שהיום יש תעשייה ענפה של כל מיני מכונים רפואיים, שבאמת זה משגשג וזה בסדר.

דוד אזולאי: אתה יודע מה, שווה לשלם ולקבל את האישור הזה, וגם אם נשתמש בזה רק פעם אחת בשנה, זה שווה, בסדר?

דוד אזולאי: אבל מצד שני, באותם מקומות, במיוחד בפריפריה שאין מר"מ, אולי פה כדאי לתת את הדעת, לאפשר לאותם אנשים למצוא איזו שהיא דרך שהם בכל זאת יכולים כן להגיע למיון.

עפו אגבאריה: הרי הדברים שאנחנו מדברים עליהם זה איפה שאין אפשרות לאנשים.

נתן סמוך: שמי נתן סמוך, המחלקה המשפטית במשרד הבריאות.

נתן סמוך: אחת הדרכים שבהן ניסינו באמת לגשר בין היתר על הפער הזה בין הנגישות השונה במקומות שונים לחדרי מיון וגם למרכזים לשירותי רפואה מידיים, זה חוזר שאנחנו הוצאנו לפני כשנתיים - - -

מיקי דור: בשנת 2010.

נתן סמוך: שמדבר על האחריות של קופות החולים לקיים מוקדים טלפוניים, כאשר המוקדים הטלפוניים האלה אמורים לתת מענה לאנשים שאין להם דרך להגיע בשעה מסוימת.

נתן סמוך: המוקדים האלה אמורים לפעול 24 שעות ביממה והם אמורים לתת מענה לאנשים שאין להם דרך להגיע לשירותי רפואה מידיים, לשירות רופא או למוקד של מר"מ, וככל שמתוך הבירור הטלפוני המהיר שאמור להתבצע מסתבר שהפתרון הנכון - - -

דוד אזולאי: אני מודה שעכשיו נפל לי האסימון ואתה צודק, אני מכיר את זה.

נתן סמוך: ואז בעצם כשמדברים ואומרים ועושים את הבירור הראשוני, ואז זה שווה לאסמכתה - - -

דוד אזולאי: והם מצאו את ההתחייבות כבר במיון, כשהוא הגיע.

נתן סמוך: זה שווה ערך לאסמכתה.

מדי יעקבזון: אבל יש לנו דוגמא שזה לא תופס באופן תמידי.

דוד אזולאי: שנייה, אני מיד אאפשר לך.

דוד אזולאי: כלומר זה מקרים של אותם מקומות שאין את המר"מ.

מדי יעקבזון: זה מחייב את כל קופות החולים?

נתן סמוך: כן, זה מחייב את כל קופות החולים.

דוד אזולאי: וזה מפורסם?

דוד אזולאי: הציבור יודע מזה?

מיקי דור: גם באתר המשרד וגם הקופות מחויבות להודיע על זה למבוטחים.

דוד אזולאי: אוקי, תודה.

דוד אזולאי: בבקשה, גברתי.

עפו אגבאריה: סליחה, זה היה חיוב, כולם חייבים בזה.

עפו אגבאריה: זה לא המלצה.

נתן סמוך: כן, כן, זה מחייב את כולם.

מיקי דור: זה גם קיים.

מיקי דור: יש פה נציגי קופות, אולי הם יכולים להגיד.

מדי יעקבזון: שמי מדי יעקבזון, אני מנכ"ל האגודה לסוכרת נעורים.

מדי יעקבזון: אני רוצה ראשית להודות לחבר הכנסת ד"ר עפו אגבאריה, שהעלה את הנושא שלנו.

מדי יעקבזון: אנחנו דוגמא מובהקת להתנהלות ואני מאד הייתי רוצה לראות אותנו כלולים.

מדי יעקבזון: מחלת סוכרת נעורים היא מחלה כרונית, היא מחלה ש-90% מההתנהלות שלה היא בעצמאות ובאחריות המטופל לייצב את עצמו ולנהל את המחלה עצמה.

מדי יעקבזון: אבל ברגע אחד, חבר הכנסת עפו אגבאריה הוא רופא והוא יודע, ברגע אחד מקרי קיצון יכולים לקרות, ולא בהכרח בשעות שהמרפאות פתוחות וניתן לקבל מענה.

מדי יעקבזון: אם אותו סוכרתי לא יגיע לבית חולים הוא בפירוש יכול להיות בסכנת מוות מידית.

דוד אזולאי: יש איזו שהיא עזרה ראשונה מידית שהוא יכול לקבל בסביבה שלו, בשעות שאין מרפאה.

מדי יעקבזון: בשעות שאין מרפאה – לא.

מיקי דור: במוקדים הוא יכול, בחלק מהם.

מדי יעקבזון: עוד פעם, תלוי איפה הוא גר, כמובן.

דוד אזולאי: בדיוק.

דוד אזולאי: בואו נדבר על מקומות שאין מוקדים.

מדי יעקבזון: אבל מעבר לזה, מה שחשוב שנבין שמבחינת הסוכרתי, הטיפול - למרות שהוא נמצא ברגע אחד במצב של סכנת חיים, הגעה למיון וטיפול במיון – ברגע אחד יפתרו את המצב וייצבו אותו.

מדי יעקבזון: זאת אומרת שב-99% מהמקרים הוא לא דורש אשפוז והוא לא עולה כמו נטל האשפוז על המדינה, אבל עדיין הוא צריך לקבל טיפול מידי כדי לייצב אותו, כי האמצעים בבית לא אפשרו לו והמרפאה בקרבת מקום לא הייתה פתוחה.

דוד אזולאי: שאלה אדוני לגבי הנושא הזה, אם לא היה כדאי להקצות איזו שהיא פינה במיון למקרים האלה של האנשים הסוכרתיים.

מיקי דור: אם הייתה שם איזו מיטה פנויה, לא מקום פנוי, אני אשמח להקצות למטרה ראויה.

