ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 18, פרוטוקול מספר 647, 2012-06-19 09:30

עינת וילף: בוקר טוב, אנחנו פותחים דיון של ועדת החינוך, התרבות והספורט בנושא תקציב משרד הספורט, בהשתתפות שרת התרבות והספורט ומנכ"לית המשרד.

עינת וילף: הפגישה היום היא כחלק מהשבוע שבו אנחנו עוסקים בשאלות תשתית במטרה לתת שקיפות לציבור.

עינת וילף: הדברים גם נמצאים בשידור חי באתר של הוועדה, ואנחנו גם מקליטים ואחרי זה נעלה לשידור כדי לאפשר לכל מי שמתעניין בעשייה של המשרד, בפרויקטים, בתקציב, שיהיו לו את מלוא הפרטים.

עינת וילף: נתחיל עם הצגה של הדברים על-ידי שרת התרבות והספורט.

עינת וילף: לאחר מכן תהיה מצגת של אנשי המשרד, ואחר כך נציג מחקר של הממ"מ והשרה תתייחס למחקר.

עינת וילף: אני רוצה להודות לך שהצטרפת אלינו היום, לתת לציבור את הידע ואת הכלים להיות מעורב בנושאים, להיות מסוגל להתייחס אליהם על בסיס ידע ונתונים.

עינת וילף: אשמח לשמוע ממך.

עינת וילף: בבקשה.

לימור לבנת: תודה רבה לך, חברת הכנסת וילף, יושבת ראש הוועדה.

לימור לבנת: קודם כול, ברכות לתפקידך החדש כיושבת ראש הוועדה.

עינת וילף: תודה.

לימור לבנת: אני בטוחה שתעשי אותו בצורה הטובה ביותר.

לימור לבנת: יש הרבה עבודה בשלושה תחומים מאוד רחבים.

לימור לבנת: בשעתו כיהנתי כשרת החינוך, התרבות והספורט.

לימור לבנת: המון עבודה.

לימור לבנת: היום אנחנו בעניין הספורט.

לימור לבנת: נכנסנו כבר לשנה הרביעית שלנו במשרד.

לימור לבנת: נמצאים כאן גם מנכ"לית המשרד, אורלי פרומן, ראש מינהל הספורט ד"ר אורי שפר, יושב ראש המועצה להסדר ההימורים בספורט צחי פישביין ומנכ"ל המועצה איציק לארי.

לימור לבנת: אנחנו פועלים יחד בכל נושא הספורט, ומיד אחדד את הדברים.

לימור לבנת: כשנכנסתי לתפקידי ראיתי לנגד עיניי צורך לעשות כמה שינויים.

לימור לבנת: קודם כול, להגדיל את תקציב הספורט.

לימור לבנת: תקציב משרד הספורט הוא קטן ביותר.

לימור לבנת: דבר ראשון שקרה הוא שהגדלנו את תקציב המשרד, שהוא לא התקציב העיקרי של הספורט, כי התקציב העיקרי של הספורט הוא תקציב מועצת ההימורים, שגם הוא גדל ועל זה נוכל לשמוע אחר כך.

לימור לבנת: תקציב משרד הספורט גדל פי שלושה בשלוש השנים האלה, אפשר יהיה לראות את זה אחר כך במצגת.

לימור לבנת: נראה את המספרים.

לימור לבנת: שינויי החקיקה שהובלתי כבר מובילים גם להגדלה של תקציבי הטוטו.

לימור לבנת: זה הדבר הראשון.

לימור לבנת: אני חושבת שזה דבר מאוד חשוב.

לימור לבנת: הדבר השני הוא מהפכה מחשבתית וכמובן, גם בביצוע, בתחום התשתיות.

לימור לבנת: אין מספיק תשתיות ספורט בארץ.

לימור לבנת: כשאני מדברת על כך שאין מספיק תשתיות הכוונה היא שאין מספיק מגרשים, לא מספיק אולמות ספורט.

לימור לבנת: כדי שתהיה כאן פעילות ספורט משמעותית - ואני מדברת על ספורט הישגי, ספורט תחרותי וספורט עממי - צריך שיהיו תשתיות ספורט.

לימור לבנת: לראשונה משרד הספורט מיפה את כל הרשויות המקומיות במדינת ישראל, והיום אנחנו יודעים איזה מתקני ספורט קיימים בכלל בכל רשות מקומית בכל התחומים, לא רק מגרשים ואולמות.

