ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 18, פרוטוקול מספר 654, 2012-06-26 09:30

עינת וילף: בוקר טוב.

עינת וילף: אנחנו פותחים ישיבה של ועדת החינוך, התרבות הספורט.

עינת וילף: זוהי ישיבת המשך, שעוסקת במערכת ההשכלה הגבוהה בישראל.

עינת וילף: כמו שציינו בחלק הראשון, המטרה היא לתת כלים לציבור.

עינת וילף: גם כאן זה משודר באתר הוועדה.

עינת וילף: המטרה היא לתת לציבור את הכלים הבסיסיים לדעת מה קורה במערכת ההשכלה הגבוהה, מה המבנה ומהם תהליכי קבלת ההחלטות, כדי לתרום ככל הניתן לדיון הציבורי בנושא.

עינת וילף: אנחנו ממשיכים מאיפה שהפסקנו.

עינת וילף: משה ויגדור, בבקשה.

משה ויגדור: תודה רבה ליושבת-ראש.

משה ויגדור: נמצאים פה היום נציגים נוספים, גם מור"ה – ועד ראשי האוניברסיטאות – שעוד נתייחס לארגון הוולונטרי הזה; ור"מ – ועד ראשי המכללות; יש פה גם נציגות מרמ"ה – המכללות לחינוך; וגם סגן נשיא למו"פ של האוניברסיטה העברית, פרופ' שי ארקין.

משה ויגדור: אנחנו ממשיכים בחלק הנוסף.

משה ויגדור: בפעם הקודמת השלמנו את התיאור הכללי של ההשכלה הגבוהה, את הקצב המהיר שבו המערכת גדלה, את העידן של הנגישות, דיברנו גם על העשור האבוד ועל המשמעויות שלו, וגם על ההסכם הרב-שנתי והתכנית הרב-שנתית שיש לנו כרגע עם האוצר, שמאפשרת החייאה וחידוש והרחבה והתבססות של ההשכלה הגבוהה, כשהדגש בעידן הזה הוא על האיכות.

משה ויגדור: הנושא האחרון שהזכרנו היה מרכזי המצוינות.

משה ויגדור: עכשיו אנחנו נמשיך באספקטים נוספים שמתייחסים לתכנית הרב-שנתית.

משה ויגדור: כפי שרשום למעלה, זה באמת חלק שני.

משה ויגדור: דיברנו בעיקר על קידום ועידוד המצוינות, ועכשיו נדבר על שיפור הנגישות באותם אלמנטים חשובים: מכינות, מיעוטים חרדים.

משה ויגדור: אני אתחיל עם המכינות.

משה ויגדור: מכינות קדם אקדמיות – נתונים כללים משנת תשע"א, השנה הקודמת: 12,500 תלמידים; 13 מכינות באוניברסיטאות מתוך 45 קדם אקדמיות; 19 מכללות מתוקצבות של ות"ת; שמונה מכללות להכשרת עובדי הוראה; יש שלוש מכינות במכללות אקדמיות לא מתוקצבות, ושתיים שלא שייכות בכלל להשכלה גבוהה: "רום-פרט" ו"אופיר", שהן לאוכלוסיות מיוחדות; במכינה הגדולה ביותר יש למעלה מ-1,100 תלמידים, שזה אותו מספר כמו ב-17 הקטנות ביותר.

משה ויגדור: זה אחד הדברים שצריך להידרש אליהם ולעשות בהם שינוי.

משה ויגדור: להוציא מקרים בודדים, אין הכרה הדדית בין-מוסדים במסלולים הייעודיים.

עינת וילף: אתה יכול להסביר את המשפט הזה?

משה ויגדור: כאשר לומדים במכינה מסוימת של אוניברסיטה או מכללה, אפשר להתקבל רק לאותו מוסד.

משה ויגדור: אם יש במקרה לאותו מוסד הסכמים עם מוסדות אחרים או שבתוך ור"מ היו מספר הסכמים, אז אפשר לנוע למכללה אחרת, אבל בדרך כלל אם סטודנט למד במכינה של אוניברסיטת חיפה, קרוב לוודאי שלא יקבלו אותו במקצוע מסוים באוניברסיטת תל-אביב.

משה ויגדור: אין הסדרים, מלבד הסדרים פרטניים.

משה ויגדור: יש פה בעיה גדולה, ותכף נראה את הנתונים.

עינת וילף: שאלה קטנה בהקשר הזה: התקציבים של צה"ל לחיילים משוחררים ודברים שקשורים לזה – זה חלק מהתקציב של - - - ?

משה ויגדור: זה חלק.

משה ויגדור: אני אתן פה תיאור כללי.

משה ויגדור: כל נושא המכינות עלה על הפרק לפני כשנתיים, כאשר בעקבות מכרז זכתה חברה פרטית לתפעל את המכינות.

משה ויגדור: היה רעש גדול בעקבות זה – איך יכול להיות שעושים בעצם הפרטה מהסוג הזה, באמצעות מכרז של טיפול במכינות שנותנות שירות לאוכלוסייה שזאת מבחינתם הזדמנות שנייה וצריך לטפח אותה ולתת לה מענה לצרכים מיוחדים.

משה ויגדור: בעקבות כך הייתה ועדה בראשות יורם אריאב, שמינה שר החינוך ויו"ר המל"ג, גדעון סער.

משה ויגדור: הוועדה הזו ישבה על המדוכה בבניין מל"ג עם נציגים של המכינות והמוסדות והקרן לחיילים משוחררים ומשרד האוצר ומשרד החינוך.

משה ויגדור: היא ישבה כשמונה חודשים, ויצאה עם דוח.

משה ויגדור: מהדוח הזה היו מספר מסקנות: קודם כול שצריך להעביר את כל נושא מכינות ממשרד החינוך לות"ת; צריך לקבוע מערכת שתבטיח הכרה בין-מוסדית; צריך לתת מענה ומעטפות לאוכלוסיות מיוחדות; צריך להבטיח שיש לימודי ליבה, דבר שלא היה לפני כן; צריך להבטיח את רמת המורים; ועוד סדרה שלמה של דברים.

משה ויגדור: בעקבות ההמלצות הללו, הוקמה על ידי ות"ת ועדה בראשות פרופ' פייסל עזאיזה מאוניברסיטה חיפה, שהוא חבר ות"ת.

משה ויגדור: ועדה מקצועית שהתפקיד שלה היה לתרגם את ההמלצות לשפת המעשה, ולומר מה מתוכן ניתן לקבל ומה מתוכן יש בעיה לקבל.

משה ויגדור: לידה עבדה עוד ועדה של מל"ג, בראשות פרופ' משה מאור מהאוניברסיטה העברית, שבדקה את התכנים האקדמיים ודנה בקטע באקדמי.

משה ויגדור: היו פה שני אספקטים: תפעולי ואקדמי; ולכל זה התווסף גם אספקט תקצובי, שנעשה על ידי הצוות המקצועי בות"ת.

משה ויגדור: זה נעשה בעקבות החלטת ממשלה שאנחנו ביקשנו בעקבות דוח אריאב, שאומרת שיהיה צוות עיגון משאבים.

משה ויגדור: ברגע שמעבירים הכול לות"ת ולא מעבירים את התקציבים כי הקרן לחיילים משוחררים לא יכולה להעביר את התקציבים שלה על פי חוק לגורם אחר, צריך שיהיה איזשהו תיאום בין הגופים, ולכן הממשלה קיבלה החלטה על צוות עיגון משאבים, שמנכ"ל מל"ג-ות"ת עומד בראשו, וחברים בו משרד האוצר, משרד החינוך, הקרן לחיילים משוחררים, ומשרד התמ"ת כי הוא גם מפעיל קצת מכינות.

משה ויגדור: ביחד צריכים להגיע למודל תקצוב שיתמרץ את המוסדות ואת המכינות להגיע ליעדים שנקבעו.

עינת וילף: וזה יכלול גם את המכללות להכשרת עובדי הוראה?

משה ויגדור: את כולם.

משה ויגדור: ות"ת יכולה להעביר כסף רק למוסדות מתוקצבים.

משה ויגדור: משרד החינוך ימשיך להעביר כסף, על פי אותו מודל תקצוב שיוסכם, למכללות לחינוך.

עינת וילף: אז יש לי בקשה לשים לב למשהו: הגיעו אליי תלונות מכמה כיוונים על דיווחים כוזבים של נוכחות סטודנטים במכינות.

עינת וילף: בעצם הכסף מגיע מצה"ל ואותו מקום נהנה מהכסף, אבל התלמידים לא לומדים.

עינת וילף: איך נושא כזה למשל ישתנה או יטופל?

משה ויגדור: אני מיד אתייחס.

משה ויגדור: אנחנו מדברים פה על רפורמה גדולה ושלמה שעדיין לא הושלמה.

משה ויגדור: היא אושרה בות"ת ומל"ג אבל לא נכנסה עדיין לתוקף, כי היא מותנית בהבנה עם הקרן לחיילים משוחררים, דבר שנעשה בימים אלה.

משה ויגדור: היום התקציב הכולל של המכינות הוא כ-120 מיליון שקל בשנה.

משה ויגדור: בערך 40 מגיע מות"ת, כ-65 מגיע מהקרן לחיילים משוחררים, וכעשרה מגיע ממשרד החינוך.

משה ויגדור: אלה המקורות העיקריים.

משה ויגדור: לפי מודל התקצוב החדש, שיש בו לימודי ליבה ומבחן אחיד בסוף התקופה, מדובר בתוספת תקציבית די משמעותית: ות"ת תוסיף בין עשרה ל-12 מיליון, משרד החינוך צרך להוסיף בסביבות ארבעה מיליון שקל, ומדובר שהקרן לחיילים משוחררים תוסיף סדר גודל של 25 מיליון שקל.

משה ויגדור: אנחנו מדברים על תוספת משמעותית.

משה ויגדור: יש נכונות בקרן לחיילים משוחררים לעשות את זה, ותכף תראו למה.

משה ויגדור: אני מקווה שבימים הקרובים נשלים את העניין הזה.

עינת וילף: אבל המודל הוא לימודי הליבה, והבחינות בעצם יבטיחו שלא יהיה מצב שמקום מקבל את הכסף - - - ?

משה ויגדור: אמת.

משה ויגדור: שלא יהיה תשלום סתם.

משה ויגדור: גם כל נושא האחריות עובר שינוי מבחינת האחריות של המוסדות.

משה ויגדור: הגרף שלפני

משה ויגדור: כם מאפשר לראות את ההתפתחות של מספר תלמידי המכינות ומספר התלמידים, כאשר האדום מראה את אלה שממשיכים בלימודים אקדמיים.

משה ויגדור: אם מביטים על הגרף הזה, אז מיד עולה השאלה האם ההשקעה הזאת טובה ונכונה, והתשובה היא כנראה שלא.

משה ויגדור: יש בעיה: רק חצי, ואפילו קצת פחות, מכלל התלמידים ממשיכים ללמוד לימודים אקדמיים.

משה ויגדור: הרי מטרת המכינה היא להכשיר אותם ללימודים אקדמיים.

יהודית גידלי: אתה רוצה להגיד שבשלוש השנים האחרונות אף אחד לא המשיך?

משה ויגדור: אלה נתונים חסרים.

משה ויגדור: מיד יהיו פה הנתונים המלאים.

משה ויגדור: אנחנו סופרים שלוש שנים במצטבר.

משה ויגדור: הטבלה הזאת מסבירה בצורה מאוד טובה את המצב באוניברסיטאות.

משה ויגדור: אנחנו ספרנו מבין אלה שמסיימים מכינה כמה נכנסים תוך שנה, כמה תוך שנתיים, וכמה ותוך שלוש.

משה ויגדור: כי לפעמים רוצים לעשות הפסקה אחרי המכינה כדי לאסוף כסף, לעבוד או לעשות דברים נוספים.

משה ויגדור: אז עשינו את הבדיקה הזאת מנתונים של הלמ"ס.

משה ויגדור: זה במצטבר כמובן.

משה ויגדור: לגבי מכינות באוניברסיטאות – עד שנה מיום סיום המכינה 45% ימשיכו ללמוד, עד שנתיים 57% במצטבר, ועד שלוש שנים 61%.

משה ויגדור: זאת אומרת קרוב לוודאי ש-39% מאלו שלמדו במכינות באוניברסיטאות לא ימשיכו בלימודים אקדמיים.

משה ויגדור: זה לפי תעודות זהות, כך שלא יכול להיות שהם ברחו למקום אחר.

משה ויגדור: לגבי המכללות האקדמיות הכלליות – 24% מתום שנה ראשונה, 33% אחר כך, 39% מגיעים בסוף התקופה.

משה ויגדור: במכללות לחינוך זה עוד גרוע יותר: 12%, 23%, ו-29%.

משה ויגדור: בממוצע הכללי – 46%.

משה ויגדור: זה אומר שבסך הכול פחות מחצי ממי שנכנס למכינות ולומד בהם, ממשיך ללימודים גבוהים.

משה ויגדור: אחת הסיבות לכך, וזה יעלה מתוך הדוח של אריאב, היא שאין הכרה בין המוסדות.

משה ויגדור: זאת אומרת, כאשר מישהו מסיים מכינה ורוצה ללמוד אבל לא מתקבל באותו מוסד ורוצה ללמוד במוסד אחר – לא יכירו לו.

משה ויגדור: בעיקר כשבחלק מהמכינות, במכינות הייעודיות, הציונים משמשים במקום תעודת בגרות.

משה ויגדור: זאת אומרת שאי אפשר לעבור אם זה לא מקום אחר.

משה ויגדור: זה בגלל שכל אחד עם הרמה שלו, ואין סטנדרטיזציה.

משה ויגדור: בנוסף, במשך השנים נפתחו מכינות בלי תכנון רב אלא לפי צרכים ולחצים שהיו.

משה ויגדור: גם תכף תראו שמספר התלמידים במכינה הגדולה ביותר, המכללה לחינוך לוינסקי, זה כמו 17 המכינות הקטנות ביותר.

משה ויגדור: לפעמים יש 40 או 50 תלמידים במכינה, ואי אפשר ליצור מסה קריטית אקדמית עם כמות כזאת של תלמידים.

משה ויגדור: מה שכן, במסלולים הייעודיים, למעלה מ-80% ממשיכים ללימודי תואר ראשון.

משה ויגדור: זאת אומרת שצריך לחזק את המסלולים הייעודיים – את המסלולים ללימודי הנדסה ומסלולים ללימודי מדעים אחרים.

משה ויגדור: דברים שמיועדים – ימשיכו ללמוד בהם.

עינת וילף: אז מה בכלל ההסבר של המסלולים?

עינת וילף: האם זו דרך של אנשים להשיג בגרות ואז ללכת לעולם העבודה?

עינת וילף: או להשיג שווה-בגרות?

משה ויגדור: או שעוזבים באמצע.

משה ויגדור: זה לא ברור, קשה לראות את זה.

משה ויגדור: אפשר לראות רק את הנתונים, משום שלא נעשה סקר בקרב אלה שלא המשיכו למה הם לא המשיכו.

משה ויגדור: אנחנו התבססנו על הנתונים, והנתונים מראים איפה יש הצלחה רבה יחסית, מראים שיש בעיה כללית ומראים את מגוון המסלולים.

משה ויגדור: אני לא נכנסתי לעומק.

משה ויגדור: בסך הכול מצאנו שהיו 18 מסלולם, שזה מוגזם – לא צריך כל כך הרבה מסלולים.

משה ויגדור: הרפורמה במכינות גם מקטינה מאוד את מספר המסלולים ומאוד ממקדת את זה במקום לפזר את זה לכל מיני ביקושים שונים, שבסופו של דבר לא נתנו את התוצר.

משה ויגדור: אני ממשיך הלאה.

משה ויגדור: מה היעדים למערך המכינות?

משה ויגדור: זה חשוב משום שזה דבר שממש עולה על הפרק בימים אלה.

משה ויגדור: בהנחה שנגיע להבנה עם הקרן לחיילים משוחררים, הוא אמור להיות מופעל לקראת שנת הלימודים הבאה.

משה ויגדור: כבר העברנו את התכנית שאושרה במל"ג-ות"ת להערות של כל המוסדות, ואנחנו מקווים שנצליח להפעיל את זה.

משה ויגדור: מטרת המכינות, כפי שאמרתי, היא מתן הזדמנות שנייה לכניסה להשכלה גבוהה.

משה ויגדור: מדד הצלחה מרכזי שקבענו הוא העלאת אחוז הממשיכים להשכלה גבוהה מבין תלמידי המכינות.

משה ויגדור: לצורך כך נקבעו יעדים: שיפור איכות הלימודים, השגת הכרה בין-מוסדית, ודגש על שילוב אוכלוסיות מיוחדות.

משה ויגדור: איך עושים את זה?

משה ויגדור: אלה הצעדים העיקריים: המכינות יהיו באחריות מוסד אקדמי.

משה ויגדור: זה לא היה בעבר – בעבר המוסדות ניהלו את המכינות, אבל זה לא היה ממש באחריות אקדמית פדגוגית שלהם.

משה ויגדור: בעבר היה בעיקר את העמותה לקידום החינוך, שהיא זו שניהלה את זה במשך שנים – היא הייתה אחראית, היא בדקה את האקדמיה, את הפדגוגיה.

משה ויגדור: אנחנו הגענו למסקנה שות"ת-מל"ג לא יעשו את זה – הם יהיו רק מלמעלה.

משה ויגדור: הם הרגולטור, הם המתקצב, אבל מי שצריך להיות אחראי על כל מכינה זה המוסד שבו זה נעשה.

משה ויגדור: לכל מוסד תהיה אחריות מלאה על התפעול, וקיום המכינות יהיו בקמפוס ראשי בלבד, כי אנחנו לא רוצים שמכינות יהיו בכל מיני מקומות מרוחקים כי אז אין קשר לספרייה ולא נהנים מהתשתית האקדמית וכולי.

משה ויגדור: בנוסף, קבענו שיהיו שלושה מסלולים בלבד: ייעודי, קדם ייעודי ובגרותי.

משה ויגדור: הקדם ייעודי הוא קצר.

משה ויגדור: בייעודי יש סינון שמכניסים לתוכו, ולכן הקדם ייעודי מכין לייעודי.

משה ויגדור: ויש גם מסלול בגרותי, למי שרוצה להשלים תעודת בגרות.

משה ויגדור: במסלול הייעודי יתווספו מבחנים אחידים, דבר שלא היה בעבר, שיתקיימו במועד אחיד בכל המכינות.

משה ויגדור: זאת אומרת שיהיה מבחן אחיד במכינות, דבר שיבטיח את האמינות שלהן ואת היכולות לעשות את ההכרה הבין-מוסדית.

עינת וילף: ומי אחראי על המבחנים האלה?

משה ויגדור: אנחנו במל"ג נעשה מערכת.

משה ויגדור: לא נבנה בעצמנו, אלא נעשה מיקור חוץ שיעשה את המבחנים בצורה אמינה ומסודרת.