מדי יעקבזון: אבל מיטה לא, לפחות שהם לא יצטרכו לשלם כל פעם.

שלומית אבינח: אבל אם הוא מוכר כסוכרתי, למה הוא צריך לשלם?

מיקי דור: עצם ההגדרה של סוכרתי לא אומרת שבכל שפעת הוא צריך להגיע למיון.

מיקי דור: המקרים שהיא מדברת עליהם, מקרים של טשטוש הכרה וכאלה, הם חייבים.

מדי יעקבזון: לגמרי, ונכון לכרגע הוא משלם את העלות.

עפו אגבאריה: הרי אתה יודע שסוכרת נעורים זה לא כמו סוכרת רגילה, מישהו שיש לו היפו אז הוא שתה משהו מתוק אז עבר לו הכל.

עפו אגבאריה: זה הרבה יותר מורכב.

מדי יעקבזון: הוא בשנייה ייכנס לקופה.

עפו אגבאריה: אז הכוונה היא רק לסוכרת נעורים ולמצבים קיצוניים.

דוד אזולאי: לגבי סוכרת נעורים אתם הרי מכירים את זה, והבעיה קיימת.

דוד אזולאי: אז לגבי מקומות שיש מוקדים – אין ויכוח, עם זה אין לנו בעיה.

דוד אזולאי: השאלה אם המוקד הטלפוני הזה לא עולה - - -

מדי יעקבזון: יש לנו סיפור על הורים לנערה שהתקשרו למוקד הטלפוני שאמר להם – גשו למיון הקרוב וגבו מהם כסף, אחרי שהם אמנם ניגשו.

מיקי דור: צריך להעביר את זה להנהלת הקופה שלהם, מיד.

דוד אזולאי: לא, מניסיון אישי אני יודע שזה עובד.

מדי יעקבזון: אנחנו גם בסופו של דבר רוצים לקדם דברים שטובים לכל האוכלוסייה, לא רק לאוכלוסייה הנאורה, המבינה, אלא גם לאדם הפשוט שלא יודע איך להתנהג מול מערכות גדולות.

מדי יעקבזון: מבחינתו פתרון לבעיה, בטח ובטח כשיש סכנת חיים, זה להגיע מהר מאד למיון.

דוד אזולאי: אני שואל, האם נניח במקרים כאלה, שזו מחלה ידועה, מוכרת והיא כרונית, וודאי שכל אחד שיש לו את זה, זה מן המפורסמות הוא.

דוד אזולאי: השאלה אם לא היה כדאי לתת איזו שהיא הנחיה במיון, במקרים שכאלה ואני מדבר על המקרה הזה בלבד.

מיקי דור: לא, זה לא הבעיה של המיון, הבעיה היא של הגורם המשלם.

מיקי דור: מבחינה מקצועית הם רוצים את זה, אבל שוב, זה חוזר לתקציבים.

מיקי דור: אין לנו דרך לעקוף את זה.

דוד אזולאי: אני מדבר ועל דבר שהוא ידוע ומוכר, זה לא דבר שפתאום בן אדם קורה לו במקרה של פריקת כתף, ואז הוא רק למיון במקום לרוץ למוקד.

מדי יעקבזון: תסלחו לי, גם לא בזלזול, גם לא בן אדם שמרגיש – יש לי דפיקות לב, אני חושש, אני לא יודע אם זה רציני או לא.

נתן סמוך: אבל אם האוכלוסייה יודעת שיש לה את היכולת לפנות, ואתם יש לכם קשר לאוכלוסייה הזאת, אתם מכירים אותה ויש לכם גם נגישות אליה, אפשר גם להדריך אותם לפנות למוקד הטלפוני כדי למנוע את אי ההבנות שאת מדברת עליהן.

מדי יעקבזון: אני רק חייבת להגיד לגבי היכולת שלנו לגשת אליהם, חלק מהבעיה שאנחנו יושבים כאן, שאין לנו נגישות לכל החולים שלנו, מכיוון שמשרד הבריאות אפילו לא ידע לדווח לנו מי החולים שלנו ומי לא.

מיקי דור: הוא יכול, יש סודיות.

מדי יעקבזון: לא, מעבר לחיסיון.

נתן סמוך: אבל אני אומר, בסופו של דבר צריך למצוא דרך.

דוד אזולאי: יש לכם נתונים כמה כאלה יש?

מיקי דור: כן, יש לנו נתונים.

מיקי דור: אין לי את זה פה, אבל יש לנו.

דוד אזולאי: אני חושב שאם יש נתון כזה - - -

מדי יעקבזון: לא מדובר בהצפה.

מיקי דור: לא, סך כל החולים בסוכרת נעורים הוא קטן יחסית.

דוד אזולאי: אז אני אומר, דווקא בגלל זה שהוא מספר כזה, אולי צריך להביא לידיעתם, למצוא את הדרך איך.

דוד אזולאי: גם אם לא אתם והם לא יכולים לקבל את הרשימות, צריך למצוא איזה שהוא גורם שיעביר את המידע הזה לפחות לאותן משפחות, שיגידו רבותי, אם אין מר"מ ביישוב שלך – יש לך את המוקד הטלפוני.

דוד אזולאי: אפילו הייתי אומר איזו הודעה אישית לאותן משפחות, הם מוכרים.

שלומית אבינח: האגודה יכולה לעשות למי שהיא מכירה.

דוד אזולאי: אבל אין להם רשימה.

מיקי דור: זה קופות החולים.

שלומית אבינח: קופות החולים, במסגרת העלונים שהם שולחים, במסגרת החוברות.

מיקי דור: הרשימות, המידע נמצאים בקופות, עם האבחנות.