לימור לבנת: מדובר בבריכות, מגרשים, מגרשי טניס - כל מתקן ספורט שאפשר להעלות על הדעת - וגם באיזה מצב פיזי הם נמצאים.

לימור לבנת: היום בהקשה על המחשב אפשר לקבל מיפוי מה קורה בכל רשות מקומית.

לימור לבנת: בהמשך לזה, בשיתוף פעולה עם מועצת ההימורים, החברה שנשכרה לצורך העניין הזה הכינה תוכנית.

לימור לבנת: קראנו לה "תוכנית 2020", מ-2010 ועד 2020 לעשר שנים.

לימור לבנת: מועצת ההימורים הכינה תוכנית עתידית לעשר שנים למה זקוקה כל רשות מקומית.

לימור לבנת: זה מתבסס על מודל שהוכן שם.

לימור לבנת: כל ראשי הרשויות קיבלו הודעה מה מגיע להם.

לימור לבנת: הרוב מבוסס על ספורט עממי, כדי שלבני הנוער יהיה איפה לשחק, יהיה להם איפה לגדול כספורטאים ולא ישוטטו אחר הצהרים.

לימור לבנת: לא הכול מבוסס על ספורט עממי, יש כאן הרבה דברים אחרים, אבל צריך לשים לב שבאולם ספורט אפשר לא רק לשחק כדורסל אלא אפשר גם פעילות אחרת, של ג'ודו, טקוואנדו או כל מיני פעילויות ספורט אחרות.

לימור לבנת: זה משרת המון צרכים של ספורט.

עינת וילף: יש העדפה או מחשבה לשים את המתקנים בקרבת בתי-ספר או בתוך בתי-ספר?

עינת וילף: כלומר, שישרתו גם וגם.

לימור לבנת: ודאי.

לימור לבנת: הכול נעשה בשיתוף פעולה עם הרשות המקומית.

אורי שפר: הכול לפי תוכנית האב של היישוב.

אורי שפר: זה כולל גם בתי-ספר.

עינת וילף: השאלה היא אם יש הכוונה או העדפה מסוימת שזה יהיה - - -

אורלי פרומן: היום בפרוגרמה של בניית בתי-ספר חייבים לבנות עם הבניין גם מגרש משולב להקצות שטח מסומן לאולם ספורט.

אורלי פרומן: עכשיו השיח שלנו אל מול הרשות, שבוחרת.

אורלי פרומן: העדיפות, גם של הרשויות, היא שאולם הספורט ייבנה קודם כול ליד בית-ספר כי אז הוא משרת את ילדי בית-הספר ובשעות אחר הצהרים והערב גם את הקבוצות המקומיות.

קריאה: השינוי הוא שהאולם יהיה תקני, כי קודם היו אולמות - - -

לימור לבנת: בדיוק.

לימור לבנת: סתם, בנו אולמות קטנים שלא היו תקניים, ואז אי-אפשר היה לקיים תחרויות, למשל, כי זה לא נחשב לצורך - - -

אורי שפר: זה כולל היום את מפעל הפיס, שבעבר הוא זה שבנה את המתקנים הלא תקניים, והיום הוא בונה מתקנים תקניים ואפילו עובד לפי אמות המידה של המועצה להסדר ההימורים במשרד הספורט.

עינת וילף: אוקיי, זה חשוב לדעת.

עינת וילף: תודה.

לימור לבנת: לתוכנית הזו הוקצו 5.5 מיליארד שקלים לעשר שנים, שמועצת ההימורים נותנת.

לימור לבנת: התוכנית עובדת בצורה יוצאת מן הכלל.

לימור לבנת: היא כבר עובדת, הרשויות בונות.

לימור לבנת: דרך אגב, זו פעם ראשונה שהן יודעות מה מגיע להן ומה לא מגיע להן, למתי ויש להן יכולת לתכנן.

לימור לבנת: קודם כל רשות היתה באה, מתחננת על נפשה.

לימור לבנת: המקורבת יותר היתה מקבל יותר, המקורבת פחות היתה מקבלת פחות.

לימור לבנת: כאן יש תוכנית ברורה, שקופה, מובנית, על בסיס מודל שנבנה.

עינת וילף: הציבור יכול לראות התוכנית?

לימור לבנת: ודאי.

לימור לבנת: לדעתי, הכול באתר של מועצת ההימורים.

אורי שפר: על בסיס מיפוי.

עינת וילף: מצוין, טוב שהציבור יידע.

עינת וילף: זה באתר של מועצת ההימורים?