משה ויגדור: תעודת סיום מסלול ייעודי וציוני מבחנים אחידים יאפשרו קבלה ללימודים אקדמיים במקום תעודת בגרות, יחד עם הפסיכומטרי כמובן.

עינת וילף: או תעודת בגרות או זה?

משה ויגדור: או תעודת בגרות או הציונים האלה.

משה ויגדור: תוכני המסלולים הייעודים ותוכני המבחנים האחידים ייקבעו על ידי ועדת מומחים עליונה וחמש ועדות מומחים תחומיות של מל"ג.

משה ויגדור: יש ועדות כאלה לתחומים השונים.

משה ויגדור: כשתושג הכרה הדדית, יהיה צמצום הדרגתי של המסלול הבגרותי.

משה ויגדור: זו תהיה ממש מכינה אמתית ללימודים אקדמיים.

עינת וילף: כלומר, לאורך זמן המטרה היא בכלל שלא יהיה בגרותי?

משה ויגדור: יהיה, אבל קטן יותר.

משה ויגדור: אנחנו נשקיע יותר מאמצים ומשאבים במסלולים הייעודיים.

משה ויגדור: הם ממש מכינים, כי הם נותנים לסטודנט הפוטנציאלי להתכונן, לעשות את הקדם ייעודי אם צריך , לעשות את הייעודי, ואחר כך להמשיך למה שהוא באמת ללמוד.

עינת וילף: המשמעות של מסלול ייעודי היא שאדם יודע כבר שהוא הולך להנדסה, רפואה או תחום הומאני?

משה ויגדור: הוא יכול להגדיר תחום כללי, או משהו ספציפי שנופל בתוך קלסתר של דברים.

משה ויגדור: פרופיל אקדמי זה משהו חשוב ביותר, כי הדבר הראשוני שמבטיח את הרמה זה המורים.

משה ויגדור: המורים במכינות יהיו בעלי תואר שני לפחות.

משה ויגדור: מצאנו שבהרבה מכינות המורים הם סטודנטים או כל מיני דברים משונים.

משה ויגדור: על התואר הראשון והשני להיות בתחום שאותו הם מלמדים – מי שמלמד מתמטיקה לא יהיה בעל תואר שני במדעי הרוח, הוא צריך לבוא מהתחום.

משה ויגדור: ניתן להמשיך להעסיק מורים קיימים בעלי תואר ראשון – אנחנו מאפשרים תקופת מעבר – עד 15%.

משה ויגדור: יצטרכו לעבור פה שינוי, שיש לו גם משמעויות של עלויות.

עינת וילף: אבל הם לא חייבים להיות סגל אקדמי?

עינת וילף: הם יכולים להיות מורים של משרד החינוך?

משה ויגדור: אלה סידורים בתוך האוניברסיטה.

משה ויגדור: האם הם מסלול מקביל, האם הם מסלול נפרד, האם הם מורים מהחוץ – מה שתחליט האוניברסיטה, כי זה זו אחריותה.

משה ויגדור: אבל הם חייבים להיות בעלי תואר ראשון ושני.

עינת וילף: אבל הם יוכלו להיות מורים של משרד החינוך?

משה ויגדור: הם יצטרכו להיות בעלי מינוי במוסד האקדמי שבו הם נמצאים – או כמורים מהחוץ, או במסלול מקביל, או כסגל זוטר, או ככל דבר אחר שיחליט במוסד האקדמי.

משה ויגדור: אבל הוא חייב להיות בעל מינוי אקדמי – זו הדרך של המוסד להפעיל את האחריות שלו מבחינה אקדמית ופדגוגית: הם עובדים שלו והם מינוי אקדמי שלו למכינה.

משה ויגדור: אני עובר לשקף הבא: גודל המכינה.

משה ויגדור: הגודל המינימאלי למכינה הוא 150 תלמידים.

משה ויגדור: היום יש 17 מכינות שלא עומדות בדרישות האלה.

משה ויגדור: מבנה ועדות ניהול ותפעול – צריך מערכת ניהול.

משה ויגדור: יש ועדת היגוי ותיאום משאבים, כפי שקבעה הממשלה.

משה ויגדור: לקחנו אותה והפכנו אותה לוועדת ההיגוי של כל מערך המכינות.

משה ויגדור: היא תפעל תחת המטרייה של ות"ת-מל"ג.

משה ויגדור: תהיה ועדת מומחים עליונה במינוי מל"ג, ויהיו ועדות מומחים תחומיות של מל"ג במתמטיקה, אנגלית, כתיבה וקריאה מדעית, פיזיקה וכימיה.

משה ויגדור: כל זה מבטיח להעלות את הרמה של המכינות ולעשות אתן ברמה אחידה.

משה ויגדור: דבר נוסף: האחדת שכר לימוד והסדרתו.

משה ויגדור: זה חלק מהעניין התקציבי, שאני לא אעלה אותו פה.

משה ויגדור: אפשר לעשות דיון בנפרד על המודל התקציבי, כרגע אין לו חשיבות.

משה ויגדור: אבל דבר שכן חשוב לציין: שילוב אוכלוסיות מיוחדות, שזה טיפול בשלוש אוכלוסיות – חרדים, מיעוטים ויוצאי אתיופיה.

משה ויגדור: יש קשיים שעלולים לעמוד בפני האוכלוסיות האלה, וצריך לתת מעטפת סיוע ייעודית על פי צורכי כל אוכלוסיה.

משה ויגדור: בכך סיימנו את נושא המכינות.

יהודית גידלי: משה, לפני שבועיים דיברנו על לקויי למידה.

עינת וילף: על "רום-פרט"

משה ויגדור: "רום-פרט" צריך לבוא לדיון אתנו.

משה ויגדור: עם "רום-פרט" יש סוגיה שצריך לפתור אותה.

משה ויגדור: ברגע שקבענו שכל המכינות צריכות להיות במטרייה של מוסד אקדמי, אז צריך למצוא פתרון ל"רום-פרט" ול"אופיר".

משה ויגדור: אלה שתי מכינות שאנחנו כרגע בדיאלוג אתן.

משה ויגדור: אף אחת מהן לא הולכת להיסגר.

משה ויגדור: גם אישרנו לפתוח את השנה הזאת, שמשמעותה היא שנתיים, כי הם עובדים במסלול של שנתיים.

משה ויגדור: לא סוגרים שום דבר, אבל צריך להבטיח שהמערכת תפעל בצורה מושכלת, שיש בקרה אקדמית ושדברים לא עומדים באוויר.

משה ויגדור: הרי אף אחד לא ידע מה נעשה במכינה אם לא יהיה שם מוסד אקדמי.

משה ויגדור: אנחנו לא הולכים לפקח באופן ישיר, ואנחנו לא צריכים מוסד כמו "מרמנת" שילך ויפקח, מה גם שהוא לא בודק אקדמית אלא רק סופר ראשים ועושה עבודות מנהליות, שאמנם הן מאוד חשובות אבל לא בעניין האקדמי.

משה ויגדור: אני חושב שבזה סיימנו את הנושא של המכינות, למעט מודל התקצוב, שאני רוצה להגיד עליו רק כמה מילים בלי להיכנס לפירוט.

משה ויגדור: מצאנו שנושא המכינות פרוץ לגמרי מבחינה תקציבית – כל מוסד גבה כמה שנראה לו.

משה ויגדור: היו מכינות שגבו 16 אלף שקל, היו מכינות שגבו עשרת-אלפים שקל, היו מכינות שחישבו לפי שני סמסטרים, שלושה סמסטרים – ג'ונגל מוחלט.

משה ויגדור: הקרן לחיילים משוחררים השתתפה בדמי קיום לזכאי הקרן שהם בוגרי צבא או שירות לאומי שלמדו בכל המוסדות, ות"ת השתתפה בחלק מהתשלומים במוסדות המתוקצבים, והיה בלגן שלם לגבי מי משלם ואיפה.

משה ויגדור: למשל, את שכר הלימוד של זכאי הקרן של המכינות במכללות שילמה הקרן, אבל היא הייתה מכונה לשלם רק עד עשרת-אלפים, ולכן ות"ת השלימה עוד 400 שקל.

משה ויגדור: כלומר, הייתה התחשבנות מאוד מסובכת.

משה ויגדור: אנחנו הולכים לפשט את זה: יהיה תשלום אחיד, שיועבר מות"ת עבור שכר לימוד לכלל המכינות.

יהודית גידלי: והוא כמה?

משה ויגדור: נדמה לי שהגובה שנקבע הוא 13 אלף שקל.

משה ויגדור: אין לי פה את המספרים.

משה ויגדור: זה סכום אחיד, שמצאנו שהוא הנכון.

משה ויגדור: תהיה השתתפות של הקרן לחיילים משוחררים בתשלום לכל הזכאים שלה.

משה ויגדור: משרד החינוך יעביר את התשלומים שלו למכללות לחינוך.

משה ויגדור: מי שלא זכאי לקרן אבל ראוי לסיוע יקבל כסף באמצעות ות"ת.

משה ויגדור: מדובר באוכלוסייה ערבית ואוכלוסייה חרדית שלא שירתה.

משה ויגדור: מעבר לזה, יש גם מודל תמרוץ: מוסדות שיעמדו ביעדים שקבענו יקבלו תוספות שיאפשרו להם לעמוד טוב יותר ביעדים.

משה ויגדור: זאת אומרת, מוסד שלא יעמוד ביעדים – שלא תהיה בו הכרה בין-מוסדית, שלא ישים את המורים הנכונים, שלא יאמץ את התכנים – יקבל רק את התשלום עבור שכר הלימוד.

משה ויגדור: לפי דעתי מוסד כזה לא יכול לקיים מזה את המכינה, ולכן הוא יצטרך להשתפר כדי לקבל את התמרוץ שלנו.

משה ויגדור: בכלל, כפי שתיארתי בישיבה הקודמת, ות"ת עובדת על פי מודל תפוקות – לא על פי כמה עולה אלא על פי כמה נותנים – וכתוצאה מזה היא מתמרצת על מנת להגיע לאותם יעדים.

עינת וילף: האם אתם בדקתם או בודקים שמודל התמרוץ שלכם לא ייצור מצב כמו למשל זה: למכינה יהיה כדאי לא לעמוד ביעדים, אבל כן כדאי להכניס את כולם.

עינת וילף: כלומר, מצדה שרק עשרה אחוז ימשיכו לאוניברסיטה, אבל כסף היא מקבלת, וזו דרך לתגמל את הסגל הזוטר ודברים כאלה.

עינת וילף: כלומר, האם בודקים שנקודת האיזון היא כזאת שברור שיותר כדאי לה לעמוד ביעדים מאשר ללכת למודל שכולם יבואו והעיקר שייכנס כסף?

משה ויגדור: פה החשיבות למה זה צריך להיות תחת המוסדות להשכלה גבוהה, שהם כולם תחת הרגולציה של מל"ג, והמתוקצבות גם של ות"ת.

משה ויגדור: כי ברגע שהכול כפוף דבר כזה לא יכול להיות, משום שהיא לא תהיה במערכת ההכרה הבין-מוסדית.

משה ויגדור: בנוסף, ועדת ההיגוי תידרש לעניין הזה, והיא אולי תחליט שהיא סוגרת אותה, משום שיש אחריות של המוסד לעמוד ברמה אקדמית ופדגוגית שתקבע ועדת המומחים של מל"ג.

משה ויגדור: אנחנו חושבים שהעניין הזה די סגור מכל הצדדים.

משה ויגדור: הוא שינוי גדול מאוד, וההפעלה שלו תצטרך להיות הדרגתית.

משה ויגדור: אנחנו רוצים להפעיל אותו כבר בשנת הלימודים הבאה.

משה ויגדור: כפי שאמרתי, לפני עשרה ימים העברנו לכל המוסדות להשכלה הגבוהה – המתוקצבים והלא מתוקצבים – את המודל ואת המתווה ואת היעדים, כדי שיעירו הערות לפני שאנחנו נכנסים להפעלה.

משה ויגדור: הם ביקשו ארכה, כי זה דבר כבד.

משה ויגדור: נתנו ארכה עד 10 ביולי, ואנחנו מתכוונים להביא את הכול – עם ההערות או בלי ההערות – ב-25 ביולי למל"ג, כי אנחנו רוצים להיות כבר בספטמבר מוכנים עם העניין הזה, כי זה דורש הרבה הכנות.

עינת וילף: אז קודם כל אני מבקשת שכשיהיה את המסמך השלם הוא יישלח אלינו לוועדה.

משה ויגדור: מאה אחוז.

משה ויגדור: דיברנו עד עכשיו על המכינות, ואני אעבור עכשיו למיעוטים.

משה ויגדור: שיפור הנגישות למיעוטים – בטבלה הגדולה שהייתה בהצגה הקודמת, אחד מהיעדים של התכנית הרב-שנתית היה הגדלת ההנגשה למיעוטים וחרדים.

משה ויגדור: לצורך כך יועדו תקציבים מיוחדים, גם למכינות, גם לסיוע וגם לליווי, ועובדה תכנית שאומצה על ידי ות"ת ומל"ג, של הקמת מרכזים חרדיים ליד המוסדות השכלה גבוהה, מעין סוג של קול קורא, עם תקצוב.

משה ויגדור: נקבע שכשיש רמה מסוימת של תקצוב, המרכז יהיה ממש בסמוך למוסד להשכלה גבוהה, אבל בבניין נפרד, כי צריך ללמד שם בנפרד נשים וגברים.

משה ויגדור: אם זה רבע שעה נסיעה אז זה רק שני שלישים מהתמרוץ, ואם זה רחוק יותר אז זה רק שליש מהתמרוץ, ואם זה רחוק מדי אז שום תמרוץ.

משה ויגדור: כי החשיבה היא שצריך להבטיח שהאוכלוסיות האלה יקבלו את הרמה הגבוהה ביותר, ולא יהיו במערכת שנותנת להם תעודה שבסוף אין מה לעשות אתה.

משה ויגדור: אחת הסוגיות שעלו בשנים האחרונות במל"ג הייתה האם כל הלימודים האקדמיים שמוצעים הם ברמה נאותה והאם לא נוצר מצב שחלק מהבוגרים החרדים לא מסוגלים למצוא עבודה בגלל שיש תדמית לא טובה לאותה תעודה שהם קיבלו.

משה ויגדור: לכן מוכרחים להבטיח שתהיה רמה גבוהה.

משה ויגדור: אז זה לגבי החרדים ולגבי המיעוטים.

משה ויגדור: זה כולל עבודות רבות עם הג'וינט, עם הנגשה ועם out reach – הגעה לכפרים – על מנת להראות להם מה האפשרויות.

משה ויגדור: בתוך זה יש גם תקצוב מיוחד.

משה ויגדור: עכשיו אעבור לדבר ביתר פירוט על האוכלוסייה של המיעוטים.

משה ויגדור: יש ועדה מיוחד שהוקמה בות"ת והיא בודקת ועוקבת אחרי התכנית.

משה ויגדור: בראשה עומד חבר ות"ת פייסל עזאיזה.

משה ויגדור: קודם כול מצאנו שבמערכת החינוך הפורמאלית שיעור הזכאות לבגרות הוא נמוך יחסית לאוכלוסייה היהודית.

משה ויגדור: בפסיכומטרי יש חסם לכניסה ללימודים, למרות שעשו במרכז לבחינות והערכה הרבה מאוד עבודה - - -

עינת וילף: למה הוא חסם?

עינת וילף: פסיכומטרי דווקא אמור להיות הכי פשוט.

משה ויגדור: כן, אבל יש בעיה של שפה: העברית לא מספיק טובה, והערבית לא מספיק טובה משום שמערכת הלימוד היא מערכת לימוד שיש בה ערבית מדוברת וערבית ספרותית.

עינת וילף: אם להיות קשה לרגע, בסוף הם צריכים ללמוד באוניברסיטה בישראל בעברית וצריכים לעבוד בישראל בעברית.

עינת וילף: כלומר, יש איזשהו שלב שבו אם אתה לא יודע את השפה, אתה צריך להתמודד עם זה.

עינת וילף: יש גבול עד כמה אתה מגלה הבנה לזה שאדם לא יודע את השפה.

עינת וילף: אז אם בפסיכומטרי מתברר שלא יודעים את השפה העברית – זה אכן הציון.

משה ויגדור: כמה דברים.

משה ויגדור: ראשית, השורה הבאה מדברת על פער ידע בעברית ואנגלית.

משה ויגדור: גם אנגלית היא בעיה.

משה ויגדור: בסופו של דבר הסטודנט שבא מהכפר הערבי מתמודד עם ארבע שפות שהוא צריך לתת להם תשובה: עברית, ערבית מדוברת, ערבית ספרותית, ואנגלית.

משה ויגדור: זאת אומרת שהוא בא עם נתונים יותר סבוכים מאשר צעיר ישראלי יהודי.

משה ויגדור: אגב, לכן גם נותנים יותר זמן בבחינות.

משה ויגדור: מהסיבה הזאת אין להם מספיק הכשרה, ורואים שיש במכינות מעט מדי סטודנטים שבאים מקרב המיעוטים.

משה ויגדור: צריך להגביר את נושא המכינות ואת נושא ההכנה.

משה ויגדור: ברור שצריך לעבור רף מסוים – אי אפשר להסכים ולקבל בלי שעוברים את אותו רף בעברית ובאנגלית בבחינה הפסיכומטרית.

עינת וילף: לפחות ביציאה מהמכינה.

משה ויגדור: נכון.

משה ויגדור: לכן, ברגע שיהיו מכינות.

משה ויגדור: .. היום יש בעיה במכינות: המכינה נתפסת בציבור הערבי כדבר שיש עליו סטיגמה של נחיתות ושל בעייתיות, וולכן יש מיעוט משתתפים במכינות הקדם אקדמיות באוכלוסייה הערבית.

משה ויגדור: התחלנו עכשיו פיילוט של שש מכינות, במטרה ללמוד מה יאפשר לאוכלוסיית המיעוטים להצטרף למכינות.

משה ויגדור: אנחנו הולכים לעשות את זה מתל-חי בצפון עד ספיר בדרום.

משה ויגדור: יש כל מיני ניסיונות: ניסיון של מכינה מעורבת, מכינה ערבית בלבד, מכינה שיש בה תגמול מלא, מכינה שי שבה תגמול חלקי, מכינה שהלינה היא ליד המכינה ומכינה שיש הסעות.

משה ויגדור: אנחנו פשוט רוצים להבין מה הדבר הנכון בשביל להבטיח שאותה אוכלוסייה תוכל להגיע למכינה – שתהיה מסוגלת לעבור את המבחן הפסיכומטרי ולהצטרף.

משה ויגדור: לסיכום, מה שמעלה את החסמים זה הפסיכומטרי, השפות, היעדר מידע, ייעוץ והכוונה קדם אקדמיים.

משה ויגדור: וכפי שאמרתי, אנחנו בתהליך של out reach – להגיע לכפרים ולספר מה האפשרויות, כולל לימודי ההכנה.