מיקי דור: פה צריך לבקש עזרה מהקופות להביא לידיעת האנשים האלה - - -

מדי יעקבזון: אבל אני רק חייבת להגיד שכשאמא נמצאת בחדר עם ילד שמפרפר כרגע, היא לא בדיוק תפנה לשום מוקד, היא תענה את האוטומט שצריך כדי להציל את חייו, היא תרוץ למיון, היא לא תתחיל לבזבז את הזמן שלה על טלפונים.

איריס אהרון: וסוכרת זה משהו שמתגלגל מאד מאד מהר ואם היא תחכה עוד רגע, אני מכירה את ההמתנה על הקו כדי להגיע לאחות, ואז היא מעבירה אותך לרופא.

איריס אהרון: אם היא תחכה עוד את הדקות האלה, היא מפסידה זמן.

דוד אזולאי: נציגי קופות החולים, מה הבשורה בפיכם, חוץ מכסף, עזוב כסף.

דניאל אילון: אותו דבר כמו שהיא אומרת אפשר להגיד על ילד עם התקף אפילפטי.

דניאל אילון: שמי ד"ר דני וילה, מקופת חולים מאוחדת.

דניאל אילון: אותו דבר אמא שיש לה ילד עם התקף אפילפטי, או ילד בן חודשיים וחצי או חודשיים ויום עם 38.7 מעלות חום.

דניאל אילון: יש הרבה מקרים שהאימהות ירוצו למיון.

דניאל אילון: מבחינתנו זה חור תקציבי וברור שככל שיהיו יותר סיבות והרבה סיבות יהיו מוצדקות – יהיו הרבה אנשים נוספים שיגיעו.

דניאל אילון: כמו שהוא אמר, יכאב לו השריר, יחשוב על החזה - - -

מדי יעקבזון: אני לא מזלזלת בעניין של הכסף, אבל האופציה השנייה היא שאותם סוכרתיים ינחו אותם להחמיר את תיאורם כדי להתאשפז בסופו של דבר, שה חסר היגיון.

דניאל אילון: ...

דניאל אילון: שיקבלו פטור, אבל אנחנו צריכים ל - - -

דוד אזולאי: אני שואל אותך שאלה, האם יש אפשרות שאתם, כקופת חולים, הרי יש לכם רשימה, תוכלו לפחות להעביר את המידע הזה לאותן משפחות?

דניאל אילון: מופיע באתר שלנו הטלפון של המוקד.

שלומית אבינח: לא כל האנשים פונים דרך אתר.

דוד אזולאי: תראו, כרגע יש פה שני קצוות.

דוד אזולאי: יש את הדרישה, ואני מבין אותה, שזה יהיה משהו גורף.

דוד אזולאי: ואני מבין מצד שני אתכם, שאתם מדברים גם על העלויות הכספיות.

דוד אזולאי: אבל בואו נמצא משהו לפחות ביניים, שלפחות כל אותם הורים שהם ידועים בקופות, זה לא איזה משהו סודי, לפחות מכם שתצא הודעה לאותם הורים, שקודם כל לפנות למר"מ ולאחר מכן לפנות למוקד הטלפוני ולהביא את זה לידיעתם.

דוד אזולאי: יחד עם זה, אני פונה - - -

דניאל אילון: אנחנו לא בקצוות, אנחנו איתם, אנחנו לא נגדם.

דוד אזולאי: אבל לא יודעים, תשמע.

דוד אזולאי: אני אומר לך שלא יודעים.

דוד אזולאי: מצד שני אני פונה פה למשרד הבריאות, אולי צריך לשקול לבדוק את האפשרות להגיע לאיזה שהוא סידור שמקרים כאלה שידועים ומוכרים מראש, אולי פה למצוא את הדרך.

דוד אזולאי: הרי לא מדובר פה במאות אלפי אנשים, לא בטוח שיש.

דוד אזולאי: אני בטוח שאנחנו מדברים פה על אלפים, אני כמעט בטוח, לשמחתנו הרבה שזה המצב.

עפו אגבאריה: כמה חולה סוכרת נעורים ישנם?

מדי יעקבזון: נגיד יש 5,000.

עפו אגבאריה: הם מהווים רק 2% מכלל חולי הסוכרת.

מיקי דור: יש בערך חצי מיליון חולי סוכרת כללית.

עפו אגבאריה: אז 2%.

מדי יעקבזון: אז אנחנו מדברים על בערך 5,000 ילדים.

דוד אזולאי: בפרישה ארצית.

איריס אהרון: בעצם צריך לזכור שזה ילדים שמנהלים את עצמם במהלך 24 שעות ביממה.

דוד אזולאי: חלק מהם בוודאי נמצאים כבר ומתורגלים לגשת.

דוד אזולאי: אם תוריד מה-5,000 את המתורגלים, אז אנחנו מגיעים לאחוז מאד מאד נמוך.

מדי יעקבזון: שתהיה להם דלת פתוחה להגיע למיון.

מיקי דור: אבל אני כן הייתי רוצה להסביר משהו.

מיקי דור: אתה יודע, אני כל פעם מתגאה בזה, אני אחר הצהריים רופא משפחה, עובד כרופא.

דוד אזולאי: זה בסדר, תדע לך, תמיד מתגעגעים למקצוע שלנו.

מיקי דור: לא מתגעגע, יום יום, מהשעה ארבע וחצי, אני מקווה שהדיון יסתיים מוקדם.

עפו אגבאריה: אולי תעשה לי גם אפשרות כזו שאני אעבור אחרי הצהריים.

דוד אזולאי: לא, לא, זה כבר נקרא עיסוק נוסף, אנחנו רוצים אותך כשליח ציבור, רק למען הציבור.

מיקי דור: למה העליתי את זה, מכיוון שבכל זאת, למנהלי המרפאות בכל הקופות יש איזה שיקול דעת.

מיקי דור: ונכון שההנהלה כופה עליהם ואומרת את תגזימו בעניין הזה.