עינת וילף: טוב לדעת.

אורי שפר: כן, וזה על בסיס המיפוי.

אורי שפר: לא היה דבר כזה.

לימור לבנת: בנוסף, בשלוש השנים האלה הקצינו, תוך איגום משאבים עם משרדים אחרים, סכומים שהם חסרי תקדים מבחינת המשרד לשיפוץ מתקנים.

לימור לבנת: למשל, פונות אלינו רשויות – יש להם מגרש אבל אין בו תאורה, הם רוצים להתקין תאורה; יש להם אולם שעומד להתמוטט וצריך לסדר את הגג; צריך מיזוג לאולמות.

לימור לבנת: מכיוון שבמשרדנו התקציב הוא מאוד קטן – כשהגעתי תקציב משרד הספורט היה 40 מיליון שקלים בשנה, שזה באמת כלום.

לימור לבנת: ב-2012, לאחר שנשלים את הקמת המועצה הלאומית לספורט, הוא יהיה 120 מיליון שקלים, זה פי שלושה ממה שהוא היה.

לימור לבנת: כבר כשנכנסתי הוספתי 20 מיליון שקל.

לימור לבנת: ב-2009 כשהגעתי למשרד הצלחתי להשיג 40 מיליון, ב-2009 אחרי שנכנסתי הצלחתי לקבל בתקציב כבר עוד 20 מיליון.

לימור לבנת: שיפוץ המתקנים שדיברתי עליו קודם – איגמתי משאבים.

לימור לבנת: הלכתי למשרד הנגב והגליל ואמרתי שישתתפו באיגום המשאבים לרשויות שהן בנגב ובגליל.

לימור לבנת: אז הם נתנו רק לרשויות שהן בנגב ובגליל; במשרד למיעוטים - רק לרשויות ערביות.

לימור לבנת: ככה הצלחתי להגיע מ-5 מיליון שקל ל-30 מיליון שקל, שנה אחר כך 22 מיליון שקל.

לימור לבנת: מכל מיני מקומות הצלחנו להביא ליותר והיום הרשויות נהנות מאוד.

לימור לבנת: כל אחת מהן שפונה, מבקשת ונמצאת מתאימה מבחינת הקריטריונים, מקבלת מסכומים של מאות אלפי שקלים לפעמים לשיפוצים.

לימור לבנת: זה מאוד עוזר ומסייע.

לימור לבנת: ספורט עממי – זה מהלך שעד היום לא נעשה בצורה הזאת בישראל.

לימור לבנת: פיתחנו אותו.

לימור לבנת: אני לא רוצה להמשיך, כי המשרד יציג את מה שהמשרד עשה בתחום הספורט העממי.

לימור לבנת: עד היום התמקדו בספורט ההישגי, בספורט האולימפי, ואני חושבת שתפקידנו כמשרד, תפקידי כשרת ספורט, לעודד ספורט עממי.

לימור לבנת: דרך אגב, היום הוא הרבה יותר פופולרי בארץ, אפשר לראות הרבה יותר אנשים רוכבים על אופניים, הרבה יותר אנשים צועדים.

לימור לבנת: אנחנו צריכים לעודד את העניין הזה, זה כולל גם את השותפות שלנו, האחריות שלנו, עם משרד החינוך ושל התאחדות ספורט בתי-ספר, שזה כולל ילדים ונוער.

לימור לבנת: אנחנו עוסקים גם בעניין הזה.

לימור לבנת: תיכף נציג את העניין הזה, אני לא רוצה להרחיב כאן.

עינת וילף: ספורט עממי את מגדירה בהתאם לענפים או בהתאם למשתתפים או בהתאם לעובדה שזה לא תחרותי?

אורי שפר: כל קריטריון שתיקחי הוא קריטריון נכון.

אורי שפר: היום אנחנו הולכים בנושא של ספורט עממי לפי הגדרת ארגון הבריאות העולמי.

אורי שפר: היום עושים סקר, ראשון מסוגו בישראל.

עינת וילף: בקצרה, מה ההגדרה של ספורט עממי?

אורי שפר: ספורט עממי זה חמש פעמים בשבוע חצי שעה פעילות מתונה או שלוש-ארבע פעמים בשבוע שלושת רבעי שעה פעילות יותר עצימה.

עינת וילף: כלומר, לא קשור הענף, לא קשור התחום.

לימור לבנת: תיכף נציג את זה, עשינו שורה ארוכה מאוד של פעילויות, שאנחנו מגבירים, מגדילים ומרחיבים בכל שנה.