משה ויגדור: שיבינו שכדאי לעשות ואפשר לעשות.

משה ויגדור: לגבי הכנה קדם אקדמית לא מתאימה ולא נגישה – מצאנו שרק 5% מתלמידי המכינה הם ערבים, שזה שיעור נמוך של ממשיכים ללימודים אקדמיים.

משה ויגדור: היעדר נגישות פיזית – תחבורה ציבורית.

משה ויגדור: זה גם דבר שצריך לתת לו תשובה.

עינת וילף: לפני שנגיע לקדם אקדמי, יש איזו מחשבה – אולי זה מטורף – לשתף פעולה עם אולפנים לעברית?

עינת וילף: בסוף צריך לדעת עברית אם רוצים ללמוד באקדמיה בישראל.

עינת וילף: גם אם המכינה תהיה בערבית, בסוף צריך להיכנס וללמוד בעברית.

עינת וילף: צריך לסגור את הפער הזה.

משה ויגדור: אני לא יודע על שיתוף פעולה כזה, ואני גם לא מספיק מכיר את מה שנעשה בעניין הזה במערכת החינוך העל-תיכונית.

משה ויגדור: אני יודע שהם עושים הרבה – מערכת החינוך העל-תיכונית מודעת לעניין הזה, ובשנים האחרונות היא משקיעה הרבה אנרגיה בנושא השפות.

משה ויגדור: אבל אני לא מספיק בקיא בכל התהליכים.

משה ויגדור: משיחות שלנו איתם על הרקע הזה, ברור שהם לקחו אחורה בקטע הפדגוגי שלהם – איך לשפר את השפות ואת יכולת ההתמודדות.

משה ויגדור: המעט שאני יודע – הסיפור של ההתמודדות עם ארבע שפות בו-זמנית – זה בעצם נתונים שהם מביאים.

משה ויגדור: היבטים תרבותיים חברתיים – יש חסמים ביציאה לתרבות אקדמית מערבית.

משה ויגדור: זה בעיקר נוגע לנשים.

משה ויגדור: יש פערי גיל: כידוע, הסטודנטים הערביים רוצים לצאת ללימודים כבר בגיל 18, לעומת הממוצע במכללות ובאוניברסיטאות, שהוא גבוה יותר.

משה ויגדור: יש גם חסם כלכלי, שכולל מיעוט מלגות – דבר שצריך לתגבר.

משה ויגדור: קודם כול אני מעלה את הסוגיות ותכף אני אתן פתרונות.

משה ויגדור: קבענו סדרת המלצות: 1.

משה ויגדור: מערכת החינוך הפורמאלית – ממשק עבודה קבועה מול משרד החינוך לביצוע תכניות משותפות בבתי-הספר.

משה ויגדור: אנחנו כבר בדיאלוג אתם ויש עבודה משותפת, גם ברמה של חברי סגל מאוניברסיטאות שמייעצים ונמצאים שם כדי לראות איך אפשר לשפר את ההכנה ללימודים אקדמיים; 2.

משה ויגדור: מידע, הכוונה וייעוץ קדם אקדמיים – זה אמרתי שאנחנו עושים; 3.

משה ויגדור: הכנה קדם אקדמית – פיילוט שיתייחס לחסמים במכינות: שכר לימוד, דמי קיום, הסעות וכולי.

משה ויגדור: כמו שאמרתי קודם, יש שישה פיילוטים כאלה; 4.

משה ויגדור: תכניות למניעת נשירה במוסדות – תמיכה והסתגלות.

משה ויגדור: לעשות הרבה קואוצ'ינג וסיוע וחונכות.

משה ויגדור: גם פרויקט פר"ח יירתם לטובת העניין הזה; 5.

משה ויגדור: גיבוש מדד קבוע ומעודכן עם הלמ"ס שמשקף תופעת נשירה – התברר לנו שהנתונים לא תמיד היו מספיק מדויקים: הייתה נשירה, אבל היא לא דווחה בזמן אמתי, וזה דבר שצריך לדעת בזמן אמתי.

משה ויגדור: יש לנו פה עבודה עם הלמ"ס; 6.

משה ויגדור: פיילוט באוניברסיטה הפתוחה – זו מעטפת תמיכה לארבע קורסים ראשונים מובנים לאוכלוסייה הערבית, שממנה אפשר להמשיך, כי יש הסדרי מעבר מהאוניברסיטה הפתוחה לאוניברסיטאות ומכללות.

משה ויגדור: הציונים ייכנסו לשקלול כולל; 7.

משה ויגדור: תכניות למצטיינים – לתת מלגות לתואר שני מחקרי ומלגות לדוקטורנטים מצטיינים כדי לעודד להגיע לאקדמיה.

עינת וילף: שאלה לגבי הפרדת נשים וגברים: מה - - -

משה ויגדור: באוכלוסייה הזאת זה כמעט לא קיים.

עינת וילף: גם לא הבדואים?

עינת וילף: כי אמרו לי שהבדואים - - -

משה ויגדור: לגבי האוכלוסייה הבדואית, עכשיו נכנסים יותר ויותר לעומק בנושא הזה.

משה ויגדור: יש במל"ג דיון מאוד נוקב בסוגיה הזאת.

משה ויגדור: אגב, הסוגיה הזאת מלווה גם בחוות דעת משפטיות של אחידות ושוויון וכבוד האדם ואפליות.

משה ויגדור: יש הסתייגות רבה מאוד, גם בחוות הדעת המשפטיות של משרד המשפטים, מהפרדה ומלימודים מופרדים.

עינת וילף: גם אצל החרדים וגם אצל הבדואים?

משה ויגדור: בכלל האוכלוסייה.

משה ויגדור: יש הבנה לצורך החרדי וצרכים מסוימים של האוכלוסייה של מיעוטים, כמו הבדואים, אבל יש הסתייגויות מאוכלוסיות נוספות.

משה ויגדור: מצאנו שהיו אוכלוסיות של דתיים לאומיים שביקשו גם ללמוד בנפרד.

משה ויגדור: זה התקבל בעין מאוד לא טובה, וגם מל"ג לא אפשרה את זה.

משה ויגדור: מל"ג קראה לברר למה זה, היא למדה את הנושא הזה, ועכשיו היא מתלבטת.

משה ויגדור: יש פה התלבטויות לא פשוטות.

משה ויגדור: אז העניין הזה הוא על הפרק, מחפשים לו פתרונות, זה צריך להיות מאוד זהיר ומאוד מתאים למגוון, אבל לא רוצים לפתוח מערכת של שונות כל כך גדולה וכל כך הרבה רבדים וקבוצות שונות וסגמנטציות וסגרגציה בתוך המסגרת של השכלה גבוהה.

משה ויגדור: זו סוגיה רצינית מאוד, סוגיה מהותית.

משה ויגדור: כולם מקבלים בהבנה את העניין החרדי, ואגב, יש הגדרה מאוד מסוימת לחרדי – זה לא כל מי שאומר שהוא חרדי, אלא צריך מספר התנהלויות כדי להגיד שזה או זו שייכים לאוכלוסייה החרדית ולכן הם היכולים להיות במסגרת הזאת.

משה ויגדור: כל הדברים האחרים דורשים התייחסות שונה.

משה ויגדור: אני אומר שוב, המל"ג, בהתייעצות עם משרד המשפטים, מתייחס לעניין הזה מאוד ברגישות, ויהיו לזה תשובות.

משה ויגדור: תכנית העבודה לטווח בינוני וארוך – בתכנית העבודה קבענו: 1.

משה ויגדור: המשך למידה, מעקב אחרי הפיילוט ותכנית האוניברסיטה הפתוחה, והסקת מסקנות.

משה ויגדור: זה תהליך שאנחנו עוברים; 2.

משה ויגדור: הגדרת יעדים איכותיים וכמותיים למוסדות בחומש הקרוב.

משה ויגדור: אנחנו רוצים לעבוד עם המוסדות ולהבטיח את העלאת הרמה; 3.

משה ויגדור: הרחבת התמיכה בשנה א' והרחבת מערך המכינות.

משה ויגדור: זה חלק מהרפורמה שהיה נחוץ להסביר אותה קודם באריכות; 4.

משה ויגדור: מתן תמריצים להבטחת השגת יעדים.

משה ויגדור: תפיסת העולם שלנו היא של תמרוץ; 5.

משה ויגדור: גיבוש תכניות למערך סיוע כלכלי לסטודנטים.

משה ויגדור: אנחנו בודקים את זה גם עם קרנות פילנתרופיות וגורמים חוץ-ממשלתיים, כי יש גבול כמה יכול להגיע מהמקור הממשלתי; 6.

משה ויגדור: קידום ההנגשה הפיזית למוסדות בפריפריה.

משה ויגדור: בנושא הזה אנחנו בעבודה עם משרד התחבורה כדי להבטיח הסעות בשעות נכונות; 7.

משה ויגדור: בחינת שילוב לימודים קדם אקדמיים בשירות אזרחי.

משה ויגדור: זה דבר שאנחנו בודקים עם משרד האוצר; 8.

משה ויגדור: בחינת הצורך בהקמת מכללה ערבית.

משה ויגדור: זה נושא שעלה.

עינת וילף: כלומר מכללה בשפה הערבית?

משה ויגדור: כן, שתלמד בשפה הערבית.

משה ויגדור: זה נושא שעלה.

משה ויגדור: היא יכולה ללמד אפילו בשתיים או שלוש שפות.

משה ויגדור: היום גם במערכת הרגילה השפות מתחילות להתבלבל: האנגלית נכנסת יותר, והנושא השפתי הוא פחות עברית כעברית, למרות שזו השפה המרכזית וזה השפה ששולטת, ואנחנו גם מאוד ושומרים על זה.

משה ויגדור: גם האקדמיה ללשון העברית מאוד שומרת על כך, ובצדק.

משה ויגדור: אבל במקרה הזה מדובר על מכללה לאוכלוסייה הערבית, ויהיו בה יותר שיעורים ואפשרויות בערבית.

משה ויגדור: אני אעבור לחרדים.

משה ויגדור: יש פה גרף של פיזור האוכלוסייה.

משה ויגדור: אפשר לראות שיש באזור ירושלים, אזור המרכז, אזור הדרום, חיפה ומעט באזור הצפון.

משה ויגדור: צריך לתת תשובה לכל האוכלוסייה.

משה ויגדור: תמונת מצב – פלטפורמות.

משה ויגדור: פלטפורמות זה מסגרות שהוקמו לפני שנים.

משה ויגדור: זה פתרון מעולה, שבתוכו אוניברסיטאות מלמדות ונותנות את התואר.

משה ויגדור: בפלטפורמה נעשים הלימודים בנפרד לגברים ונשים.

משה ויגדור: יש שתיים כאלה: אחת בבני ברק – מבח"ר; ואחת בירושלים, בראשות עדינה בר שלום.

משה ויגדור: בירושלים מלמדים לימודים של אוניברסיטת בר-אילן, אוניברסיטת בן-גוריון והמכללה האקדמית הדסה.

משה ויגדור: במבח"ר מלמדים אוניברסיטת חיפה, אוניברסיטת בן-גוריון ובר-אילן כמובן.

משה ויגדור: בבניית המודל החדש מצאנו את הערבוב הזה בעייתי – הוא טוב, הוא נותן פתרון, אבל הוא לא רחב מספיק.

עינת וילף: לזה התכוונת כשאמרת שהתארים נחשבים לא כל כך טובים?

משה ויגדור: לא, ממש לא, אני דיברתי בעיקר על מכללות לא מתוקצבות שיש בהן מסות גדולות של לימודים שיש לגביהם חשש לגבי התוצר.

משה ויגדור: פה התוצרים הם ברמה אקדמית – הם של האוניברסיטאות שנותנות את התואר.

משה ויגדור: במל"ג יש ועדה מיוחדת שבודקת שכל תכנית כזאת שנפתחת לה פלטפורמה היא אחידה וזהה לזאת שניתנת באוניברסיטת האם, כולל אותם מרצים.

משה ויגדור: אם רוצים להחליף מרצה מסוים בגלל המרחק או בעיה מהסוג הזה, אז צריך להסביר ולקבל אישור.

משה ויגדור: זאת אומרת שזה נעשה אותו דבר, והרמה היא אותה רמה.

משה ויגדור: רמת התלמידים, אגב, היא מאוד גבוהה.

משה ויגדור: מגיעים לשם תלמידים, בעיקר הגברים, אחרי לימודי תורה.

משה ויגדור: הם מעולם לא התנסו בלימודים אחרים, ובכל זאת, אחרי תקופת הסתגלות קצרה הם מהר מאוד מסוגלים להמשיך ולהמריא.

משה ויגדור: מלמדים שם מדעי המחשב, ראיית חשבון, מנהל עסקים, קצת משפטים ועוד מקצועות, ולאט-לאט מרחיבים את זה לתחומים נוספים כמו עבודה סוציאלית ותחומים נוספים שיש בהם צורך במגזר החרדי.

עינת וילף: אבל הכיוון הכללי הוא לימודי מקצוע?

משה ויגדור: לימודים שיש בהם שימוש ויכולת התפרנסות.

משה ויגדור: כל הרעיון הוא לא לשנות את אורח החיים של האוכלוסייה החרדית, אלא שהם ימשיכו לשמור על תרבותם.

משה ויגדור: אף אחד לא רוצה להתערב או לאיים על דרך החיים שלהם.

משה ויגדור: יש כאלה שתופסים חלק מהפעולות כסוג של איום, ולכן צריך מאוד להיזהר בעניין הזה.

משה ויגדור: אבל צריך לאפשר להם לרכוש מקצוע – אנחנו קוראים לזה השכלה – שיאפשר להם להעלות את רמת החיים שלהם ולהתקיים בכבוד.

עינת וילף: וסתם כאנקדוטה – האם אתם מוצאים פתאום כאלה שמעוניינים בפיזיקה או בספרות, כתוצאה מזה?

משה ויגדור: יש גם את זה.

משה ויגדור: אני מוכרח לומר שבתוך המספר 6,090 יש מגוון של הכול.

משה ויגדור: אפשר לראות פסיכולוגיה, שבהתחלה לא היה, וגם מקצועות מדעיים.

משה ויגדור: אני גם רוצה לציין שדווקא הבנות החרדיות שמגיעות, נשים שהרבה פעמים באות כבר עם ילדים, ולכן בפלטפורמה של ירושלים, אצל עדינה בר שלום, יש גנון ויש מערכת שלמה תומכת – דווקא הן באות יותר מוכנות.

משה ויגדור: הן באות אחרי לימודים בבית יעקב, ושם לומדים חשבון, פיזיקה, קצת כימיה, ומכירים יותר את התחומים.

משה ויגדור: לכן הולכים גם לתחומים שהם נושקי מדע.

משה ויגדור: יש בעיה גדולה, והיא מסבירה למה זה חשוב לפתוח את המרכזים ליד המוסדות: אין מעבדות, ואם צריך לעושת מקצוע שהוא מקצוע שיש בו התנסות מעשית – אין איפה.

משה ויגדור: יש תכנית שנעשית במבח"ר עם הטכניון – הם נוסעים באוטובוס לטכניון.

משה ויגדור: מדובר בתכנית לגיאודזיה ומדידה.

משה ויגדור: יש בה כ-60 סטודנטים שנוסעים למעבדות בטכניון.

משה ויגדור: מפנים להם את המעבדות באותו יום, והם עובדים בהן.

משה ויגדור: אבל זה דבר שהוא קשה לוגיסטית, ואם הם היו לומדים באזור קרוב לטכניון, הם היו יכולים לעשות את זה יותר בקלות, אולי אפילו יומיים בשבוע.

משה ויגדור: אלה סוג הדילמות שיש.

משה ויגדור: הפלטפורמות ימשיכו גם בתכנית החדשה, אבל הרצון הוא שהן ימשיכו עם אוניברסיטאות שקרובות למקום שבו הן פועלות.

משה ויגדור: זאת אומרת, המכללה בירושלים תמשיך עם התכניות שיש לה עם בן-גוריון ובר-אילן, אבל בעתיד התכניות החדשות יהיו עם העברית ועם המכללה להנדסה ועם בג"ט ועם המכללה האקדמית הדסה, וזאת של מבח"ר תהיה עם תל-אביב ובר-אילן ועם מכללת תל-אביב יפו ועוד גורמים בסביבה.

יהודית גידלי: משה, איפה נכנס פה מכון לב – המכללה לבנות בירושלים, שיש בה יותר בנים מבנות?

משה ויגדור: יש במכון לב, מה שקרוי "בית-הספר הגבוה לטכנולוגיה".

משה ויגדור: מספר מכונים.

משה ויגדור: אגב, זה בית-ספר מצוין, שעושה עבודה מעולה כבר שנים רבות.

משה ויגדור: יש לימודים במגוון מקצועות שהם נפרדים לבנים ובנות.

משה ויגדור: לימודי ההנדסה שם הם ברמה גבוהה, אבל לא מספיק רחבים.

משה ויגדור: אנחנו מאוד שומרים שבתכנית החומש הוא ישמור על הכיוון ולא ילך לכיוונים אחרים.

משה ויגדור: יש כל הזמן משיכה ללכת לכיוונים של מנהל עסקים, שאין בהם הרבה צורך ולא הרבה תעסוקה.

משה ויגדור: יש צורך ללכת לכל מיני תחומים שהם מכניסי כסף – "סו קולד" משפטים.

משה ויגדור: צריך להיזהר מזה, ואנחנו מאוד נזהרים ברמה התכנונית.

משה ויגדור: אנחנו יכולים לאכוף את זה על המוסדות המתוקצבים, ופחות, או כמעט ולא, על הלא מתוקצבים, בשלב הזה.

משה ויגדור: אנחנו נביא לוועדה כאן הצעת חוק להחיל תכנון גם על המוסדות הלא מתוקצבים.

משה ויגדור: אני חושב שזה מחויב גם מבחינת ההסדרה של מה שקורה בהשכלה הגבוהה במשק כולו.

משה ויגדור: הם גם מעורבים במבח"ר, בלימודים ובקורסים לתלמידים חרדים.

משה ויגדור: הם בעצם היו החלוצים של הכנסת חרדים למסגרות נפרדות לנשים וגברים.

משה ויגדור: הם גם מתמודדים עם בעיות לא פשוטות, כמו למשל תשתיות כפולות.

משה ויגדור: עדינה זה מיקרוקוסמוס.

משה ויגדור: יש שתי קפיטריות, אחת לנשים ואחת לגברים, על 1,400 תלמידים בסך הכול.

משה ויגדור: לספרייה יש שתי דלתות – זאת נסגרת בלילה וזאת נפתחת בערב; יש רב ורבנית שעוזרים לתלמידים בהתלבטויות שיש להם, יש גנון ועוד.

משה ויגדור: יש המון פעולות כפולות, משום שצריך לתת לשתי האוכלוסיות את המענה.

משה ויגדור: הנשים נכנסות מצד אחד של הבניין והגברים מצד אחר.

משה ויגדור: אבל צריך להבטיח שיש הנהלה אחידה.