מיקי דור: במקרה כזה של ילד בטשטוש, ספק איבוד הכרה, אז יש סעיף איבוד הכרה בדברים האלה.

מיקי דור: אז פה יש בכל זאת שיקול דעת.

מיקי דור: הבעיה שקשה לי לכתוב בהנחיות של משרד הבריאות – 'תפעיל שיקול דעת'.

עפו אגבאריה: אז תסלח לי דוקטור, השאלה מי קובע.

מדי יעקבזון: לא רק זה, אם יכולים לסמוך עליו.

עפו אגבאריה: לא הרופא, זה הבעיה.

עפו אגבאריה: שלרוב מי שמחליט זה הפקיד והפקיד רק רואה את החוק, הוא לא יודע.

עפו אגבאריה: אז בגלל זה אני אומר שמי שצריך להיות בעל סמכות להחליט על פטור מסוים, זה צריך להיות גם רופא.

עפו אגבאריה: אם זה רופא מנהל המרפאה, אז הוא גם צריך להחליט ולא רק הפקיד.

עפו אגבאריה: ובדרך כלל זה מגיע רק לפקיד והפקיד הוא שמחליט ולא הרופא.

עפו אגבאריה: זו הבעיה.

מיקי דור: על פי החוק זה אמור להגיע לשיקול הדעת הרפואי.

עפו אגבאריה: אז לצערי הרב ואני בטוח במה שאני אומר, שרוב המרפאות שבפריפריה, שעליהן אני מדבר, הרופאים לא יודעים את זה והם לא מחליטים.

עפו אגבאריה: מי שמחליט זה בדרך כלל הדרג, מזכיר המרפאה.

שלומית אבינח: המנהל האדמיניסטרטיבי.

עפו אגבאריה: המנהל האדמיניסטרטיבי, שזה הפקיד.

מדי יעקבזון: ומבחינתנו אוי ואבוי אם באמת הורה לא ישלח את הילד שלו - - -

קריאה: גם אנחנו לא מסכים עם הקביעה הזאת.

קריאה: זה רק רופא יכול להחליט.

עפו אגבאריה: לא, אבל תבדקו את זה בקופות, שתהיה הנחיה ברורה שמי שמחליט, בסופו של דבר מי שבאמת צריך להחליט על הדברים האלה, שיהיה לו שיקול דעת רפואי ולא רק בדרג הפקיד.

עפו אגבאריה: וזה בדוק.

עפו אגבאריה: אני יכול להביא המון דוגמאות לזה.

מדי יעקבזון: אז האם אנחנו יכולים להוסיף את סוכרת נעורים לבקשה הזאת?

דוד אזולאי: בהחלט אפשר להוסיף, אבל הבעיה שלצערי הרב, ואני גם מנסה למצוא פה איזה שהוא פתרון בייניים, דווקא בגלל שסוכרת נעורים לא מדובר פה בכמות גדולה של אנשים, אלא במספר מצומצם.

דוד אזולאי: דווקא פה אני מצפה לקצת רצון טוב של שני הצדדים, כדי להגיע לאיזה שהוא פתרון.

דוד אזולאי: אנחנו מכירים את זה, לצערי הרב, שאנחנו מגיעים לנושאים כאלה, כמה שמדובר בסכומים קטנים, אבל זה נקרא פריצת מסגרת תקציבית.

מדי יעקבזון: מצד שני, יהיה עצוב מאד אם הורה יצטרך לחשוב פעמיים לפני שהוא לוקח את הילד שלו במצב קריטי למיון.

מדי יעקבזון: זה יכול לקבוע גורל.

דוד אזולאי: אני רוצה להגיד לך, להבדיל, אני חוזר עכשיו מדיון בוועדת כספים על שיקום אסירים.

דוד אזולאי: לשקם אסיר עולה 1,500 שקלים לחודש.

דוד אזולאי: להחזיק אסיר – 12,000 שקלים בחודש, ולמרות הכל הראש המרובע הזה עובד בצורה הזאת שמחזיקים אסירים במקום לשקם אסירים.

דוד אזולאי: בסדר, אז מה לעשות?

דוד אזולאי: אנחנו מכירים את זה, ואני אומר להבדיל, להבדיל.

דוד אזולאי: אני לא משווה, אבל אני מראה לך איך ההיגיון עובד במערכות האלה.

דוד אזולאי: להגיד לך שיש היגיון?

דוד אזולאי: אין היגיון.

דוד אזולאי: זאת המציאות.

דוד אזולאי: עכשיו חזרתי מהדיון ברשות לשיקום האסיר וזה הדברים שנאמרו, מה לעשות?

אמנון דניאל: אדוני, אם לא יהיו אסירים – לא יהיו סוהרים, לא יהיו עובדים סוציאליים, לא יהיה זה ולא יהיה זה, זו אבטלה סמויה.

דוד אזולאי: אתה כבר מרחיק לכת.

אמנון דניאל: אני רוצה לומר משהו בנושא הזה.

מיקי דור: לא יצטרכו יותר שוטרים.

דוד אזולאי: אז נקווה שגם לא יהיו חולים ואז תהיה אבטלה אצל הרופאים.

אמנון דניאל: יש הרבה דוגמאות.

אמנון דניאל: לדוגמא, יש מקרה שאני טיפלתי בו של בחורה שהגיעה ממעון לנשים מוכות.

אמנון דניאל: היא לא יכולה ללכת לקופת חולים אז לקחו אותה באמבולנס והיא שילמה על האמבולנס, אשפזו אותה והצלחתי למחוק קצת.

אמנון דניאל: מי אמור לשלם על זה?

מיקי דור: אם אשפזו אין עלות.

מיקי דור: לא הבנתי.

מיקי דור: היא אזרחית ישראלית?

עפו אגבאריה: לא, היא לא אושפזה.