אורלי פרומן: זה לא שלא חשוב הענף, חשוב שהמתעמל יעסוק בענף שהוא אוהב וטוב לו.

אורלי פרומן: זה לא מקצועי, הוא עושה את זה להובי, אז חשוב שהוא יאהב את זה כי זה מה שיוציא אותו ארבע-חמש פעמים בשבוע ויגרום לו להקדיש מזמנו.

אורי שפר: בהיבט הזה, יש פרט מעניין לידיעה כללית.

אורי שפר: אנחנו יודעים היום שכמעט כל האוכלוסייה התחילה פעם פעילות גופנית ספורטיבית והפסיקה.

אורי שפר: השאלה היא איך מקטינים את המספר של אלה שהפסיקו ולגרום לאנשים להמשיך לטווח ארוך.

אורי שפר: התשובה היא שבהרבה מאוד מקרים האנשים לא מתאימים את הפעילות למבנה האישיות שלהם.

אורי שפר: בעניין הזה אנחנו עושים הרבה ואנחנו גם מכוונים אנשים לעסוק בפעילות שמתאימה להם, בין אם זה ספורט ייצוגי, אישי, פעילות נופש או פעילות ספורט אחרת.

לימור לבנת: יש נושא נוסף - ספורט נשים.

לימור לבנת: מבחינתי הוא לא נושא נוסף, הוא נושא מרכזי.

לימור לבנת: עוד כשהייתי שרת ספורט בקדנציה הקודמת שלי, בין 2003 ל-2006, הקמתי את המועצה לקידום ספורט נשים.

לימור לבנת: זו מועצה שהוקמה על-פי החלטת ממשלה, לא מכוח חוק, כיוזמה שלי.

לימור לבנת: אחר כך, כשעזבתי את המשרד והלכתי לאופוזיציה, המועצה לא טיפלו בה כמו שצריך.

לימור לבנת: חידשתי את פעילותה כשחזרתי למשרד.

לימור לבנת: היא מקבלת מהטוטו 80 מיליון שקלים לעשר שנים.

לימור לבנת: זו החלטה שעוד אז דרשתי ממועצת ההימורים לקבל.

לימור לבנת: יש שינויים מאוד חיוביים, אני מניחה שתרצי אולי להקדיש דיון מיוחד לספורט נשים.

עינת וילף: וגם מה נעשה בשיתוף בתי-ספר, כי אתם יודעים ודאי שהרבה מתחיל בספורט בנות, הרבה לפני שמגיעים לספורט נשים.

לימור לבנת: בעניין הזה אני כבר יכולה להגיד לך שאחד הפרויקטים המרכזיים והחשובים ביותר של ספורט נשים זה תמיכה בקבוצות של נערות מגיל 12 ומעלה בשמונה ענפי ספורט – כדורסל, כדורעף, כדורגל, שחייה, שיט, טקוואנדו, התעמלות וסיוף.

לימור לבנת: הקבוצות האלה מקבלות תמיכה באופן מידי ברגע שמקימים קבוצה, בכל רשות מקומית.

לימור לבנת: אנחנו מודיעים לכולם ויש היום הרבה רשויות מקומיות שהקימו קבוצה בענף אחד, בשני ענפים.

לימור לבנת: מיד מקבלים תמיכה, וזו לא רק תמיכה כספית אבל גם הדרכה, אימון וכל מה שצריך.

לימור לבנת: מעטפת מלאה.

לימור לבנת: יש גידול מאוד משמעותי במספר הספורטאיות הפעילות באיגודי הספורט השונים ועוד כ-2,000 ספורטאיות שהתווספו בענפים אישיים, 200 קבוצות נשים בענפים קבוצתיים.

לימור לבנת: יש תנופה מאוד מבורכת, פלוס פעילות קצת יותר גדולה שאנחנו עושים, פעילות עממית, כמו "אתנה הולכות רחוק" בנמל תל-אביב.

לימור לבנת: אבל לא רק בנמל תל-אביב, עשינו את זה גם בבאר שבע, גם בירושלים.

אורי שפר: מתכננים גם בחיפה, בטבריה.

לימור לבנת: זו צעדה, פעילות מאוד גדולה של נשים שגם צועדות, גם התעמלות, משהו שמשלב העצמה נשים יחד עם ספורט.

לימור לבנת: יש כאן שורה ארוכה של פעילויות שנעשות.

לימור לבנת: יש תכנון גם להמשך.