משה ויגדור: יש בזה סוגיות לא פשוטות, אבל זה חשוב ביותר מבחינת החברה הישראלית וגם מבחינת הכלכלה – ככל שייכנסו לעבודה יצרנית יותר אנשים מהסקטור החרדי, בנוסף למיעוטים, כך יגדל הנתח שלהם בכלכלה והיא תורחב.

משה ויגדור: יש פה ראייה אסטרטגית כוללת.

משה ויגדור: אפשר לראות בשאר הדברים, במוסדות המתוקצבים, כמה לומדים.

משה ויגדור: ויש גם מוסדות לא מתוקצבים, בעיקר הקריה האקדמית אונו, ששם עיקר הלימודים זה משפטים ומנהל עסקים.

עינת וילף: האם משהו מאלה הוא כבר תואר שני?

משה ויגדור: אין שם תואר שני עדיין.

משה ויגדור: אבל בפלטפורמות מתחיל להיות תואר שני.

עינת וילף: כי אם לקחת דוגמה מצה"ל, מהוועדה של פלסנר, מה שצה"ל עושה זה שהוא נותן הרבה מהתנאים המופרדים האלה לשירות החובה, אבל אם חייל חרדי רוצה לחתום קבע אז נגמר – הוא חייב ללמוד לדבר עם נשים, לעבוד אתן ולהיות אתן באותו חדר.

עינת וילף: יכול להיות שכדאי להחליט שהחל מתואר שני מפסיקים עם התנאים הייחודיים.

עינת וילף: בתואר שני כבר לא מאפשרים תנאים ייחודיים, וכאן אדם כבר צריך להיכנס לעולם.

משה ויגדור: כפי שכולנו יודעים, התואר השני נפוץ היום יותר ויותר, ובהרבה תחומים תואר ראשון כבר לא מספיק.

משה ויגדור: ההחלטה של המל"ג כרגע היא לאפשר גם תואר שני במסגרות האלה, אבל לא שלישי – בשלישי העולם כבר משתנה.

משה ויגדור: יש כאלה, בודדים, שרוצים והולכים לשלישי.

משה ויגדור: אבל בתואר השני, בעיקר בחלק מהתחומים הרלוונטיים, הטכנולוגיים בעיקר, יש עניין למשוך את האנשים לשם.

משה ויגדור: צריך להבין שהתהליך הוא תהליך מאוד אטי, הוא תהליך שעדיין יש לו הרבה מאוד ההתנגדות בקרב החצרות של האדמו"רים והרבנים – חלק השלימו וחלק עוצמים עין.

משה ויגדור: מפעם לפעם זה עולה שוב, עם הרבה טענות, ואפשר לראות הרבה פשקווילים וכתבי פלסתר בעיתונות החרדית.

משה ויגדור: זה עולה ונרגע.

משה ויגדור: חלקו בא גם מתוך מאבקים פנימיים במערכת שם.

משה ויגדור: אנחנו צריכים להיות מאוד זהירים.

משה ויגדור: המטרה שלנו היא לא לשנות את אורח החיים, אלא לתת כלים לחיים טובים יותר וברמה גבוהה יותר, תוך תרומה אמתית למשק, לכלכלה ולחברה.

משה ויגדור: זו תרומה אמתית למשק ולחברה, ואני חושב שאנחנו בדרך הנכונה.

משה ויגדור: כרגע יש 6,000 לומדים.

משה ויגדור: יש פה ללא ספק תרומה גם למערכת הלא מתוקצבת, כי היא נתנה תשובה בזמן שהמערכת המתוקצבת לא ידעה לתת תשובה.

משה ויגדור: בעניין הזה בהחלט מגיע להם קרדיט – היינו שם, סיירנו ובהחלט מרשים מה שהם עשו.

משה ויגדור: נכון שהם עשו את זה מתוך ראיית שוק וצורכי שוק, לעומת התכנון שלנו, שלא רואה את השוק מהבחינה של מה יכניס לי כסף אלא יותר מה אני צריך לתרום לו.

משה ויגדור: אבל ללא ספק הם עשו פה מעשה חשוב, וכך גם הפלטפורמות, שכשהקימו אותן זה היה מעשה נכון.

משה ויגדור: עכשיו אנחנו צופים שבשש השנים הקרובות יתווספו לפחות עוד 3,000 ואולי אפילו יותר.

משה ויגדור: 3,000 זה היעד שקבענו להוסיף.

משה ויגדור: כפי שאמרתי, יש תקציבים ייעודיים, והוצאנו קול קורא למוסדות לגבי התכנית החדשה.

משה ויגדור: אני מוכרח לומר שהייתה היענות יוצאת מהכלל.

משה ויגדור: יושב לידי ד"ר פינחס חליוה, המנכ"ל של מכללת אשקלון, שפותחת פעילות גם לידה וגם במקום לא רחוק, בגן יבנה, בשיתוף פעולה עם חרדים.

משה ויגדור: גם האוניברסיטה העברית הגישה, והיא בתהליך, ורבים מהמוסדות האחרים גם הגישו.

משה ויגדור: זו תפיסת עולם אחרת, זו פריצה, וזה דורש את הזמן להתאמה.

משה ויגדור: אני ממשיך הלאה.

משה ויגדור: כמה עקרונות מנחים בתוך זה: 1.

משה ויגדור: הכרה במאפיינים; 2.

משה ויגדור: שילובם באקדמיה של חרדים החפצים בכך, תוך כיבוד אורח חייהם ומתן מענה מלא לצורכיהם ושאיפותיהם; 3.

משה ויגדור: הכרה במגוון הרב הקיים בקרב הציבור החרדי, ועל כן הוצעו מגוון מסגרות ואפיקי פעולה; 4.

משה ויגדור: יישום עקרונות אלה מצריך מסגרות ייחודיות לחרדים.

משה ויגדור: זו מסקנה של המל"ג; 5.

משה ויגדור: הקושיה: איך לעצב מסגרות כאלו כך שמחד יאפשרו שילובם של חרדים באקדמיה, ומצד שני תהיה עקביות לגבי עקרונות אוניברסליים.

משה ויגדור: בסופו של דבר זו השכלה גבוהה, ולכן צריך לשמור על עקרונות אוניברסליים וללא ספק לשמור על הרמה.

משה ויגדור: בעידן המצוינות צריך להבטיח שמי שמסיים הוא ברמה גבוהה.

עינת וילף: אני למדתי עם כמה חרדים בחו"ל.

עינת וילף: הם ישבו לידי ואפילו למדו אבולוציה.

משה ויגדור: זה נכון.

משה ויגדור: קראתי היום או אתמול בעיתון שכיתה של בית-ספר חרדי נכנסה למוזיאון המדע בחיפה.

משה ויגדור: לפני כן המורה אמרה להם: אל תקבלו את מה שרואים פה כפי שזה – תזכרו מה למדתם.

משה ויגדור: בכל מקרה, יש פה דילמות לא פשוטות.

משה ויגדור: בחוץ לארץ נהוג אחרת בהרבה נושאים.

משה ויגדור: כולנו מכירים את חנות "BH" בניו-יורק, חנות "בעזרת השם", שהיא אחת מהחנויות המצליחות ביותר בתחום האלקטרוניקה.

משה ויגדור: כל העובדים שם חרדים, והם נותנים שירות לכולם ואין עם זה שום בעיה ושום הפרדה.

משה ויגדור: אבל בארץ הדברים שונים.

יהודית גידלי: נכנסות לשם נשים בכל צורות הלבוש, ללא שום בעיה.

משה ויגדור: נכון.

משה ויגדור: אבל בארץ ההתנהלות שונה.

משה ויגדור: אנחנו חיים פה, ואנחנו יודעים שהסביבה שלנו היא מורכבת ומסובכת יותר, וצריך להתאים את עצמנו.

משה ויגדור: לכן אמרתי שיש בעניין הזה סוגיות רגישות ועדינות שמל"ג נדרשת אליהן.

עינת וילף: כדי בכל זאת לדעת – מי הם שומרי הסף?

עינת וילף: איך אתם מקפידים שלעקרונות אוניברסליים יש ייצוג לא פחות חזק מתפיסת ההתחשבות?

משה ויגדור: קודם כול, קבענו כללים, שזה די בהלימה עם דרך העבודה שלנו.

משה ויגדור: קבענו כללים, קבענו תקצוב, וקבענו מודל תקצוב.

משה ויגדור: אני חושב שעשינו את זה אטרקטיבי: מוסד שנכנס יודע שהוא עושה פה שירות לאומי, שזה דבר בעל חשיבות, והוא גם יודע שיש פה כיסוי כספי בסדר.

משה ויגדור: כי צריך להשקיע באוכלוסייה הזאת מעבר להשקעה רגילה.

משה ויגדור: בסופו של דבר, האחריות האקדמית היא של המוסדות, ואני חושב שלמוסדות בארץ – לוותיקים בוודאי, ולאט-לאט גם לצעירים – אין תחליף.

משה ויגדור: אין תחליף למוניטין אקדמי.

משה ויגדור: אנחנו סומכים על העניין הזה.

משה ויגדור: מעבר לזה יש אגף הערכת איכות במל"ג, ואחת מהבדיקות שהוא יעשה זה בדיקות של איכות הלימודים, גם במכינות וגם בלימודים האלה.

משה ויגדור: אנחנו מוכרחים לתת למערכת לעבוד.

משה ויגדור: גם ככה, אגב, המערכת מתלוננת על מיקרו מנג'מנט מוגזם מצדנו.

משה ויגדור: אנחנו חושבים שזה לא מוגזם, אלא שאנחנו נכנסים רק איפה שצריך.

משה ויגדור: אבל צריך לתת למערכת לעבוד, לתת לה את הכלים והתמרוץ להגיע ליעדים.

משה ויגדור: לכן המערכת שלנו צריכה להיות מאוד שקופה לגבי היעדים ולגבי מה מקבלים עבור השגת כל יעד, ולעמוד בזה; ומנגד, לעשות בקרת איכות, כך שמי שלא עומד בתנאי בקרת האיכות – להוביל למצב של סגירה, או למצב של סנקציות ותיקון.

משה ויגדור: אני חושב שמיציתי בזה את הקטע של החרדים, ואני רוצה לעבור על עוד כמה דברים כלליים לפני שאני מסיים את המצגת.

משה ויגדור: הסדרת יחסי עבודה – בשנתיים האחרונות הצלחנו להסדיר את מערכת יחסי העבודה בהשכלה הגבוהה.

משה ויגדור: זה דבר שבעבר תמיד היה בכותרות, והפעם נעשה בשקט ובצורה מסודרת.

משה ויגדור: היה הסכם עבודה ראשון עם הסגל הבכיר במכללות.

משה ויגדור: שנים ההסכם לא היה הסכם אלא כל מיני הסדרים, כל מכללה עם ההסדר שלה.

משה ויגדור: ההסכם כלל: 1.

משה ויגדור: שיפור כללי של תנאים; 2.

משה ויגדור: אופק מקצועי; 3.

משה ויגדור: הכרה בפעילות מחקרית אישית של חבר הסגל.

משה ויגדור: הרי אמרנו במפורש שאנחנו לא נותנים תשתית מחקרית למכללות.

משה ויגדור: חלק מהמכללות לא אוהבות את זה, ואפשר היה לראות את זה מהתגובות שהיו בישיבה הקודמת.

משה ויגדור: אבל תפיסת העולם שלנו בעניין הזה מאוד עקבית: המכללות לא מקבלות תשתית מחקרית.

משה ויגדור: המורים יכולים, ואף רצוי, לחקור במסגרות אחרות, אבל הם צריכים בעיקר ללמד – המכללות צריכות להצטיין בהוראה.

משה ויגדור: כמובן גם האוניברסיטאות, אבל אצל המכללות זה ללא ספק היעד הראשוני; 4.

משה ויגדור: מלבד התמרוץ, איכות הוראה וגמישות ניהולית.

משה ויגדור: נתנו גמישת ניהולית.

משה ויגדור: זאת פעם ראשונה שמכללה יכולה להעסיק בחוזה אישי בשכר שונה מהשכר הקיבוצי, עד 15% מהסגל, כולל סל קליטה ואפשרויות שונות.

משה ויגדור: זה נותן אפשרויות שאין בשום מערכת אחרת למעט המכללות המתוקצבות.

משה ויגדור: הלוואי שהיינו מגיעים לזה באוניברסיטאות.

משה ויגדור: הן היו רוצות, אבל הסגלים לא מעוניינים – ארגוני הסגל לא רוצים.

משה ויגדור: זה הדבר שראשון שעשינו.

משה ויגדור: הדבר השני: הסכם עבודה ראשון עם הסגל הבכיר במכללות.

משה ויגדור: נחתם הסכם לארבע שנים.

משה ויגדור: בעבר זה תמיד היה שביתה ואז סגירת פערים אחורה.

משה ויגדור: פה, תוספת השכר הייתה מידתית, וניתנה העדפה לסגל צעיר.

משה ויגדור: צריך לחלוק מחמאה לסגלים באוניברסיטאות.

משה ויגדור: הוועדה המתאמת של הסגל הבכיר הבינה שצריך לתמרץ סגל צעיר, ואפשרה לתת לו אחוזים גבוהים יותר בתוספות, לפחות בשנים הראשונות.

משה ויגדור: מלבד זה, לאחרונה, אחרי מערכת לא פשוטה וכואבת, הוסדרה מערכת השכר ויחסי העבודה של הסגל הזוטר, וזה נתן מענה לאותם חוקרים שלא נקלטו בעשור האבוד, וקביעת סטנדרטים בחלוקת מטלות, ועומסים סבירים.

משה ויגדור: ברגע שעשינו את זה המערכת מוסדרת מבחינת יחסי עבודה.

משה ויגדור: זה לא אומר שלא יהיה סכסוך פה ושם, כי המערכת גדולה ומגוונת ויש בה צרכים ולחצים, אבל בסך הכול המערכת מוסדרת.

משה ויגדור: זה הישג שאי אפשר להגזים בחשיבות שלו.

משה ויגדור: הוא מבטיח שאפשר לעשות עבודה תכנונית ומסודרת ומאורגנת, כשהחזית הזאת שקטה.

עומר אלוני: הסטנדרטים יצטרכו להיקבע – זו הוועדה המשותפת של - - -

משה ויגדור: נכון, יש עוד עבודה.

משה ויגדור: יצטרכו להיקבע.

משה ויגדור: זאת המטרה.

עינת וילף: הייתה לנו מצגת מצוינת על קידום נשים בסגל האוניברסיטאות.

עינת וילף: אחד הדברים הבולטים שעלו שם זה שבשל ההזדמנות שיש עכשיו עם התקצוב וגיוס הסגל, הולכת להיות עכשיו תקופה משמעותית של גיוס סגל, והיא אולי תקבע את דמות האקדמיה ל-30-20 השנים הבאות.

עינת וילף: מאוד חשוב שבעת הגיוס הזה, הגיוס עצמו כבר יתקיים ברמות שיבטיחו שאנחנו נראה אקדמיה עם מעמד נשים שונה לחלוטין.

משה ויגדור: אז אני אומר כמה מילים, כי זה מאוד חשוב לציין את זה.

משה ויגדור: ועדה בראשות פרופ' רבקה כרמי עבדה, אספה נתונים והמליצה המלצות.

משה ויגדור: ההמלצות אומצו על ידי ות"ת ומל"ג, והועברו למוסדות כדי שהמוסדות ידווחו על הפעולות שנעשות, בתוך פרק זמן נתון שהם קיבלו.

משה ויגדור: במל"ג עסקנו הרבה מאוד בשנה האחרונה בנושא של סטודנטיות בהיריון, כדי להבטיח שסטודנטית בהיריון שמקבלת מלגה, בעיקר בתיזה לתואר שני או בתואר שלישי, תוכל לצאת לחופשת לידה, ואחרי שהיא חוזרת, שתוכל להמשיך לעבוד את פרק הזמן שהיא נעדרה ועדיין לקבל על זה מלגה.

משה ויגדור: זאת אומרת שהיא גם תקבל את המלגה בזמן חופשת הלידה וגם כשהיא תחזור.

עינת וילף: עוד שלושה חודשים.

משה ויגדור: זה נושא אחד, וראינו אותו לא מהצד של זכויות הסטודנט אלא מהצד של קידום נשים באקדמיה.

משה ויגדור: משום שהאחוזים מוכרים: בתואר ראשון בערך חצי מהסטודנטים זה נשים, בתואר שני הוא עדיין גבוה, בתואר שלישי הוא פוחת באופן דרמטי, ובמינויים זה מגיע לאחוזים בודדים.

משה ויגדור: אני מוכרח לציין - - -

פרופ' שי ארקין: זה עובדתית לא נכון.

משה ויגדור: אז תתקנו אותי עובדתית, אולי הזיכרון שלי בוגד בי.

עינת וילף: זה לא הולך ויורד?

פרופ' שי ארקין: בחבר הנאמנים של האוניברסיטה העברית היו יותר מקבלי דוקטורט נשים מאשר גברים.

פרופ' שי ארקין: זה עקבי שנה אחרי שנה.

משה ויגדור: בסדר, אני מתקן את זה.

משה ויגדור: אבל זה לא במינויים.

פרופ' שי ארקין: במינויים לא.

עינת וילף: זה נכון שבשנים האחרונות הדוקטורט גם התקדם מאוד, אבל במינויים הפער הוא ענק.

משה ויגדור: נכון, אבל צריך לראות את זה רב-שנתי – האם זה כל שנה.

משה ויגדור: אם זה רב-שנתי אז זה מעמיק את בעיית המינויים.

משה ויגדור: אבל אנחנו מודעים לזה.

משה ויגדור: אני אתקן את עצמי: יש יותר נשים או לפחות אותו דבר, בכל השלבים, אבל כשזה מגיע למינויים זה צונח באופן דרמטי.

משה ויגדור: אתמול היה לנו מפגש מאוד מעניין של חוקרים שיוצאים לפוסט דוקטורט.

משה ויגדור: אנחנו יזמנו את המפגש, על מנת שישמרו על קשר, כי האתגר לגייס אותם לאחר מכן דורש שנשמור אתם על קשר.

משה ויגדור: אחרי הפוסט אפשר יהיה לקלוט פה את המצטיינים.

משה ויגדור: בתוכם היו באמת הרבה מאוד נשים.

משה ויגדור: אחת הבעיות שאובחנו שם היא שהיציאה של נשים לפוסט דוקטורט היא מאוד מסובכת.

משה ויגדור: ולכן הוועדה של רבקה כרמי קבעה בין השאר ש: פוסט דוקטורט יכול להתפצל כה פעמים, על פני תקופות קצרות; ומעודדים פוסט דוקטורט דווקא באירופה, שזה קרוב יותר.

משה ויגדור: כל זה נובע מתוך העניין שכדי להתחרות על מקום – והתחרות היא תמיד על מצוינות ולא שום פרמטר אחר – צריך להביא בחשבון את התוצרים המדעיים שנעשו בפוסט, ואת העובדה שהפוסט נעשה באוניברסיטה מוכרת וטובה, עם קבוצת מחקר טובה בחו"ל.