אמנון דניאל: היא ממעון לנשים מוכות ששלחו אותה דחוף לחדר מיון.

אמנון דניאל: מי אמור לשלם על זה?

אמנון דניאל: יש הרבה דוגמאות.

אמנון דניאל: אז אני רוצה לומר בשם האוכלוסייה הזו, מי אמור לשלם על נושא כזה?

דוד אזולאי: תראה, איך אומרים, אני לא ד"ר עפו אגבאריה, אבל למדתי במסגרת המשפחה שלי, כשאני לוקח מישהו לבית חולים, ברגע שהוא אושפז, ויתקנו אותי פה חברי - - -

אמנון דניאל: אבל אני מדבר איתך שהיא נמצאת בגוף שנקרא מעון לנשים מוכות ואסור לה ללכת לקופת חולים.

אמנון דניאל: מאיפה היא תביא טופס 17?

אמנון דניאל: אני רוצה לומר שני משפטים לגבי אסירים.

דוד אזולאי: לא, לא, סליחה.

דוד אזולאי: אני רוצה לשמוע אותה, דקה.

קריאה: רק רציתי לומר שבנושא של אלימות במשפחה ואלימות מינית יש פטור שנכנס לחוק בשנת 2002.

אמנון דניאל: היא לא קיבלה.

אמנון דניאל: את רוצה עוד דוגמא?

אמנון דניאל: יש לי פה.

אמנון דניאל: אני רוצה לומר שתי מילים בנושא אסירים.

דוד אזולאי: בקשה.

אמנון דניאל: אני מקבל עשרות מקרים ואני יודע שיש מאות מקרים כאלה, של אסירים משוחררים שבעבר היו בבתי חולים.

אמנון דניאל: אני לא מבקש שימחקו להם את כל החובות, אבל אני רוצה לעשות שנגיע לשלב כמו שעשינו עם מד"א.

עפו אגבאריה: מבוטח שנפגע אלימות במשפחה או נפגע תקיפה מינית – זה נמצא.

אמנון דניאל: עובדה שהיא שילמה.

אמנון דניאל: אני יכול לתת לך את המקרה.

דוד אזולאי: הבעיה שהוא מעלה כאן, שהיא לא יכולה לצאת מהמעון - - -

עפו אגבאריה: כן, היא לא יכולה לצאת מהמעון לבד, אז צריך להעביר אותה באמבולנס.

אמנון דניאל: והיא שילמה בכל מקרה.

אמנון דניאל: ישבנו פה בישיבה עם מד"א, ומד"א הבין את הנושא ובא לקראתנו ואמר שהוא מוחק את כל החובות.

אמנון דניאל: יש מצב לדוגמא שנשב עם משרד הבריאות.

אמנון דניאל: אין לי בעיה עם הקופות, הקופות דווקא באים לקראתנו, אבל המשרדים הממשלתיים, בתי חולים ממשלתיים – קשה מאד איתם.

אמנון דניאל: אז ייווצר מצב שכל האסירים המשוחררים, קודם כל שיקפיאו להם את החוב כשהם בבתי סוהר.

אמנון דניאל: לא ייתכן שהם יושבים בבית סוהר והחוב תופח ותופח ותופח, מגיע להוצאה לפועל, הם יוצאים החוצה ומקבלים חבילות.

אמנון דניאל: אז נשב עם משרד הבריאות וכמו שעשינו עם מד"א, ויחליטו שכל הנושא של אסירים משוחררים, לא רק שיקפיאו, גם הביאו את המצב לקרן וישלמו ויגמרו עניין.

אמנון דניאל: יש לי פה מקרה של 20,000 שקלים.

דוד אזולאי: עזוב מקרה אחד ושתיים.

אמנון דניאל: יש לי מלא מקרים כאלה, אתה רוצה, אני אביא לך אותם.

דוד אזולאי: יש לך ריכוז של הדברים האלה?

אמנון דניאל: אני יכול להביא לך אותם, אבל זה צריך להיות מדיניות של משרד הבריאות, שבאה לקראת האסירים המשוחררים, שמוחקים להם את החובות, מביאים אותם לשלב של קרן ושלום על ישראל.

אמנון דניאל: עורכי הדין פה חבל על הזמן.

אמנון דניאל: יש לי פה דוגמא של 20,000 שקלים.

אמנון דניאל: יש פה מקרה של בחור שהיה בצבא, הוא הלך להתאשפז, יצא החוצה, הצבא אמור לממן לו את זה, הוא לא מימן לו את זה.

אמנון דניאל: היום הוא צריך לשלם 3,000 שקלים.

אמנון דניאל: היה עוד מקרה של אסיר משוחרר - - -

דוד אזולאי: בכל מקרה של הצבא - - -

אמנון דניאל: הנה, בבקשה, יש לי דוגמאות, אני לא מדבר באוויר.

דוד אזולאי: זה שיש דוגמאות, זה שזה רץ רוטיני, זה בסדר, אבל אותו חייל מכוסה, ואם האירוע היה בתוך מסגרת השירות הצבאי - - -

אמנון דניאל: הוא רוצה עכשיו טופס 17, לך תביא עכשיו טופס 17 מלפני 5 שנים.

אמנון דניאל: יש הרבה מקרים.

דוד אזולאי: אבל אם הוא היה בצבא והוא מביא אישור שהוא היה בצבא, הדברים ידועים מי צריך לממן את זה.

אמנון דניאל: היה לי מקרה של אסיר משוחרר שבמהלך חופש מבית סוהר הוא נכנס לאשפוז, הוא יצא מבית הספר, נתנו לו חבילה של 4,000 שקלים.

אמנון דניאל: הוא אפילו לא ידע מזה.

אמנון דניאל: השב"ס אמור היה לשלם את זה.

אמנון דניאל: עד שלא התערבתי בנושא, זה לא נגמר.