משה ויגדור: אלה חלק מהתנאים הנדרשים כדי להיקלט.

משה ויגדור: אני ממשיך הלאה.

משה ויגדור: כמה נקודות ציון: 1.

משה ויגדור: בשנה החולפת, פתיחת בית-ספר לרפואה בצפת.

משה ויגדור: זה מאמץ גדול שנעשה, והוא מרחיב את מסיימי הרפואה ל-700 בשנה.

משה ויגדור: צריך לזכור שלפני חמש שנים היו 360, והיעד היה להגיע ל-700, ואכן הגענו.

משה ויגדור: עדיין יש מחסור, ואנחנו עובדים היום עם משרד הבריאות על קליטת סטודנטים ישראליים שלומדים בחו"ל.

משה ויגדור: לאחרונה עברנו תהליך של חקיקה לגבי מבחן אחיד, כי זה היה דרוש בגלל חוק זכויות הסטודנט.

משה ויגדור: 2.

משה ויגדור: ייעול תהליכי אישור תכניות במל"ג ות"ת – בעקבות עידן הנגישות, הגיעו המון תכניות ונוצרה סתימה במערכת.

משה ויגדור: עשינו פעולה מאוד מהירה של זירוז והקלות, בלי לעשות הנחות אקדמיות.

משה ויגדור: התהליכים היום הרבה יותר מהירים ומובנים.

משה ויגדור: יש ועדות תחומיות, והאגף האקדמי במל"ג עבר רפורמה גדולה, שזה דבר חשוב.

משה ויגדור: אנחנו גם דנים שוב במה שנקרא "אוטונומיה".

משה ויגדור: בעבר הייתה אוטונומיה לאוניברסיטאות, כלומר הן היו יכולות לפתוח תכניות בתנאים שהוגדרו להן, ללא אישור המל"ג.

משה ויגדור: הן היו צריכות רק לדווח, בעיקר לגבי תואר שני אם יש כבר תואר ראשון או תואר ראשון בתחומים דומים.

משה ויגדור: זה היה לשלוש שנים ניסיון, ונמשך חמש שנים.

משה ויגדור: היו מספר מקרים שניצלו את זה לרעה ולא פעלו על פי המתווה, ולכן הפעולה הראשונה שעשתה המל"ג – אולי דרסטית מדי אבל נדרשת – זה להפסיק את האוטונומיה.

משה ויגדור: זאת אומרת שכולם היום צריכים אישור ממל"ג.

משה ויגדור: אנחנו בקרוב הולכים להעלות שוב את נושא האוטונומיה, ולקבוע תחומים.

משה ויגדור: יכול להיות שזה לא יהיה לכל מוסד אלא לתחומים מסוימים בכל מוסד, לפי היכולות שלו, וגם כמובן למכללות.

משה ויגדור: צריך לדון מה אפשר לתת ואיך.

משה ויגדור: 3.

משה ויגדור: קבלת ישראל ל-CERN.

משה ויגדור: צריך לזכור שיש שיתוף פעולה מעניין שיש לישראל בתחום הזה עם מדינות ערביות באזור, בירדן.

משה ויגדור: זה נקרא "ססמי", וכל פעם מרימים גבה כששומעים את השותפים, שהם: ירדן, מצרים, טורקיה, בחריין, פקיסטן ואירן.

משה ויגדור: כולם משתתפים ומגיעים, לא כולם אחד עם השני, אבל לפחות באותו שולחן ובאותו חלל, ומשקיעים כסף.

משה ויגדור: הייתי שם מספר פעמים, וזה מאוד מרשים שבסופו של דבר אירן החליטה לבוא ולשים כסף על השולחן כדי להיות שותפה לפרויקט הזה.

משה ויגדור: אגב, בזמנו, כשהפרויקט הוקם, התקבלה החלטה שכל זמן שהפרויקט עובד אי אפשר לדרוש להוציא חבר.

משה ויגדור: היו אז הרבה חברים.

משה ויגדור: ישראל עשתה את זה כדי להבטיח שהיא תישאר בפנים.

משה ויגדור: אבל היום זה מצב הפוך.

יהודית גידלי: ועדיין אי אפשר להוציא חברים?

משה ויגדור: אי אפשר להוציא חברים.

משה ויגדור: 4.

משה ויגדור: התנעת מהלך השת"פ עם האקדמיה בסין.

משה ויגדור: עשינו עבודה מאוד ממוקדת בעניין הזה.

משה ויגדור: הוצאנו קול קורא – 300 פוסט דוקטורנטים שיבואו מסין והודו כל שנה, במימון מלא של ות"ת ותקציב תוספתי מיוחד שמגיע ממשרד האוצר, בעקבות החלטה אסטרטגית של ממשלת ישראל והאוצר על קשרים אסטרטגיים עם סין לדורות הבאים ולשנים הבאות.

משה ויגדור: חתמנו על זה בבייג'ין לפני חודשיים, עם משלחת קצרה שמנואל עמד בראשה.

משה ויגדור: משלחת קטנה, עם אנשי האוצר.

משה ויגדור: נחתם הסכם עם ה-NSFC, שזה המקביל ל-ISF בישראל, הקרן הסינית הלאומית למחקר.

משה ויגדור: 20 מיליון דולר יחולקו כל שנה לחוקרים משני הצדדים שיעשו מחקרים משותפים, סיניים וישראליים.

משה ויגדור: כל ממשלה תשים עשרה מיליון דולר.

משה ויגדור: זה הסכם מתמשך שאינו נקוב בזמן.

משה ויגדור: מלבד זה אנחנו גם מקדמים הגעה של סטודנטים בתואר ראשון ושני מסין, שיקבלו מלגות חלקיות.

משה ויגדור: בטכניון זה כבר התחיל, בהצלחה רבה.

משה ויגדור: זה גם פותח את כל העניין של הבין-לאומיות של האקדמיה הישראלית, שעד היום הייתה מאוד אטית בעניין הזה.

משה ויגדור: זה אומר קורסים לתואר בשפה האנגלית.

משה ויגדור: קורסים שלמים.

משה ויגדור: בקול קורא שהוצאנו הזמנו את האוניברסיטאות להציע קורסים לתואר, כאשר אנחנו מתקצבים אותם ב-100,000 שקל לתכנית כזאת.

משה ויגדור: קיבלנו הרבה מאוד הצעות, ועכשיו זה נמצא בתהליך של מיון והערכה של ות"ת-מל"ג.

משה ויגדור: זה יפתח פתח לקליטת סטודנטים נוספים מחוץ למכסות של האוניברסיטאות, שאינם מתחרים עם הסטודנטים הישראליים על תכניות.

משה ויגדור: בנוסף, זה יאפשר לסטודנטים ישראליים שירצו, להשתלב בתכניות בשפה האנגלית.

משה ויגדור: זה שינוי גדול, והוא דורש מכולנו הרבה תשומת לב.

משה ויגדור: נכון שהאנגלית היא שפת המדע הבין-לאומית, אבל נדרשת הרבה תשומת לב לשמור על המרכזיות של השפה העברית באקדמיה.

יהודית גידלי: 300 סטודנטים מסין יבואו לפה?

משה ויגדור: 300 פוסט דוקטורנטים מסין והודו יהיו פה ביחידת זמן נתונה.

יהודית גידלי: וכמה ישראלים ייסעו לשם?

משה ויגדור: זו בחירה שלהם.

משה ויגדור: אנחנו לא מחייבים ישראלים.

משה ויגדור: הם נותנים מלגות ומזמינים ישראלים לשם.

משה ויגדור: זה ילך ויגבר.

משה ויגדור: מעניין לראות איך כל מדינות אירופה רצות אחרי הסטודנטים.

משה ויגדור: כולם רוצים את הסטודנטים כי חסרים להם סטודנטים וזו הכנסה כספית, אבל זה לא המצב שלנו, אנחנו באים לשם מסיבות אחרות לגמרי, ולכן הגדרנו שאנחנו לוקחים רק את המצטיינים ביותר.

משה ויגדור: מתוך הפוסט דוקטורנטים תהיה ועדת הערכה, כמו שעושים לגבי מלגות "אלון" והערכות אחרות בות"ת ובמל"ג, שתעריך מיהם ה-100 הטובים ביותר, והם אלה שיקבלו את המלגות כל שנה.

משה ויגדור: כנ"ל לגבי הסטודנטים האחרים.

משה ויגדור: אנחנו מדברים רק על מצטיינים ולא כל אחד שירצה לבוא ללמוד פה.

משה ויגדור: דבר נוסף זה שותפות מרכזית של האקדמיה בהקמת פרויקט לתחליפי נפט ופרויקט סייבר.

משה ויגדור: האקדמיה והשכלה הגבוהה מעורבים בזה.

משה ויגדור: קידום נשים באקדמיה ציינתי כבר.

משה ויגדור: מעבר מכללות לחינוך – אנחנו נמצאים בתהליך איטי של מעבר מכללות לחינוך לות"ת.

משה ויגדור: המכללות לחינוך מאוד רוצות את זה.

משה ויגדור: זה דורש שינויים בתפיסת העולם האקדמית.

משה ויגדור: המקרה הראשון קורה בימים אלה: המכללה האקדמית "אחווה" והמכללה לחינוך "אחווה" עוברות איחוד.

משה ויגדור: זה קל כי הן נמצאות באותו מקום.

משה ויגדור: הן בחרו נשיא חדש, אל-קראנוי, והן יתחילו לפעול כבר משנת הלימודים הבאה כמכללה מאוחדת ומתוקצבת כולה על ידי ות"ת.

משה ויגדור: נחתם הסכם מסודר עם משרד החינוך, והמערכת תצטרך להתאים את עצמה לאט-לאט.

משה ויגדור: זה לא פשוט – זה שתי תפיסות עולם שונות שיצטרכו להתאחד ולהיות מערכת אקדמית.

משה ויגדור: אנחנו נלמד מזה לא מעט.

משה ויגדור: ביסוס פניות ציבור – יש לנו מערכת של פניות ציבור, עם הרבה מאוד פניות שמגיעות אלינו, גם מסטודנטים בודדים ששואלים, מבקשים ומקבלים תשובות.

משה ויגדור: זו מערכת טובה.

משה ויגדור: השלמת פעולות לסיוע לסטודנטים – עשינו הרבה פעולות לסיוע לסטודנטים: חוק הזכויות הסטודנט נמצא בימים אלה בשלב הסופי, ועוד הרבה דברים.

משה ויגדור: השקף האחרון: "למען הסטודנטים".

משה ויגדור: סיוע לסטודנטים במילואים – נעשתה עבודה לסייע לסטודנטים במילואים.

משה ויגדור: האוניברסיטאות והמכללות, בעיקר האוניברסיטאות, עשו פה עבודת הכנה עצומה וראויה לציון, ויש בה הבנה של חשיבות העניין ושל הצורך במבחנים מיוחדים, בתנאים מיוחדים ובחומר.

משה ויגדור: אני חושב שנשתה פה עבודה מצוינת, בשיתוף התאחדות הסטודנטים.

משה ויגדור: סיוע לסטודנטיות בהיריון – ציינו.

משה ויגדור: פתרון בעיות של תשלומים נלווים – תשלומים נלווים זה חלק מהתהליך של גביית תשלומים בנוסף לשכר הלימוד.

משה ויגדור: זה תהליך שהיה מובנה בתוך ועדת מן, שקבעה את שכר הלימוד.

משה ויגדור: היו כל מיני תופעות לא רצויות שהיו בשטח, והיה צורך להסדיר אותן, ואכן הסדרנו אותן ביחד עם התאחדות הסטודנטים.

משה ויגדור: הבעיה נפתרה.

משה ויגדור: יש עוד שתי בעיות שוליות בצד, והן נמצאות עכשיו על שולחן הוועדה לפיקוח ואכיפה של המל"ג-ות"ת.

משה ויגדור: אם זה לא יבוא לידי ביטוי, נצטרך לנקוט צעדים, כי צריך להבטיח פעולה על פי כללים.

משה ויגדור: הכפלת קרן הסיוע לסטודנטים – הקרן הייתה 50 מילין שקל, ועכשיו היא בערך 105 מיליון שקל.

משה ויגדור: 80% מתוכה זה מענקים לנזקקים, ו-20% הלוואות.

משה ויגדור: עידוד למעורבות בקהילה – יש תכניות שונות שאנחנו מעודדים.

משה ויגדור: לא מדובר בתקציבים גדולים, אבל הם בכל זאת נותנים כיוון.

משה ויגדור: סיוע ללקוי למידה – יש עכשיו תקנות של החוק, ואנחנו מקווים שאנחנו נמצאים בישורת האחרונה.

משה ויגדור: נתגלו כל מיני חילוקי דעות, ואני מקווה שנצליח.

משה ויגדור: מלבד זה, אנחנו נותנים סיוע ומרעננים את הוועדה של לקויות למידה במל"ג.

משה ויגדור: הרחבת מעונות סטודנטים – במסגרת הוועדה של מנו טרכטנברג קיבלנו 100 מיליון שקל, שיהוו תמריץ לעודד בנייה באותם מקומות שתהיה לזה השפעה על שוק הדיור.

משה ויגדור: מדובר בעיקר במרכז ובפריפריות.

משה ויגדור: 100 מיליון השקלים מיועדים להיות השתתפות חלקית.

משה ויגדור: זו פעם ראשונה שות"ת נכנסת לסיוע במימון מעונות סטודנטים.

משה ויגדור: זה לא היה מעולם.

משה ויגדור: תמיד ות"ת משתתפת בסיוע בבנייה של מבנים, ובחומש הקרוב זה בעיקר ילך למכללות, ששם היה חוסר גדול, ויש רק 100 מיליון שקל תחרותיים שילכו לאוניברסיטאות.

משה ויגדור: פה מדובר על השתתפות של עד 25% בכל פרויקט כזה.

משה ויגדור: אנחנו עובדים על זה ביחד עם מנהל מקרקעי ישראל, שכבר הקצה קרקעות, בהמשך להחלטה של מועצת המנהל.

משה ויגדור: זה תהליך מאוד מעניין, והוא יאפשר להוריד את העלויות של מעונות הסטודנטים באותם מקומות שבהם שוק הדיור מושפע מהעניין הזה.

משה ויגדור: והיד עוד נטויה בכל הנושאים האלה.

משה ויגדור: תודה רבה על ההאזנה ועל הסבלנות.

עינת וילף: תודה רבה מאוד, גם על הסקירה המקיפה וגם על המענה לשאלות תוך כדי.

עינת וילף: לי יש סדרה של שאלות ונושאים, אבל אם יש אנשים שרוצים לדבר, בבקשה.

עינת וילף: רוני שפירא, בבקשה.

רוני שפירא: אני רוני שפירא, רכזת אקדמיה בהתאחדות הסטודנטים.

רוני שפירא: דבר ראשון, אני רוצה להודות למר ויגדור על שיתוף הפעולה הפורה, על ההקשבה של מל"ג, שתמיד עונים בשמחה ומסייעים לנו.

רוני שפירא: אנחנו באמת מוקירים הרבה תודה.

רוני שפירא: אני רוצה להעלות נושא שמר ויגדור לא התייחס אליו.

רוני שפירא: מדובר בנושא של נציגות סטודנטים.

רוני שפירא: היום המל"ג אישרה מסמך בשם מסמך גרוסמן, שמסדיר את המבנה של האוניברסיטאות וקובע שצריך להיות נציג של הסטודנטים גם בוועד הפועל של האוניברסיטאות וגם בסנאט.

רוני שפירא: המטרה של זה היא בעצם לעודד שותפות של סטודנטים בקבלת ההחלטות המרכזיות של המוסד להשכלה גבוהה.

רוני שפירא: היום יש שתי בעיות מרכזיות.

רוני שפירא: בעיה ראשונה, לא כל האוניברסיטאות מיישמות את דוח גרוסמן, כלומר לא כל האוניברסיטאות מאפשרות נציגות סטודנטים.

רוני שפירא: הבעיה השנייה היא שהדוח הזה לא חל על המכללות.

רוני שפירא: העניין של נציגות סטודנטים שמחויבת על פי מל"ג לא קיים במכללות, וזה משהו שמאוד מהותי מבחינתנו, כי אנחנו מאוד דוגלים בשיתוף של סטודנטים בקבלת החלטות ובמעורבות של סטודנטים.

רוני שפירא: הייתי שמחה להתייחסותך לעניין.

עומר אלוני: שלום, שמי עומר אלוני, אני משמש כאן כנציג הפורום המתאם של ארגוני הסגל האקדמי הזוטר.

עומר אלוני: תודה רבה כמובן על המצגת המקיפה.

עומר אלוני: שתי סוגיות שאציין בקצרה.

עומר אלוני: בנושא של מורי המכינות – אנחנו נמצאים במהלך מקיף ומורכב של הסדרה ושיפור תנאי ההעסקה של מורי המכינות ברחבי הארץ, תנאים שהם בלתי הוגנים בעינינו, וגם, אני חושב, מבחינה אובייקטיבית.

עומר אלוני: כך למשל בבאר-שבע, שהיה שם סיפור מאוד גדול בשנה שעברה, וועדת החינוך אפילו טיפלה בו בסוף הקיץ הקודם.

עומר אלוני: אני גם רוצה לדבר על כך שהמודל התפעולי או המודל הניהולי יישמר לאוניברסיטאות.

עומר אלוני: בתור מי נמצא בשטח, באוניברסיטת תל-אביב, אנחנו רואים שכשמשאירים את זה לאוניברסיטאות אז תבנית ההעסקה וצורת ההעסקה של מורי המכינות, שלחלקם יש גם תואר שני ושלישי, היא תבנית לא הוגנת.

עומר אלוני: כך למשל מורים מן החוץ, שזו קטגוריה של העסקה שהיא קצובה בזמן ואיננה נותנת ביטחון תעסוקתי.

עומר אלוני: אני חושב שצריך לתת על זה את הדעת.

עומר אלוני: אני יודע שהנושא הזה עלה, אבל אני חושב שצריך שיהיה איזה פורום שהנושא הזה יועלה ויודגש בו, כי מדובר בסופו של דבר על תנאי העסקה שלדעתנו הם לא הוגנים, ואני שוב אומר שגם מבחינה אובייקטיבית אלה תנאי העסקה לא הוגנים.

עומר אלוני: נושא נוסף.

עומר אלוני: כמובן שאנחנו מברכים על התקנות למלגאיות בהיריון, זו התקדמות אדירה למסטרנטיות והדוקטורנטיות שלנו.

עומר אלוני: אבל אנחנו מזהים בעיה, לצערי גם באוניברסיטת תל-אביב, שאולי קשורה לאכיפה: המנגנונים האלה עדיין לא מופעלים.

עומר אלוני: זאת אומרת, ההנחיות האלה לא מיושמות בשטח.

עומר אלוני: אלה דברים שצריך לתת עליהם את הדעת, ואם אנחנו כבר נמצאים כאן, ברמה של מחוקקים ורגולטורים, אז אני חושב שזה נושא שצריך לחדד אותו.

עומר אלוני: אנחנו למשל פנינו לתל-אביב ברמת הפרט, אבל הנושאים עדיין לא יושמו בשטח, לצערנו.

עינת וילף: עוד התייחסויות והערות?

עינת וילף: פרופ' ארקין?

פרופ' שי ארקין: שמי שי, אני סגן נשיא למחקר ופיתוח באוניברסיטה העברית, ונציג ור"ה היום.

פרופ' שי ארקין: רציתי לחזק את ידיו של משה לגבי חשיבות המחקר באוניברסיטאות המחקר והמיקוד של מוסדות אלה במחקר.

פרופ' שי ארקין: כולנו ערים לפרסים וליוקרה הבלתי רגילה שמדינת ישראל זוכה לה.

פרופ' שי ארקין: כולנו ערים לעובדה שהמנוע הכלכלי של מדינת ישראל והדבר שמקנה לה ביטחון זה הטכנולוגיה, והמנוע של הטכנולוגיה נובע מהאוניברסיטאות.

פרופ' שי ארקין: כולנו גם מכירים בכך שלמרות העשור האבוד של האוניברסיטאות, על פי הגדרתו של פרופ' טרכטנברג, כן הצליחו להגיע למצוינות מדעית.

פרופ' שי ארקין: למשל המוסד שממנו אני מגיע דורג בין ארבעת המוסדות הטובים ביותר באירופה על סך קרנות תחרותיות.

פרופ' שי ארקין: אני גם חייב לומר שלעתים לא נעים כל כך להיות איש סגל באוניברסיטה, כי נוטים לשבץ אותנו בקטגוריה של אליטיזם, ואני חייב לציין שאף פעם לא הבנתי מדוע.

פרופ' שי ארקין: אם אנחנו מתייחסים לדוגמה ליחידות עלית בצבא או לקורס טיס, לא מפליא אף אחד מאתנו שמתוך מאות אנשים שמנסים להיות טייסים, רק בודדים בסוף מצליחים.

פרופ' שי ארקין: אז מדוע כשאנחנו מחפשים מצוינות באקדמיה, מסתכלים על האוניברסיטאות כאילו הן עושות משהו לא לגיטימי כאשר הן לא מאפשרות לכל אחד להיות חוקר מצטיין בתחום הכימיה או האסטרופיזיקה?

עינת וילף: רק כדי לדייק, יש הבדל בין נגישות לתואר ראשון לבין זה שכועסים על כך שלא כולם חוקרים בכירים לאסטרופיזיקה.

עינת וילף: האם אתה מרגיש בזה?

פרופ' שי ארקין: אני חושב שאין לנו שום בעיה של נגישות לתואר ראשון, ולראיה, יש שלל מלגות, מערכות תמיכה, מכינות וכולי.

פרופ' שי ארקין: אבל כאשר האוניברסיטאות מאפשרות רק לקומץ מסוים לחקור, מסתכלים עלינו במבט לאו דווקא חיובי.

עינת וילף: מאיפה בא הלחץ לאפשר לכולם לחקור?

פרופ' שי ארקין: אני חושב שהיינו עדים לחלק מהלחץ הזה בישיבה הקודמת.

פרופ' שי ארקין: יש לחץ על מל"ג-ות"ת לחלק את תשומות המחקר לא רק לאוניברסיטאות המחקר אלא גם למכללות.

פרופ' שי ארקין: ופה אני חושש שאנחנו נעשה משפט שלמה.

פרופ' שי ארקין: אנחנו יכולים לבקש מביולוג מסוים למצוא תרופה לסרטן, אבל הוא לא יוכל לעשות את זה עם חצי מיקרוסקופ.

פרופ' שי ארקין: אנחנו יכולים לבקש מאסטרופיזיקאי למצוא פלנטות חדשות, אבל הוא לא יכול לעשות את זה עם חצי טלסקופ.

פרופ' שי ארקין: לדאבוננו, עקב המצוקה הכלכלית הבלתי רגילה, חלוקה עוד יותר גדולה של התשומות המחקריות תגרע מהיכולת שלנו לבצע מחקר.

פרופ' שי ארקין: אני חייב לציין, שוב, שיש מדינות שבהן זה עובד נהדר.

פרופ' שי ארקין: המודל האמריקאי למשל – של אוניברסיטאות שמבצעות מחקר ומכללות שמעניקות הוראה ברמה גבוהה מאוד – הוא מודל שעובד.

פרופ' שי ארקין: וכמובן שכל הסטודנטים, לא משנה איפה הם סיימו, מוזמנים לבוא ולבצע מחקר בתארים מתקדמים באוניברסיטאות המחקר.

עינת וילף: תודה רבה.

עינת וילף: יכול להיות שהדבר הזה קיים, אבל זו בוודאי לא עמדתי.

פפי יקירביץ': שמי פפי יקירביץ', אני היועצת המשפטית של האוניברסיטה העברית, ואני גם יו"ר הפורום המשפטי של ור"ה.

פפי יקירביץ': רציתי להתייחס להצגה המאוד מקיפה של משה.

פפי יקירביץ': מה שבעיניי היה אולי קצת חסר, ואולי קצת נשכח בשנים האחרונות, זה שהמוסדות להשכלה גבוהה אמורים, על פי חוק, ליהנות מחופש אקדמי ומנהלי.

פפי יקירביץ': יש סעיף בחוק, שכמעט אין לו אח ורע בחקיקה של מדינת ישראל, שאומר שמוסדות להשכלה גבוהה הם בני חורין לנהל את ענייניהם האקדמיים והמנהליים במסגרת תקציבם, כטוב בעיניהם.

פפי יקירביץ': ההגדרה של עניינים אקדמיים ומנהליים מופיעה בחוק, שחוקק לפני יותר מ-50 שנה, לרבות קביעת תכנית מחקר, הוראה, מינוי רשויות, מינוי מורים, קביעת שיטות הוראה, לימוד, וכל פעולה מדעית, חינוכית, או משקית אחרת.

פפי יקירביץ': כלומר, המחוקק שחוקק את חוק המועצה להשכלה גבוהה ב-1958 חזה ועיגן את החופש האקדמי והמנהלי של המוסדות להשכלה גבוהה.

פפי יקירביץ': נכון, אז היו מספר אוניברסיטאות והיום יש לנו כ- 67 ,68 מוסדות להשכלה גבוהה, אבל אני עדיין חושבת שאנחנו הגענו היום לצערנו לאיזשהו מצב שיש פה מיקרו מנג'מנט.

פפי יקירביץ': אני אומרת את זה מתוך תחושה שאנחנו צריכים לתת דין וחשבון למל"ג, לות"ת, למבקר המדינה, לממונה על השכר, לתנועה לאיכות השלטון, למבקר הפנימי שלנו, לאגודת הסטודנטים, להתאחדות הסטודנטים ולוועדת החינוך.

עינת וילף: קודם כול נתחיל מזה שלתת דין וחשבון לכנסת זה דבר שמהחוקק לרגע לא התכוון שזה לא יהיה.

פפי יקירביץ': ברצון, אבל - - -

עינת וילף: אני רוצה להבין מבחינה משפטית – החוק שאת מקריאה מתוכו, החוק של המועצה להשכלה גבוהה, מבחינת הפרשנות המשפטית שלו אפשר לטעון שהאוטונומיה היא לא אוטונומיה פר-מוסד אלא היא אוטונומיה למוסדות ההשכלה הגבוהה דרך המועצה להשכלה גבוהה?

עינת וילף: אני בודקת את התפיסה הזאת אתך.

עינת וילף: מיקרו מנג'מנט של המועצה להשכלה גבוהה, כל עוד הוא בתוך המועצה להשכלה גבוהה, זה בתוך האוטונומיה של המוסדות?

פפי יקירביץ': בפירוש לא.

פפי יקירביץ': הסעיף שאני מצטטת הוא מתוך חוק המועצה לשכלה הגבוהה.

פפי יקירביץ': הוא מתייחס למעמד של מוסד מוכר.

פפי יקירביץ': יש את השלב של מוסד עד שהוא מקבל הכרה.

פפי יקירביץ': בשלב הזה הוא עובר תהליך מאוד מקיף של מיון ובדיקה, וטוב שכך.

פפי יקירביץ': אבל אחרי שהוא קיבל את ההכרה, אותו מוסד אמור להיות אוטונומיה.

פפי יקירביץ': גם חשוב להזכיר שחופש אקדמי וחופש מנהלי הוכרו בבתי-משפט כעקרונות יסוד.

פפי יקירביץ': ודאי שלא כל הזכויות האלה הן זכויות אבסולוטיות, הרי לאף אחד אין למשל חופש ביטוי אבסולוטי וגם לנו לא צריך להיות חופש פעולה אבסולוטי, אבל בין מצב של חופש אקדמי ומנהלי אבסולוטי לבין המצב שנוצר...

פפי יקירביץ': למשל הנושא של סטודנטים במילואים הוא נושא מבורך, אבל.

פפי יקירביץ': .. אני מדברת פה בשם האוניברסיטאות, וזה חלק מהבעיה, גברתי היושבת-ראש – אנחנו כולנו בסל אחד, כל המוסדות להשכלה גבוהה.

פפי יקירביץ': אם מחר יש איזו מכללה שנוסדה לפני שלושה חודשים, והיא לא יודעת מה זה סטודנטים במילואים ולא יודעת מה זה זכויות ולכן מתבצעת שם הפרה, אז מחר כולנו מוזמנים לכאן לתת דין וחשבון למה אנחנו מפירים את הזכויות של סטודנטים במילואים.

פפי יקירביץ': כי אנחנו כולנו בסל של מוסדות להשכלה גבוהה.

פפי יקירביץ': ועם כל הכבוד, אני חושבת שאנחנו באמת לא שווים – אוניברסיטאות המחקר בישראל, הוותיקות, מקפידות על זכויות של סטודנטיות בהיריון ועל זכויות של סטודנטים במילואים הרבה לפני שהמל"ג הביא את החקיקה הזאת והרבה לפני שתוקנו אותן תקנות.

פפי יקירביץ': לא יכול להיות שבאים מהמל"ג ומציינים בתקנות כמה פעמים אותה סטודנטית יכולה לצאת לשירותים וכמה צילומים אני צריכה לתת לסטודנט שיוצא למילואים.

פפי יקירביץ': איך המיקרו מנג'מנט הזה מתיישב עם סעיף 15 לחוק המועצה להשכלה גבוהה?

פפי יקירביץ': אני רוצה לשאול על זה את משה.

פפי יקירביץ': הוא מכיר היטב את ההשכל הגבוהה ואת הצורך של המוסדות לקבוע באופן עצמאי את אותם עניינים שהם אלו שמכירים אותם יותר טוב.

פפי יקירביץ': והדבר הזה, גברתי, חוזר על עצמו גם בחוק זכויות הסטודנט.

פפי יקירביץ': אף אחד לא מטיל ספק בחשיבות של אותו חוק, שמכיר בזכויות הבסיסיות של הסטודנט.

פפי יקירביץ': אבל לקבוע בחוק שכל סטודנט זכאי למועד ב' זה דבר שאין לו אח ורע בשום מדינה מתוקנת בעולם.

פפי יקירביץ': אין לזה אח ורע, אבל אצלנו יש קביעה בחוק, והאקדמיה צריכה להתמודד עם הנושאים האלה.

פפי יקירביץ': איך זה מתיישב עם חוק המועצה להשכלה גבוהה?

פפי יקירביץ': יש לי עוד הרבה דברים להוסיף, אבל לא כעת.

עינת וילף: מחייב מועד ב' לכל סטודנט?

פפי יקירביץ': חוק זכויות הסטודנט מחייב את כל המוסדות להשכלה גבוהה להעניק שני מועדי בחינה לכל סטודנט בתואר ראשון.

פפי יקירביץ': זה דבר אבסורדי.

עינת וילף: אני נוטה להסכים עם זה.

רוני שפירא: הייתי שמחה להגיב בשם התאחדות הסטודנטים.

פפי יקירביץ': דקה.

פפי יקירביץ': לגבי אותה שאלה שהעלתה פה הגברת מהתאחדות הסטודנטים – דוח גרוסמן הוא לא תורה מסיני.

פפי יקירביץ': דוח גרוסמן קבע קווים מנחים לניהול מוסדות להשכלה גבוהה, וגם על זה יש לי לא מעט מה לומר לגבי זכותו של משרד האוצר, שהוא בעצם דחף את הדוח הזה, ולגבי היישום שלו על ידי ות"ת.

פפי יקירביץ': אבל היה דוח, ואותו דוח שימש כבסיס למשא ומתן ולמתווה מוסכם עם המוסדות להשכלה גבוהה, וכל אוניברסיטה עשתה שינויים בתקנון שלה וסיכמה את אותם שינויים עם ות"ת ומל"ג.

פפי יקירביץ': באותם השינויים שסוכמו, חלק מהאוניברסיטאות נתנו ייצוג לסטודנטים, למשל העברית, שנתנה ייצוג של ארבעה נציגים בסנאט.

פפי יקירביץ': בוועד המנהל לא חשבנו לנכון לתת ייצוג.

עומר אלוני: את מדברת על נציגים או על משקיפים?

פפי יקירביץ': נציגים.

פפי יקירביץ': מצביעים הצביעו ובחרו רקטור שבוע שעבר.

פפי יקירביץ': האוניברסיטאות הן לא זהות, וטוב שכך.

פפי יקירביץ': לכל אוניברסיטה יש את המאפיינים הייחודיים שלה, וכל אוניברסיטה יישמה את דוח גרוסמן בהסכמת ות"ת ומל"ג באופן שהתאים למבנה שלה.

פפי יקירביץ': אז לבוא ולהגיד שאין ייצוג לסטודנטים – זה לא נכון.

פפי יקירביץ': יש אוניברסיטאות, כמו חיפה או הטכניון, נדמה לי, שיש להן ייצוג בוועד המנהל; יש אוניברסיטאות שחשבו שזה לא נכון לתת להם ייצוג בוועדה המנהל אלא יותר נכון לתת להם ייצוג בגופים אקדמיים, כמו הסנאט באוניברסיטה העברית.

פפי יקירביץ': גברתי, יש לי עוד הרבה מה לומר, אבל אסתפק בזה בשלב הזה.

עינת וילף: רק דבר אחרון.

עינת וילף: יער, אתה רוצה להגיד את מי אתה מייצג ומה הנושא?

עינת וילף: בוא תדבר.

יער אמיר: אני יער אמיר, לוביסט של התנועה לחופש המידע.

יער אמיר: בסוף דצמבר היה פה דיון בנושא חופש המידע במוסדות להשכלה גבוהה.

יער אמיר: בסופו של הדיון סוכם כי המוסדות, יחד עם המל"ג ועם מהשרד המשפטים, יפעלו לייצר איזושהי הסדרה עצמית.

יער אמיר: הטענה של התנועה לחופש המידע היא ש - - -

עינת וילף: מי זו התנועה לחופש המידע?

עינת וילף: מי עומד בראשה?

יער אמיר: המנכ"לית זו עורכת דין אלונה וינוגרד, ויושב-ראש התנועה זה רביב דרוקר.

עינת וילף: רביב דרוקר לוקח לוביסט בכנסת?

יער אמיר: אנחנו מייצגים אותם בהתנדבות, למען הפרוטוקול.

יער אמיר: הטענה של התנועה היא שהחוק לא מיושם במוסדות להשכלה גבוהה: הוא בכלל לא חל על המכללות, והוא מיושם באופן חלקי על ידי האוניברסיטאות.

יער אמיר: כמו שאמרתי קודם, במהלך דצמבר היה פה דיון בוועדה, ובסופו הוחלט שיהיה מהלך של הסדרה עצמית על ידי המוסדות השונים.

יער אמיר: עד כמה שידוע לי, לא היו שום תוצאות לדיון הזה.

יער אמיר: אנחנו נשמח לשמוע את התייחסות המוסדות השונים לנושא.

יער אמיר: אני גם חייב לציין שבמהלך חצי השנה האחרונה התנועה פנתה באופן עצמאי למרבית המוסדות בישראל, וקיבלה תשובות מאוד מגוונות ושונות.

פפי יקירביץ': אתם צריכים לקבל תשובה אחידה?

פפי יקירביץ': רק את החומר שביקשתם.

יער אמיר: לא, היא לא צריכה לקבל תשובה אחידה.

יער אמיר: בחלק מהמקרים לא קיבלנו את החומר שביקשנו ובחלק כן קיבלנו.

פפי יקירביץ': רק תדע שאתם זכאים לקבל אותו על פי חוק.

עינת וילף: אבל אין חובה לתת את החומר הזה.

פפי יקירביץ': יש חובה.

יער אמיר: הטענה היא שיש חובה לתת את המידע בעניינים הכספיים של האוניברסיטאות.

עינת וילף: זו טענה?

יער אמיר: לא, זו הוראת חוק חופש המידע.

יער אמיר: התנועה טוענת שצריך להרחיב את תחולת החוק על נושאים שאינם אקדמיים אבל שגם אינם כספיים.

יער אמיר: לדוגמה, הנושא של הטרדות מיניות, שזה נושא שנבדק בחצי השנה האחרונה על ידי התנועה.

יער אמיר: הן פנו לחמש אוניברסיטאות, מתוכן שתיים השיבו לבקשה, אחת השיבה תשובה שלילית ואמרה שמכוח החוק אין לה חובה לענות והיא לא מתכוונת לענות, ואוניברסיטה נוספת בכלל לא ענתה על הבקשה.

יער אמיר: היא לא הגישה שום תשובה.

יער אמיר: אבל מתוכן שתיים השיבו לבקשה.

עינת וילף: אבל אין חובה לענות על הנושא הזה.

יער אמיר: אבל בדיון הוסכם שצריכה להיות הסדרה עצמית של הנושא הזה.

פפי יקירביץ': איפה הוסכם?

יער אמיר: פה בוועדה.

עינת וילף: זה הוסכם במובן של דברי הסיכום של היושב-ראש או במובן - - - ?

יער אמיר: היו"ר הנחה את הגופים, ומשרד המשפטים ונציגי המל"ג אמרו שהם ישבו ויכינו איזשהו מסמך הסדרה עצמית ויחזרו לוועדה.

משה ויגדור: אני אוכל להתייחס לזה.

עינת וילף: אנחנו נסיים עכשיו עם משה, אבל לפני כן יש לי כמה דברים קצרים להגיד.

עינת וילף: דבר ראשון, אני לא בטוחה שאני רוצה לעשות על זה דיון שלם, אבל מתחילה להיערם על שולחני האלקטרוני סדרת מכתבים בנושא מכללת עמק יזרעאל.

עינת וילף: דווקא שם המל"ג לא עוסקת במיקרו מנג'מנט אלא להפך – אינה נכנסת לעובי הקורה.

עינת וילף: דבר שני, שאלה יותר כוללת.