אמנון דניאל: כל הדברים האלה נופלים בין הכיסאות וצריך לבוא לאיזה שהוא דיון, לשבת על הנושא הזה בכובד ראש ולפתור את הבעיה הזאת.

דוד אזולאי: יכול להיות שהדיון הזה באמת שווה דיון וצריך למצוא את הדרך.

דוד אזולאי: כשמדובר על חיילים, אני לא חושב שיש בעיה.

אמנון דניאל: יש לי מקרה, בבקשה, הנה.

דוד אזולאי: אז יש פה אי הבנה, זאת לא בעיה.

דוד אזולאי: לשמחתנו הרבה, אתה יודע, ברוך השם שאת הדברים האלה בצבא אין, וכל חייל שנפגע בצורה כזו או אחרת, יש לו כיסוי רפואי מלא בכל עת ובכל שעה.

דוד אזולאי: איך אני אומר, אם נגזר על מישהו פעם משהו לא טוב – שזה יקרה לו בצבא ולא באזרחי, כי אנחנו יודעים כמה הוא עובר עד שהוא מטופל.

דוד אזולאי: אבל יחד עם זה אני אומר, אני בהחלט מוכן לשקול דיון.

דוד אזולאי: אני מוכן לקבל פירוט של נושאים ואם צריך לקיים דיון בעניין הזה, אני אקיים דיון ואז נזמין את כל הגורמים המקצועיים, אם זה השב"ס, אם זה אחרים, ובהחלט נקיים אחר כך דיון.

דוד אזולאי: אני ברשותך רוצה לחזור חזרה.

אמנון דניאל: יש פה דוגמא חיה.

מיקי דור: אני מציע שכל דוגמא תובא מראש, תיבדק מראש, ופה הצוותים המקצועיים יגיעו עם שיעורי בית.

דוד אזולאי: אני גם לא רוצה להיכנס לדיון פרטני.

דוד אזולאי: אם יש ריבוי מקרים, אני בהחלט מוכן ללמוד את הנושאים האלה עם צוות הוועדה, את שלומית אתה מכיר.

דוד אזולאי: תעביר את הדברים למנהלת הוועדה, נבדוק אותם.

דוד אזולאי: האמן לי, ד"ר עפו אגבאריה העביר נושא שהוא באמת נושא חשוב, לא חשבתי פעמיים ואנחנו מקיימים כאן דיון, והיה גם הדיון הקודם.

דוד אזולאי: יש עוד כמה מקרים.

דוד אזולאי: אני מציע בואו נעשה דברים לא בחיפזון ולא בשליפה מן המותן, ובצדק.

דוד אזולאי: פה יושבים אנשים, גם אם הם רוצים לענות לך ולתת לך מענה, הם לא יכולים.

דוד אזולאי: בלי לקבל נתונים הם לא יכולים לענות.

דוד אזולאי: ברשות

דוד אזולאי: כם אני רוצה לחזור לנושא של סוכרת נעורים.

דוד אזולאי: אמנם יש פה רשימה שהעביר לנו ד"ר עפו אגבאריה, ועל חלקם אני מבין שבמשך הזמן יהיה פתרון, אנחנו נעקוב אחרי הדברים, אנחנו נעקוב אחרי הנושא.

דוד אזולאי: תראה, אם מתוך 5 מקרים של מחלות שונות או מקרים שפונים עליהם למיון, אז לפחות לגבי שניים אנחנו מקבלים איזו שהיא בשורה שזה הולך לקבל פתרון, אז אנחנו נעקוב אחרי העניין הזה.

דוד אזולאי: שלומית, אני מציע לפנות למנכ"ל - - -

שלומית אבינח: לד"ר דור.

דוד אזולאי: לא, לא, אני מציע שאנחנו נפנה למנכ"ל ונבקש ממנו לפחות שיגיד לנו על טווח של זמן שהוא מדבר, או שהוא מדבר בכלל לקראת דיוני התקציב של שנת 2013, אני לא יודע, או שזה פתרון שכבר - - -

מיקי דור: כל שינוי כזה יש לו עלויות.

עפו אגבאריה: תראה, אני חושב שסעיף ג', שזה דימום לידני בחודשים הראשונים, התשובה שלו רק מראה שיש לו ביטחון כי הוא רופא נשים.

מיקי דור: גניקולוג.

עפו אגבאריה: אם הוא היה במקצוע אחר אז הוא לא היה כותב את התשובה הזאת.

דוד אזולאי: לכן אני מבקש בכל זאת לבדוק, כשהוא כתב את התשובה הזאת, וודאי הוא לא היה כותב אותה אם לא היה איזה שהוא סימוכין לכך שהוא יוכל להפעיל את הנושאים האלה.

דוד אזולאי: אנחנו נשמח, אנחנו גם נפנה אליו בכתב בעניין הזה.

דוד אזולאי: עכשיו, אני גם מבקש, אני חוזר לנציגי קופות החולים.

מיקי דור: עורך דין סמוך הזכיר לנו, יש לנו הרי ועדת סל.

מיקי דור: את הנושאים האלה אולי שווה גם שם להעלות, במקביל או בנפרד.

עפו אגבאריה: אוקי.

עפו אגבאריה: אין לי בעיה, אבל - - -

מיקי דור: זה למעשה הסיכוי הנוסף היחידי שיש לנו.

עפו אגבאריה: אם אתם מתקרבים לדון בזה - - -

שלומית אבינח: כל כך הרבה בקשות יש.

שני אלוני: סליחה, שמי שני אלוני מההסתדרות הרפואית.

שני אלוני: לוועדת הסל יש מספיק פונקציות אחרות, וגם ככה נלחמים כל שנה על התקציב שלה.

מיקי דור: באמת, אבל אם היה לנו מקור תקציבי אחר, אני איתך במאה אחוז.