עינת וילף: לפעמים מדברים על הצורך לקחת את האוניברסיטאות בארץ למודל של מערכת אוניברסיטאות בקליפורניה.

עינת וילף: רציתי לשאול אותך כמה המודל הישראלי רחוק מהמודל ההוא מבחינת המל"ג.

עינת וילף: הרי בכל זאת המודל הישראלי הוא מודל שיש בו תכנון ויש בוא ראייה של כמה מדרגים.

עינת וילף: האם אתה תומך במודל הזה?

עינת וילף: ואם כן, כמה אנחנו רחוקים ממנו ומה נדרש להגיע לשם?

משה ויגדור: אני אענה בקצרה לנושאים שהועלו.

משה ויגדור: זה בלי ספק ידרוש דיון, ותכף אגיד למה.

משה ויגדור: לגבי העניין של נציג הסטודנטים, יש את מסמך גרוסמן, שאומץ בזמנו.

משה ויגדור: הות"ת עשה דיון עם מוסדות, ובחלקן אושרו באמת וריאציות שונות לפי צרכים ואופי של כל מוסד והצורך של המוסדות לשמור על תורמים.

משה ויגדור: זאת משום שהיו מוסדות שראו במסמך הזה מסמך שבעצם מרחיק את התורמים, כי אם הם לא יכולים להיות בוועדה שיש לה משמעות אז הם לא יבואו והם לא מוכנים לתרום בשביל טקסים בלבד.

משה ויגדור: אז היה צריך לתת תשובות, וניתנו תשובות.

משה ויגדור: אני חושב שיש הכרה בכך שיש התאמות למוסדות שונים על פי צורך, אבל עדיין צריך לעשות על זה עבודה.

משה ויגדור: אנחנו למשל בוחנים מחדש את הנושא של הכללים התאגידיים של המוסדות.

משה ויגדור: לגבי העניין של נציג סטודנטים בוועד המנהל או הוועד הפועל של האוניברסיטאות – הנושא הזה הובא שוב על ידי יושב-ראש ההתאחדות הארצית איציק שמולי, לפני זמן קצר, וזה נמצא עכשיו בדיון בוועדה לפיקוח ואכיפה.

משה ויגדור: זו סוגיה שצריך להתייחס אליה ברצינות.

משה ויגדור: זה מופיע במסמך גרוסמן, וחלק מהאוניברסיטאות אימצו את זה – בתל-אביב יש משקיף, בבן-גוריון יש חבר פעיל, ובחיפה, לפי דעתי, יש גם משקיף.

משה ויגדור: צריך לזכור שיש שני נציגים מאוד פעילים של ההתאחדות במל"ג.

משה ויגדור: אבל כאן מדובר על המוסדות, ובחלק גדול מהם יש בסנאטים.

משה ויגדור: לדעתי הוועד הפועל זה המקום היחיד שבו זה עדיין לא הושלם היום, וזאת מסיבות שונות, תפיסות עולם שונות.

משה ויגדור: זה יבוא לדיון חוזר, אנחנו נידרש לתשובה, ונחזור להתאחדות בעניין הזה.

משה ויגדור: זו סוגיה שלא מדחיקים אותה, ואנחנו נברר עם המוסדות איפה הם עומדים עם זה.

משה ויגדור: יהיה לנו דיאלוג בעניין הזה, אנחנו לא שמים את זה מתחת לשולחן.

משה ויגדור: יש מוסדות שחושבים שזה ממש לא לעניין, ויש להם נימוקים חזקים.

משה ויגדור: מנגד, יש החלטה של מל"ג.

משה ויגדור: לסיכום, יכול להיות שזה יבוא לדיון חוזר במל"ג ותהיה לזה התייחסות.

משה ויגדור: אבל זה נמצא על המדוכה בוועדת פיקוח ואכיפה.

משה ויגדור: לגבי מורי המכינות – בהסכם שנחתם עם הסגל הזוטר, נושא המכינות הוחרג במפורש.

משה ויגדור: נאמר שההסכם לא כולל את מורי המכינות.

משה ויגדור: יש לכך כל מיני סיבות, והיו על זה משאים ומתנים מורכבים, ושמנו את זה בצד.

משה ויגדור: יחד עם זה, אנחנו ערים לבעייתיות שיש שם.

משה ויגדור: הייתה לי שבוע שעבר פגישה עם יושבת-ראש הוועדה המתאמת של ארגוני הסגל הזוטר ועם אסתר ועם הנציגים של המכינות באוניברסיטה בן-גוריון.

משה ויגדור: אנחנו צריכים להתייחס לזה, אבל אין לי תשובה ברגע זה, צריך לחשוב על זה.

משה ויגדור: לגבי הסטודנטיות בהיריון – אני לא יודע מה לומר.

משה ויגדור: אני לא הייתי רץ אחרי האוניברסיטאות.

משה ויגדור: זה התקבל לפני חודשיים ולוקח זמן להיערך ולהתארגן, ולכן בטח יש מוסדות שעוד לא עשו את זה.

פפי יקירביץ': היא נכנסת לתוקף שנה הבאה בכלל.

משה ויגדור: יכול להיות, אני לא זוכר.

משה ויגדור: אבל צריך להבין שמערכת ההשכלה הגבוהה היא לא מערכת של קפצונים, היא מערכת שעובדת במקצבים שצריך להבין אותם.

משה ויגדור: צריך לתת לה את הזמן להתארגן, הרי מדובר במערכות גדולות ומורכבות.

משה ויגדור: כך הדברים נעשים נכון.

משה ויגדור: צריך שהדבר הזה ייטמע ויתבסס ולכן צריך לתת לזה את הזמן.

משה ויגדור: אני חושב שלקראת תחילת שנת הלימודים צריך יהיה לעשות סקר ולדעת יותר איפה אנחנו נמצאים.

משה ויגדור: לגבי לחץ שיש כביכול על ות"ת בנושא הסטת כספים למחקר – אין לחץ, ואם יש אז הוא ממש לא אפקטיבי.

משה ויגדור: התפיסה שלנו היא מאוד פשוטה: אמרנו שמרבית המחקר האזרחי נעשה באוניברסיטאות.

משה ויגדור: היו פה נציגים של שני מוסדות שונים שהן לא אוניברסיטאות, שאמרו: תקפיד על המילה "במרבית".

משה ויגדור: אבל אני מרשה לעצמי להגיד "כמעט הכול".

משה ויגדור: אני מדבר בעיקר על המחקר הבסיסי.

משה ויגדור: יש התנסויות מחקריות בחלק מהמכללות מתקציבים שהם ייעדו לעצמן או מתרומות, ואנחנו לא מתנגדים לזה, אבל אנחנו בשום אופן לא חלק ממערכת של תשתית מחקרית במכללות, אלא רק באוניברסיטאות.

משה ויגדור: כל מרכזי המצוינות הלכו לשם.

משה ויגדור: היינו סביב זה בבג"ץ, ובג"ץ השאיר לנו את החופש להחליט איפה זה יהיה.

משה ויגדור: צריך גם לציין בהקשר הזה שכשהמכללות הוקמו הן בעצם ניזונו מסגל של האוניברסיטאות.

משה ויגדור: ולכן לא נבנה אתוס של מכללות.

משה ויגדור: זה אחד הדברים שאנחנו נתקלים בו כל הזמן: אין בארץ אתוס של מכללות כפי שיש במערכת של קליפורניה, שתכף אני אתייחס אליה בנפרד.

משה ויגדור: יש מערכת אקדמית, שהיא אוניברסיטאות; ויוצאי אוניברסיטאות הקימו מכללות.

משה ויגדור: התהליך שבו נוצר סגל אינהרנטי אורגני של המכללות הוא תהליך שלוקח זמן, וכל זמן שזה לא נעשה, אז קבוצת ההתייחסות היא האוניברסיטאות והמחקר.

משה ויגדור: אנחנו רואים את זה בהקרבה מאוד דברים, כמו למשל בשאלה האם נכון שקידום לפרופסורה במכללות יהיה על בסיס הישגי מחקר.

משה ויגדור: הרי זה צריך להיות רק על בסיס הישגי הוראה, אבל עדיין זה על בסיס הישגי מחקר, כי זה בא מאיזושהי תפיסת עולם.

משה ויגדור: זה נושא שנמצא בימים אלה בחשיבה, אבל אני רוצה להרגיע: ברור לגמרי שהמחקר הוא באוניברסיטאות, וצריך למצוא עוד ועוד מקורות.

משה ויגדור: אנחנו, אגב, בדעה שלמרות שקיבלנו תוספת מאוד משמעותית מנציג האוצר – אם אתם זוכרים, היה איזה ניואנס עם נציג האוצר, שאמר שכן הייתה ירידה/לא הייתה ירידה – הייתה ירידה אפקטיבית ברורה בקיצוץ, ואחרי התוספת של החומש הקרוב נגיע אפקטיבית למה שהיה לפני הקיצוצים.

משה ויגדור: למרות שאנחנו מאוד מודים ומעריכים את הדיאלוג המצוין שיש לנו עם האוצר, אנחנו עדיין חושבים שיש צורך להביא מקורות נוספים לעוד תשתיות.

משה ויגדור: לעניין החופש האקדמי לא אתייחס הרבה.

משה ויגדור: אני רק רוצה לומר את הטרמינולוגיה.

משה ויגדור: אנחנו קבענו טרמינולוגיה שאנחנו לא מתווכחים בפני הכנסת, כי אנחנו משפחה מאושרת אחת.

משה ויגדור: אנחנו לא מביאים לכם את הנושא הזה פה כוויכוח.

משה ויגדור: אין ספק שהחופש האקדמי והמנהלי של המוסדות הוא חשוב בצורה לא רגילה.

משה ויגדור: יש מצבים שבהם התנהלות של מוסדות מסוימים מסכנת את היכולת להמשיך.

משה ויגדור: צריך גם לציין שמבקר המדינה לא אחת בא עם דוחות שדורשים התייחסות.

משה ויגדור: לא תמיד כל המוסדות יודעים לתת לזה את התשובה הנכונה, ולכן צריך שתהיה התייחסות של מל"ג וות"ת.

משה ויגדור: אני מדבר על מקרה מאוד פרטני ובולט שבו ות"ת קבעה כללים להתנהלות של השקעות פיננסיות, סביב דוח קשה מאוד של מבקר המדינה שהתמקד באחת האוניברסיטאות.

משה ויגדור: אפשר להגיד: אם באחת האוניברסיטאות אז למה כולן?

משה ויגדור: התשובה היא שהמערכת מתנהלת כמערכת אחת, והיא לא יכולה להתחיל לנהל כל אחת בנפרד, אלא לעשות התאמות איפה שניתן.

משה ויגדור: יש גם דוח מבקר המדינה שהתפרסם לאחרונה על תכניות חוץ תקציביות, שכולן נובעות מחופש אקדמי ואוטונומיה.

משה ויגדור: זה דוח קשה ביותר, והוא יצריך אותנו לעשות צעדים לתיקון מצב.

משה ויגדור: לא נבטל חס וחלילה את החוץ תקציביות, אבל נסדיר אותן.

משה ויגדור: המערכת היא מערכת גדולה, היא עובדת במשיכות ובלחץ, ולא תמיד מסוגלת להבטיח שנהיה בתוך הגבולות שנקבעו.

משה ויגדור: אבל ללא ספק צריך לשמר את החופש האקדמי.

משה ויגדור: אנחנו נמנעים ככל שניתן ממיקרו מנג'מנט, אבל לפעמים אנחנו חוטאים בזה.

משה ויגדור: לפעמים אנחנו חושבים שזה נכון, ולפעמים אנחנו מתקנים את עצמנו.

משה ויגדור: אבל אין ספק שכשיש דוחות וצריך לעשות תיקון, אז חייבים להיכנס לשם.

משה ויגדור: אני לא נכנס לפרטים של חוק כזה או אחר.

משה ויגדור: יש צרכים.

משה ויגדור: זאת מדינה עם צרכים מיוחדים, ולא כל מה שקורה בעולם נכון לפה, ולא כל מה שמעתיקים מהעולם צריך להעתיק לכאן כמו שהוא.

משה ויגדור: יש בחברה שלנו הרבה דילמות שצריך להתייחס אליהם.

משה ויגדור: לגבי חוק חופש המידע – כידוע, החוק סייג את האוניברסיטאות מסוג מסוים של נתונים שמתייחסים למחקר ותוצאות מחקר, ובאמת הייתה טענה של האגודה לחופש המידע שהדברים לא נשמרים, ולכן היה דיון כאן והיו דיונים נוספים, ובעקבות זה, במסמך שמשרד המשפטים סמך עליו את ידו, נאמר מה סוג המידע שצריך להעביר.

משה ויגדור: אני חושב ששומרים על המסמך הזה, וככל שהוא יישמר ויעבדו על פיו, אין שום סיבה לערער על ההסדר הקיים.

משה ויגדור: כל האוניברסיטאות קיבלו אותו, ואני חושב שהוא עבר גם למכללות.

משה ויגדור: בכל מקרה, הסוגיות העיקריות היו באוניברסיטאות.

משה ויגדור: אני חושב שהדבר הזה הוסכם, כך שיש לנו הסכמה בבסיס העניין הזה, והמערכת היא בסדר.

משה ויגדור: לגבי עמק יזרעאל – בעמק יזרעאל היה דוח ביקורת של מבקר המדינה.

משה ויגדור: אנחנו היינו מאוד מעורבים ואנחנו עדיין מעורבים.

משה ויגדור: היינו מעורבים גם בתהליך הביקורת.

משה ויגדור: הייתה ביקורת בזמן אמתי – נתנו שם הערות ועצרנו תהליכים.

משה ויגדור: יש היום תהליך של בחירת נשיא.

משה ויגדור: אנחנו הבהרנו במפורש מי יכול לבחור רקטור.

משה ויגדור: יש, אגב, מכללות שיש להן רקטור.

משה ויגדור: השם לא חשוב, אלא זה שהוא המשנה לעניינים אקדמיים.

משה ויגדור: לכן אין לנו בעיה שיקראו לו רקטור אם זה משפר את המצב.

משה ויגדור: יש מכללות ותיקות שיש בהן את זה.

יהודית גידלי: זה משפר את השכר?

משה ויגדור: לא, זה משפר את המצב.

משה ויגדור: השכר עובד לפי הכללים של הממונה על השכר באוצר.

משה ויגדור: הייתה טענה שנבחרה רקטור שלא לפי הסדרים, ולכן קבענו שהנשיא – שהוא ממלא מקום.

משה ויגדור: ..

משה ויגדור: חייב להיות ממלא מקום, כי אחרי 12 שנה נשיא לא יכול להמשיך לשרת.

משה ויגדור: אז הם מילאו את זה, ואחרי 12 שנה יש ממלאת מקום.

משה ויגדור: הקימו ועדת חיפוש לנשיא חדש.

משה ויגדור: ממלאת המקום יכולה למנות ממלא מקום לרקטור וממלא מקום למשנה לעניינים אקדמיים.

משה ויגדור: הבהרנו שתפיסת האקדמיה היא שאחרי 12 שנה הנשיא מפנה את מקומו וההנהלה מתחדשת, כך שלא יישאר בהנהלה בפוזיציות אחרות.

משה ויגדור: עמדתנו הובהרה.

משה ויגדור: אנחנו מאמינים שהתערבות שלנו בצורת הדרכה ובקרה היא התהליך הנכון.

משה ויגדור: אני חושב שאנחנו שם מאוד לעומק, הרבה יותר מכל מוסד אחר.

משה ויגדור: אני רק רוצה לומר שבעבר, כאשר הייתה לנו עם "שנקר" סוגיה דומה לזה, לא פשוטה, עצרנו תקציבים.

משה ויגדור: זאת אומרת שיש כלים מספיק חזקים אם עושים דברים לא נכונים.

משה ויגדור: אנחנו עדיין נמצאים בדיאלוג יום-יומי עם מבקר המדינה בעניין הזה.

פפי יקירביץ': זה לא מיקרו מנג'מנט?

עינת וילף: פה אני עוצרת - - -

משה ויגדור: זה דורש תיקון.

משה ויגדור: אפשר להגיד שלא נוגעים כי יש חופש אקדמי – שהמוסד יעשה מעשים שאי אפשר לחיות איתם, שהוא לא יענה על אמות מידה ציבוריות כי הוא חושב שזה בסדר ויש לו חופש.

משה ויגדור: לא.

משה ויגדור: יש נקודה מסוימת שצריך להגיד: עד פה.

משה ויגדור: ואז מתערבים.

משה ויגדור: אם אתם חושבים שאנחנו מתערבים יותר מדי אז יש לכם כלים למנוע את ההתערבות.

משה ויגדור: גם אם אתם חושבים שאנחנו מתערבים יותר מדי, לות"ת יש הנחיה מאוד ברורה מהממשלה: להבטיח שהמוסדות מתנהלים בצורה נכונה וראויה, במסגרת תקציבית מאוזנת.

פפי יקירביץ': השאלה - - -

עינת וילף: פשוט יש לנו וועדה משודרת שהייתה אמורה להתחיל עוד חמש דקות - - -

משה ויגדור: אנחנו משפחה אחת מאושרת ונתווכח בבית.

משה ויגדור: לגבי קליפורניה אני רוצה לומר שאנחנו מכירים את המערכת של קליפורניה ולמדנו אותה לעומק.

משה ויגדור: אנחנו מתייעצים בעניין הזה עם הרבה גורמים מקצועיים ומכוני מחקר.

משה ויגדור: מכון מחקר ספציפי שאנחנו מתייעצים איתו זה מכון סטיינהרדט למדיניות חינוך גבוה באוניברסיטת ניו-יורק, שאן מרקוס היא היושבת-ראש שלו.

משה ויגדור: נציגים שלנו היו שם פעמיים, והם היו פה פעם אחת.

משה ויגדור: אנחנו מנסים להבין גם נושאים של רגולציה, גם נושאים של התערבות, גם נושאים של "ליירים" שונים בהשכלה הגבוהה.

משה ויגדור: בארץ נקבע עד היום שיש אוניברסיטאות ומוסדות שאינם אוניברסיטאות, ובמוסדות שאינם אוניברסיטאות יש מה שקרוי מכללות, ויש את המרכז הבין-תחומי, שטוען שהוא לא מכללה, ויש את המרכז האוניברסיטאי בשומרון, שטוען שהוא מרכז אוניברסיטאי.

משה ויגדור: אבל מבחינתנו יש שניים: אוניברסיטאות ושאינן אוניברסיטאות.

משה ויגדור: זה גם בא לידי ביטוי בתקצוב: אצל מי שמתוקצב, התקצוב הוא לאוניברסיטאות בנפרד.

משה ויגדור: בימים אלה אנחנו שוקלים רובד נוסף, כי אנחנו מבינים שיכול להיות שצריכה להיות מערכת שתיתן תשובות מסוג קצת אחר.

משה ויגדור: זה עניין שעושים אותו בכובד ראש ובוחנים אותו.