דוד אזולאי: אני רק רוצה להגיד דבר אחד.

דוד אזולאי: כשאני מקבל מכתב ממנכ"ל משרד ממשלתי, אני מתייחס לזה בכל הרצינות הראויה ואני חושב שמנכ"ל לא היה כותב דבר כזה, אם לא היה לו כיסוי לדברים.

דוד אזולאי: השאלה היא רק עניין של עיתוי.

דוד אזולאי: כשהוא כתב מכתב כזה הוא התכוון שזה יקרה עוד שנה שנתיים בתקציב הבא, או עוד לפני שנת התקציב – אני לא יודע.

דוד אזולאי: אולי זו שאלה שאנחנו צריכים לשאול.

דוד אזולאי: אנחנו נפנה את השאלה למנכ"ל, כדי לקבל ממנו תשובה.

דוד אזולאי: אבל יש פה נושא, ובאמת בצורה הכי אובייקטיבית, שלוקח מקרה שכותבים פה על הפרעות קצב לבביות, אז בוודאי שמדובר על כמויות גדולות של אנשים.

דוד אזולאי: בסוכרת נוערים, אני כמעט בטוח ואני אומר את זה בלי להיכנס לשיקולים מקצועיים.

דוד אזולאי: כולנו חיים, בתוך עמי אנכי יושב.

דוד אזולאי: סביר להניח שלא מדובר פה בעשרות אלפים.

דוד אזולאי: אני מניח שצריך לבדוק את הנושא הזה, זה שווה בדיקה.

דוד אזולאי: ואם באמת לא מדובר על כל כך הרבה, חייבים למצוא איזה שהוא מענה, כאשר כבר היום, ואני לא מתעלם גם מכך, יש היום מענה, אי אפשר להגיד שאין מענה.

דוד אזולאי: המענה של המוקדים, של הטלפונים ושל שיקול הדעת שהזכרנו פה.

דוד אזולאי: יש מענה.

דוד אזולאי: אולי זה לא המענה הרצוי שגברתי ביקשה כאן, ואני מצטרף לדברים האלה, אבל בואו נמצא את הדרך, את שביל הזהב, גם מבלי שזה יעלה.

דוד אזולאי: ולכן, מה שאני מבקש בנושא זה אדוני, אם אפשר לקבל איזה שהוא נתון, שיהיה בידינו איזה שהוא מסמך כזה, נתון, שאני אדע על כמה מדובר פה.

דוד אזולאי: אני מוכן לקחת את היזמה הזאת, לפנות לסגן השר ולמנכ"ל משרד הבריאות ולבקש את התערבותם בנושא הזה.

מדי יעקבזון: תודה רבה.

מיקי דור: אנחנו כמובן לא הולכים לפי אבחנה, אלא לפי בעיה.

מיקי דור: זאת אומרת שאנחנו גם לא רוצים שאותו נער חולה סוכרת נעורים ירוץ עם כל שפעת למיון, ויחטוף שם חיידקים.

מדי יעקבזון: ד"ר דור, אתה יודע שגם שפעת מוציאה סוכרתיים מאיזון.

מדי יעקבזון: זה לא השפעת עצמה.

מיקי דור: אני רק לא רוצה שיחטפו במיון חיידקים - - -

מדי יעקבזון: לא, אני לא חושבת שהם גם מחפשים לעשות את זה.

דוד אזולאי: אני חושב שמדובר פה בהגדרה בסוכרת נעורים בזמן התקף, כשאין את כל ה - - -

מדי יעקבזון: הם נמצאים בבית לטפל.

דוד אזולאי: אני מניח שכבר אותם הורים פיתחו איזה שהוא קשר עם הקופה, עם רופא המשפחה וכשהם מקבלים, אז מיד נותנים את המענה.

עפו אגבאריה: רציתי רק להגיד בקשר לחולי טלסמיה, הרי זה גם כן אוכלוסייה מאד מאד קטנה.

עפו אגבאריה: אז מדוע אי אפשר להוסיף את זה?

עפו אגבאריה: האם אתה יכול באמת - - -

מיקי דור: הדרך הנכונה אולי שהוועדה תצטרף את זה לרשימה, את שני הנושאים האלה, שהם לא רחבים באמת, אבל זה לא משהו ש - - -

עפו אגבאריה: זו אוכלוסייה קטנה מאד, אני מבקש שבסיכומים זה יעלה – סוכרת נעורים וטלסמיה, שזו גם כן אוכלוסייה מאד קטנה.

דוד אזולאי: ביקשת רשות דיבור, בבקשה.

הלל דשו: הלל דשו, נציג כללית.

הלל דשו: מה שרציתי לומר, עוד פעם בהיבט הרחב, לא בהתייחס למחלה או לאבחנה.

הלל דשו: יש פרישת שירותים שאינה בית חולמית בכל הארץ, בכל הקופות.

הלל דשו: אני רוצה שהחברים יתנו את הדעת גם להבחין בין שעות פעילות של מרפאה ראשונית, כשהן פועלות וקיימות, ויש שם רופאים ואחיות וצוותים נכונים ומוכנים לתת מענה גם למצבי חירום, על פי הנחיות של משרד הבריאות, עם כל מיני נושאים של שעת חירום ואחרים.

הלל דשו: וגם לגבי מר"מים, הזכיר עורך דין סמוך את הנושא של המוקדים הטלפוניים, אבל גם יצא חוזר נדמה לי די סמוך לאותו חוזר, תקן אותי אם אני טועה, שמחייב את הקופות גם לתת מענה לכל מי שגר במרחק שעולה על חצי שעה נסיעה מחדר מיון.

הלל דשו: נכון?

הלל דשו: יש משהו כזה.

קריאה: נושא הגבייה במקרה ואין מר"מ ויש חדר מיון.

הלל דשו: בסדר, אבל מתוך זה משתמע שצריכים להתקין מר"מים בטווחי נסיעה סבירים, וחצי שעה זה מן איזה שהוא רף כזה שנקבע והקופות עומדות בזה, ככל שידוע לי, ועושות והדברים פועלים וקיימים.

הלל דשו: בנושא של חצי משעות היממה יש מענה, או כמעט חצי יממה, דרך המרפאות הראשוניות שפתוחות, ושם וודאי פרישת השירותים טובה.

הלל דשו: יש סקר שעשתה פרופסור אלישבע סימחין בשנת 2008, לגבי הרפואה הדחופה בישראל.

הלל דשו: כבר היא מצאה ששימוש ניכר בחדרי המיון לצורך רפואה ראשונית, שימוש רב, בכל העולם לא רק אצלנו.

הלל דשו: אבל צריך לשים לב לדברים שאמר ד"ר דור בתחילת הדיון.

הלל דשו: העומסים הם גדולים מאד.

הלל דשו: עוד פעם, אפשר להרחיב והלוואי שנוכל לתת את הכל במסגרת מגבלות גם תקציביות וגם תשתיתיות.

הלל דשו: בתי החולים לא יכולים לקלוט את כל מה שאנחנו באמת רוצים והרשימה שניתנה ברורה.

הלל דשו: אני לא מכיר את המסמך הזה שאת מראה לי.

שלומית אבינח: סליחה שאני מתפרצת לדבריך, ביקשנו ממשרד הבריאות לקראת הדיון לקבל נתונים על מקרי חירום, כלומר כמה אשפוזים, כמה אגרות מיון ואין נתונים, לא פילוח לפי מחלות, אין שום דבר.

שלומית אבינח: אז לא יודעים על מה מדובר, כי אין נתונים, אז לא יודעים את העלויות התקציביות.

שלומית אבינח: אז מישהו צריך לעשות גם את העבודה הזאת, של אגרות חירום של אשפוז ולפלח לפי סוגי מקרים.

שלומית אבינח: מישהו צריך לעשות את העבודה הזאת.

שלומית אבינח: בטח לא הכנסת.

עפו אגבאריה: יש רק את המשפט הזה שאומר - - -

הלל דשו: הצעת החוק.

עפו אגבאריה: של אייכלר, שזה 150 מיליון שקלים.

עפו אגבאריה: אני לא יודע מאיפה זה.

שלומית אבינח: לא, אני מדברת על הבקשות מידע שביקשנו, שאין נתונים למשרד הבריאות על כל המקרים של אגרות חירום, אגרות מיון.

דוד אזולאי: גברתי רצתה להגיד משהו?

דוד אזולאי: יש עוד מישהו שרוצה להוסיף?

מרינה סולודקין: אני קודם כל מצטרפת, אכן יש לנו בעיה.

מרינה סולודקין: ואני מציעה להתחיל כמו שאמר חברי עפו אגבאריה ממחלות שהן נדירות.

דוד אזולאי: אני מקבל את זה.

דוד אזולאי: רבותי, אני רוצה לסכם את הדיון הזה כך: לגבי סוכרת נעורים, מעבר למה שנאמר כאן, אנחנו בהחלט נצטרף את זה לרשימה ואני מבקש נתונים של כמה סובלים מהמחלה, להעביר לנו את זה ועל סמך זה אני אפנה לסגן שר הבריאות ואני אבקש את התערבותו.

דוד אזולאי: אני רוצה לקוות שבאמת לא מדובר במספר גדול של חולים, אלא במספר נמוך, שבאמת יאפשר, וכך גם בנושא הטלסמיה - - -

מיקי דור: מייג'ור.

שלומית אבינח: זו כבר השפה שלכם.

עפו אגבאריה: לא, חשוב לציין את זה.

עפו אגבאריה: כי טלסמיה זה דבר גדול, אבל הכוונה היא לטלסמיה מייג'ור, שזו אוכלוסייה שאני יודע שזה איזה 450 אנשים בכל המדינה, בסך הכל.

מיקי דור: יש לנו רישום של זה.

עפו אגבאריה: יש רישום ידוע.

דוד אזולאי: אז גם זה.

שלומית אבינח: אמרת עוד סוג של מחלה.

מיקי דור: זה מקרים בודדים.

עפו אגבאריה: Sickle-cell anaemia, מקרים בודדים, אבל אני חושב שזה יכול להיכנס פה.

מיקי דור: אנמיה חרמשית, בעברית יפה.

עפו אגבאריה: אבל זה אותו דבר בעברית.

הלל דשו: שמעתי את זה פעם ראשונה.

מיקי דור: כן, כן, יש כזה.

דוד אזולאי: טוב, רבותי, לגבי הנושא של האסירים, אני מבקש להעביר לי נתונים ואנחנו בהחלט נמצא את הדרך.

עפו אגבאריה: אבל זה לא חשוב, אדוני יושב הראש, על העניין של אדם שנפגע בבית החולים.

דוד אזולאי: אני אבקש גם כן פנייה שלנו למנכ"ל משרד הבריאות, שבה אני אבקש לדעת על סמך המכתב שלו, מה הוא טווח הזמן שהוא מבקש לשם כך.

אמנון דניאל: כבודו, נתונים או שאני אעלה את הבעיה - - -

דוד אזולאי: תן לי לפחות תמונה מצב שאני אדע על מה מדובר.

דוד אזולאי: אנחנו נלמד את הנושא הזה ואם צריך נפנה למשרד הבריאות או לשב"ס לקבל נתונים נוספים.

אמנון דניאל: תבקש מהשב"ס שיבדוק עם כל האסירים מה יש להם.

דוד אזולאי: אבל תן לנו קודם כל את הנתונים הראשונים, בסדר?

דוד אזולאי: רבותי, תודה רבה לכולם, הישיבה נעולה.