משה ויגדור: זה יצטרך להגיע לדיונים בות"ת ובמל"ג, יש לו אספקטים רחבים מאוד, וזה יצטרך להיות בכל הפורומים בהתייעצויות רחבות.

משה ויגדור: אבל לא פוסלים את הצורך ברובד נוסף שיהיה בין האוניברסיטאות למכללות, ובתוכו יהיה אפשר אולי לאפשר דוקטורנטים מסוימים, אולי לאפשר מחקר יישומי ברמה מסוימת.

משה ויגדור: כל העניין הזה הוא ברמה של השערות והנחות שנעשות בימים אלה כהתחלה בלבד.

עינת וילף: בקליפורניה יש שלושה רבדים?

משה ויגדור: יש שם שלושה רבדים: אוניברסיטאות המחקר ואוניברסיטאות הסטייט, והקומיוניטי קולג'ז, שמיועדים לדיפלומה והם חשובים מאין כמוהם, ואולי יהיה צריך אותם בעתיד בקטע של ההנדסאים.

משה ויגדור: ויש את המכללות ואת קולג'ים.

משה ויגדור: זאת אומרת יש שם מספר רבדים.

משה ויגדור: אבל יש שם דבר אחד שאין בארץ, וזאת השונות שלנו ממה שנעשה במקומות אחרים בעולם: יש שם הבנה ומשמעת.

משה ויגדור: מי שהוא קומיוניטי קולג' הוא לעולם יהיה קומיוניטי קולג' והוא אף פעם לא ירצה להיות אוניברסיטה.

משה ויגדור: ואילו בארץ המערכת שואפת לתזוזה כלפי מעלה.

עינת וילף: אין מעבר בין הרמות?

משה ויגדור: אין שום מעבר בין הרמות, המערכת היא סגורה לגמרי.

משה ויגדור: אגב, יש שם דבר מעניין שאנחנו למדנו, שלמשל בניו-יורק סטייט אפשר במסגרת התכנון למנוע פתיחת חוגים או תחומים באוניברסיטאות שלא ממומנות על ידי הסטייט בכלל.

משה ויגדור: זה דבר שמבחינתנו מהווה ציון דרך, כי הוא מהווה לנו אפשרות ליצור תכנון רחב יותר גם כאן, שזה דבר חשוב מאוד, בוודאי במקצועות פרא-רפואיים, שיש בהם מחסור במקומות השתלמות; או במקצועות שיש בהם אחר כך שימוש במשאב לאומי.

משה ויגדור: זה נושא שנמצא על המדוכה, נושא כבד, ומתייחסים אליו.

משה ויגדור: צריך להבין שמהערכת האקדמית הישראלית עשתה קפיצת דרך עצומה ב-20 השנים האחרונות מבחינת כמות המוסדות ומבחינת ההנגשה.

משה ויגדור: אני רוצה להזכיר את הגרף שמראה שבקצת יותר משני עשורים עלינו מ-80 אלף סטודנטים ל-300 אלף סטודנטים.

משה ויגדור: זה יצר מערכת גדולה, אבל צריך לעסוק היום הרבה מאוד בעניין של שיפור האיכות והמצוינות.

משה ויגדור: אולי פה ושם היו צריכים להקים מכללה אחת פחות, אבל בסך הכול אני חושב שהמערכת ביסודה פרוסה יפה, טובה, מתבססת, והיא מפתחת תרבות אקדמית.

משה ויגדור: אנחנו רואים קשיים בחלק מהמקומות, אבל לומדים מהי מערכת אקדמית ועל איזה סטנדרטים היא צריכה לעמוד.

משה ויגדור: ובמקום שאנחנו חושבים שזה לא קורה, צריך להיות תיקון, כמו שבכל משפחה יש תיקון כשמשהו לא הולך נכון.

משה ויגדור: לא צריך להתבייש בזה.

עינת וילף: הפנייה שלכם למכון של סטיינהרדט היא חלק מחשיבה לעשות שינוי כולל במבנה?

משה ויגדור: זו דוגמה לחשיבה כוללת שלנו על מבנים שונים, על אפשרויות שונות, על מענה לצרכים שונים.

משה ויגדור: זה חלק מתכנון ארוך טווח, ואנחנו לא מתייעצים רק איתם אלא גם עם גורמים נוספים, בוודאי גורמים מקצועיים בתוך הארץ – אוניברסיטאות, נשיאי האוניברסיטאות וגורמים נוספים.

משה ויגדור: תהיה עוד התייעצות עמוקה.

משה ויגדור: זה תהליך, זה לא דבר שיכול להיעשות ברגע.

משה ויגדור: כמובן שמל"ג יצטרך לתת על זה את דעתו ולהקים ועדה ולבדוק ולבחון, אבל התחושה שלנו, של המערכת, היא שיש כנראה צורך ברובד נוסף מוגבל ומוגדר.

משה ויגדור: זו תהיה גם ההזדמנות לבנות אתוס נכון למכללות ולעשות הגדרה נכונה.

משה ויגדור: גם מעולם לא הוגדר, לא בחוק ולא אחרי זה, מה זו אוניברסיטה.

משה ויגדור: נמנעו פה מהגדרות, מכל מיני טעמים.

משה ויגדור: אבל בסופו של דבר כן צריך להגדיר.

משה ויגדור: זה קשה ומכאיב, אבל זה נכון לעשות זאת כדי שהמערכת תהיה יותר מוסדרת.

עינת וילף: ככל שיהיו מחשבות ורעיונות בכיוון הזה, אני ודאי מאוד אשמח, והנושא הזה יגיע אלינו.

עינת וילף: כדי בכל זאת לסגור את הנושא של עמק יזרעאל, מה הולך לקרות שם מבחינת הנשיאות ורקטור וכל הנושא הזה?

משה ויגדור: אני אספר לכם, כי זה לא סוד, הכול היה בדוח מבקר המדינה, ומה שלא היה שם היה מרוח בעיתונים.

משה ויגדור: נוצרה שם בעיה עם חוקר נכבד שהובא מחו"ל.

משה ויגדור: חוקר מאוניברסיטה באירופה.

משה ויגדור: בהתחלה הוא נבחר כסגן נשיא למחקר.

עינת וילף: אותו מר פדלון?

משה ויגדור: כן.

משה ויגדור: לאחר מכן הוא נבחר להיות נשיא, ולאחר שהוא נבחר להיות נשיא היו שם כל מיני התפתחויות שונות שהתייחסו לתנאים האישיים שלו.

משה ויגדור: היינו מאוד מעורבים בזה והיינו בכמה ישיבות עם הנהלת המכללה.

משה ויגדור: מדובר על עניינים כספיים, אצל הממונה על השכר באוצר.

משה ויגדור: הגענו להסדר של העסקתו בצורה מסודרת.

משה ויגדור: לאחר מכן היו כל מיני אירועים פנימיים בתוך המכללה שהביאו למצב שהוועד המנהל וועדת האיתור וחבר הנאמנים סברו שהוא לא יוכל להיות נשיא.

משה ויגדור: בעקבות זה הם העבירו תהליך שהוא לא האיש המתאים להיות נשיא המכללה.

עינת וילף: כלומר קודם כול הוא נבחר ומונה?

משה ויגדור: לא, הוא נבחר, לא מונה.

משה ויגדור: המינוי היה צריך להיכנס לתוקף באמצע יוני או תחילת יולי.

משה ויגדור: הוא עדיין לא מונה, אלא רק נבחר, אבל תוך כדי כך עלו בעיות שונות לגבי הכישורים, היכולות והנסיבות, ובעקבות זה המכללה החליטה להעביר תהליך.

עינת וילף: כבר קרה דבר כזה אי פעם?

עינת וילף: שאדם נבחר - - -

יהודית גידלי: בבצלאל לדוגמה.

משה ויגדור: קרה דבר הרבה יותר דרמטי בתל-אביב, והיה סביב זה דוח של מבקר המדינה.

משה ויגדור: אלו היו תהליכים פנימיים.

משה ויגדור: צריך להבין שהמערכת, גם של האוניברסיטאות וגם של המכללות, שהיא מערכת תאגידית שמשלבת בתוכה אנשי ציבור, היא מערכת לא פשוטה מבחינת התפעול.

משה ויגדור: יש לה כללים מאוד ברורים, והיא מאוד נכונה מבחינת פיזור הכוח, הראייה הרחבה והרקע הציבורי שצריך לתת לכל פעילות כזאת.

משה ויגדור: אבל נוצרו מתחים ואי הסכמות שהיו להם תוצאות.

משה ויגדור: אגב, זה קורה גם במקומות אחרים בעולם.

משה ויגדור: תל-אביב זו דוגמה אחת.

משה ויגדור: בצלאל זה עניין אחר, והוא לא שייך לתחום הזה של האירועים.

משה ויגדור: בתל-אביב זה היה לגמרי אחרת, כי הנשיא כבר היה בשירות למעלה משנתיים.

משה ויגדור: כאן מדובר במישהו שעוד לא נכנס, וחבר הנאמנים וועדת האיתור החליטו, אחרי שהם ראו את הנתונים החדשים, לקבל החלטה אחרת ולבטל.

משה ויגדור: הם התחילו בתהליך ואז הייתה תביעה משפטית של אותו פרופסור.

משה ויגדור: הגיעו, אגב, לאחרונה להסכמה בבית המשפט בנצרת, זאת אומרת, התביעה הוסרה, אין יותר תביעה.

משה ויגדור: בינתיים, אנחנו אמרנו בצורה ברורה שהנשיא המכהן לא יכול להמשיך מעבר ל-12 שנה.

משה ויגדור: זה כלל שלנו, ולכן הם צריכים למנות נשיא ממלא מקום שיהיה ועדת איתור.

עינת וילף: ובשום תפקיד הנהלה?

משה ויגדור: לא, אנחנו דיברנו רק על נשיא.

משה ויגדור: מעבר לזה, התחילו בתהליך של הקמת ועדת איתור ומינו נשיאה לתקופת ביניים.

משה ויגדור: יחד עם זה נשאלנו לגבי תהליכים למינוי רקטור או משנה לעניינים אקדמיים, ואמרנו שאין לנו בעיה שיקראו לזה רקטור.

משה ויגדור: זה נכון שמכללה תעסוק בנושאים האקדמיים שלה על ידי בעל תפקיד שמבין בתחום, ומי שיכול למנות בעל תפקיד כזה זה רק הנשיא הנבחר.

משה ויגדור: הנשיא ממלא המקום יכול למנות רק ממלא מקום, ובאמת ממלא המקום בחר את מי שהיה הנשיא הקודם להיות ממלא מקום הרקטור לתקופת הביניים.

עינת וילף: שזו עליזה שנהר?

משה ויגדור: כן, אני משתדל בלי שמות.

משה ויגדור: אני לא רואה בעניין הזה פסול, בעיקר בגלל כל המשברים שעברה המכללה.

משה ויגדור: וזה לא נכון להגיד שייקוב הדין את ההר, אז בואו נמתין עם זה וניתן למערכת לעבוד בצורה כזו עד שיהיה נשיא נבחר.

משה ויגדור: על רקע זה הבהרנו למכללה שתפיסת העולם האקדמית שלנו היא שהמשמעות של ההנחיה ש-12 שנה זה זמן כהונה של נשיא היא שאנחנו צופים לרענון בהנהלה הבכירה, שזה בדרך כלל נשיא והמשנים שלו.

משה ויגדור: זאת אומרת, המצב שנשיא הופך להיות משנה הוא לא מצב רצוי.

משה ויגדור: זה לא המצב שאליו התכוונו כשקבענו שנשיא יהיה עד 12 שנה.

משה ויגדור: אני מוכרח לומר בהקשר הזה שנשאלתי על ידי המוסדות מה פתאום המל"ג קובעת כמה שנים יהיה נשיא.

משה ויגדור: הרי למוסדות יש בגרות והם יודעים איך לבחור.

משה ויגדור: אני לא מערער על זה שיש מוסדות רבים שיש להם בגרות, ויחד עם זאת ראינו מספר תופעות, שככל שהשנים חולפות רואים אותן יותר, שמעבר למספר מסוים של שנים יש בעיה בהתנהלות של המוסדות.

משה ויגדור: אלה תהליכים טבעיים, שלא באים בגלל שמישהו לא בסדר או בגלל שיש עניינים אישיים, אלא זה בא משום שמערכת צריכה התחדשות.

משה ויגדור: עשינו חשיבה וקבענו שהתחדשות זה 12 שנים.

משה ויגדור: יכול לבוא מישהו ולומר למה לא 13 או למה לא 11.

משה ויגדור: היום אנחנו רואים יותר מדי מקרים של כהונות מתמשכות שהיה נכון שהן יסתיימו אחרי 12 שנה, באיזשהו פיק.

משה ויגדור: נראה לנו שזו התשובה הנכונה, ולכן קיבלנו את ההחלטה בעניין הזה.

משה ויגדור: הייתה גם עוד החלטה שנויה במחלוקת של מל"ג: קבענו שבמכללות נשיא חייב להיות פרופסור.

משה ויגדור: זה סביב העניין של אי יכולתו של הנשיא הנבחר של בצלאל להיות נשיא.

משה ויגדור: גם פה הייתה הסוגיה: מה, אין בגרות?

משה ויגדור: הגענו למסקנה שיש תהליכים וצריך להבטיח שהדברים ייעשו נכון.

משה ויגדור: אגב, לא קבענו את זה לגבי אוניברסיטאות מסיבות יותר טכניות, אבל זה לא אומר שהדבר לא יעלה בעתיד.

משה ויגדור: זה מסוג הדברים שצריך לחשוב עליהם, צריך לראות אותם, להבין מה הטרנדים בעולם, צריך להבין מה יוצר מנהיגות וכולי.

משה ויגדור: גם צריך להבין שהאוניברסיטאות עברו פה רפורמה עצומה.

משה ויגדור: הרפורמה מהמערכת הדואלית של נשיא ורקטור למערכת שבה הנשיא הוא ראש המערכת, דורשת מהנשיא גם להבין בנושאים אקדמיים לעומק ולקבל הכרעות אקדמיות.

משה ויגדור: נכון שהרקטור אחראי על המערכת האקדמית עצמה – ראש הסנאט – אבל מי שבסופו של דבר מקבל את ההכרעות זה דמות אחת, והיא הנשיא – זה לא צוות של שניים אלא מבחינת ההגדרה זה הנשיא.

משה ויגדור: ולכן יש חשיבות לקביעת הכללים בתחום הזה.

עינת וילף: רק כדי לסגור את הנושא, המצב כרגע זה שיש ועדת איתור לנשיא חדש למכללת עמק יזרעאל - - -

משה ויגדור: נכון, ויש ממלאת מקום נשיא, שהיא נשיאה; ויש ממלאת מקום רקטור, שהיא הנשיאה היוצאת.

עינת וילף: אוקיי, ומי ממלאת מקום הנשיא עכשיו?

משה ויגדור: פרופ' אריאלה...

משה ויגדור: אני לא זוכר את שם המשפחה שלה כרגע.

עינת וילף: וברגע שיש נשיא הוא או היא יהיו אחראים על כל הצדדים האחרים?

משה ויגדור: הוא קודם כול יצטרך לקבוע אם ומי יהיה המשנה לעניינים אקדמיים או רקטור בתקופת כהונתו.

משה ויגדור: זו ועדה שבראש עומד הנשיא.

משה ויגדור: גם באוניברסיטאות בחירת רקטור נעשית על ידי ועדה שבראשה עומד הנשיא, ולא משנה כרגע מה ההרכב שלה.

עינת וילף: בסדר גמור.

עינת וילף: משפט אחד קצר, בבקשה, ואז נסגור את הישיבה.

פפי יקירביץ': הדוגמה שמשה נתן עכשיו לגבי תקופת כהונה – לטעמנו, אם זה היה בא בתור הנחיה או הדרכה אז אין בעיה, אבל כאשר יש קביעה של המל"ג בנושא שנמצא במפורש תחת סעיף 15 לחוק המועצה להשכלה גבוהה – "מינוי רשויות המוסד", קביעה הכוללת איום בקיצוץ תקציבים – המל"ג לוקחת על עצמה את התפקיד להכתיב בצורה מאוד כוחנית את תקופת הכהונה.

פפי יקירביץ': הרי איזה מוסד ילך ויגיש בג"ץ נגד ות"ת, שמתקצבת אותו.

פפי יקירביץ': אצלנו באוניברסיטה העברית, וברוב האוניברסיטאות, כתוב בתקנון שתקופת הכהונה היא באמת עד 12 שנה.

פפי יקירביץ': נדמה לי שבאוניברסיטת בר-אילן יש נשיא שמכהן 15 שנה.

פפי יקירביץ': אם אוניברסיטת בר-אילן סבורה שזה טוב לה ושהנשיא הזה מקדם אותה, אני לא חושבת שזה תפקידה של מל"ג או ות"ת לאיים ולכפות על אותה אוניברסיטה ליישר קו עם איזושהי תפיסה אקדמית של המל"ג.

פפי יקירביץ': כי התפיסות האקדמיות של המוסד להשכלה גבוהה, עם כל הכבוד, הן בראש ובראשונה התפיסות שלנו – של המוסדות להשכלה גבוהה, ולא של המל"ג.

עינת וילף: הדובר הבא, בבקשה.

הנרי תם: אני הנרי תם, אני מייצג את המכללות האקדמיות לחינוך.

הנרי תם: רציתי לבקש ולהזכיר שעקב המצב של המכללות לחינוך, יש לקיים דיון מיוחד בנושא.

עינת וילף: אמרתי בעבר שנעשה את זה.

הנרי תם: ועוד הערה למשה: הוא דיבר על נושא מאוד חשוב, על קידום מרצים.

הנרי תם: הערת שבמכללות, הקידום של המרצים צריך לקחת הרבה יותר בחשבון את איכות ההוראה, ובמכללות לחינוך על אחת כמה וכמה.

הנרי תם: לצערי אני יכול להגיד שהרבה מרצים טובים, שלאו דווקא באים מהתחום של המחקר, מרצים שאנחנו צריכים אות כמורים ומחנכים לעתיד שמכשירים מורים, לא נמצאים במסלול הזה והם נפגעים.

הנרי תם: צריך לקחת את זה בחשבון ולראות איך חושבים גם על הדבר הזה במסגרת קידום המרצים.

עינת וילף: תודה.

עינת וילף: בנושא הכשרת המורים אני סוגרת את הדיון.

עינת וילף: משה, אני רוצה מאוד להודות לך, גם על הזמן שהקדשת, גם על המצגת הרצינית, גם על המענה לכל השאלות שעלו פה, ובכלל על כל הרצינות בהתייחסות לנושא.

עינת וילף: אני רוצה להודות לך, וככל שיעלו נושאים אנחנו נמשיך להיפגש פה.

יהודית גידלי: ביקשת ממנו מסמך שיוגש למל"ג ב-25.7?

יהודית גידלי: בתחילת דבריך אמרת שתגיש למל"ג.

משה ויגדור: זה היה של המכינות.

עינת וילף: תודה רבה לך ותודה לכל המשתתפים.