לימור לבנת: נעשית חשובה לנשים ולנערות, כשהעניין של הילדות הוא מאוד חשוב בעינינו.

לימור לבנת: אני מניחה שתרצי להקדיש לעניין הזה דיון מיוחד.

עינת וילף: בהחלט.

עינת וילף: כשנקד

עינת וילף: יש דיון מיוחד גם נרצה לראות שהרשויות יודעות, עושות, מיישמות.

עינת וילף: הרבה פעמים נותנים את הכסף, נותנים את התוכניות, אז רק לוודא שזה גם באמת קורה בשטח.

לימור לבנת: דבר אחרון שאני רוצה להגיד לפני המצגת - זה לא לדיון הזה, זה לא לדיון התקציבי, אבל זה כן לדיון הערכי ולכן רק אומר במשפט.

לימור לבנת: עבדנו מאוד קשה בוועדה הזאת, כאשר עשינו שני דברי חשובים.

לימור לבנת: אחד, זה תיקון לחוק הספורט – טוהר המידות, כאשר הבאנו תיקון לחוק הספורט בכמה נושאים וגם גיבשנו קוד אתי גנרי שמחייב את כל איגודי הספורט.

לימור לבנת: אבל זה כבר סיפור בפני עצמו, לא קשור לתקציב.

לימור לבנת: אני מניחה שתרצי לשמוע על זה.

עינת וילף: כן, גם בזה נדון וגם בשאלת האכיפה והכללים.

לימור לבנת: יש המון נושאים, אבל נעבור למצגת ואיפה שחברת הכנסת וילף תבקש לשמוע אז נפרט.

עינת וילף: אוקיי.

עינת וילף: ברשותכם, במצגת הזאת אפריע יותר בשאלות ובבקשות להבהרה.

לימור לבנת: בסדר, אנחנו פה.

אורלי פרומן: ניתן תמונה כוללת של תקציב הספורט בתוך משרד התרבות והספורט.

אורלי פרומן: למשרד התרבות והספורט יש את מינהל הספורט, מינהל התרבות, רשות העתיקות ומטה שהוא משותף לנו ולמשרד המדע והטכנולוגיה.

אורלי פרומן: זה היה פעם משרד אחד, בבחירות האחרונות המשרדים פוצלו ואנשי המטה – קרי סמנכ"ל משאבי אנוש, חשבת, תקציבים, ייעוץ משפטי - נשארו משותפים לשני המשרדים.

עינת וילף: ומועצת ההימורים?

אורלי פרומן: היא תחת משרד התרבות והספורט.

אורלי פרומן: כפופה ישירות לשרה.

לימור לבנת: סליחה, אני רוצה להבהיר.

לימור לבנת: את מועצת ההימורים ממנים שני השרים - אנוכי ושר האוצר.

לימור לבנת: אנחנו חתומים על כל המינויים במועצת ההימורים.

לימור לבנת: על-פי חוק מכהנים בה גם בעלי תפקידים מסוימים, כמו למשל, כך וכך עובדים ממשרד התרבות והספורט, עובדי משרד האוצר ואנשי הוועד האולימפי.

לימור לבנת: בנוסף, יש שם גם נציגות לאנשי ציבור, שאותם ממנים שרת הספורט ושר האוצר.

לימור לבנת: אבל בעבודתה היא לא כפופה, משום זה לא גוף שכפוף לאף אחד.

לימור לבנת: הוא גוף עצמאי לחלוטין, איננו כפוף לאיש.

לימור לבנת: אנחנו פועלים בשיתוף פעולה.

לימור לבנת: אני רוצה פשוט לשים את הדברים באופן ברור ומדויק.

עינת וילף: אבל בכנסת אתם מופיעים פה בוועדה בדרך כלל.

אורי שפר: הם הגוף המממן הגדול של הספורט בישראל ולכן הם שותפים בכל דיון.

לימור לבנת: זה לא יוגדר כך בחוק אבל דה פקטו, בפועל, מועצת ההימורים היא הזרוע הביצועית של משרד הספורט.

לימור לבנת: אין להם שום כפיפות, יכולה מועצת ההימורים גם להגיד: אל תבלבלו לנו את המוח, אנחנו עושים מה שאנחנו עושים.

לימור לבנת: המועצה היא למעשה הדירקטוריון שלהם, והיא עצמאית לחלוטין.

לימור לבנת: שר הספורט, או שרת הספורט במקרה הזה, יכולים להגיד מה שהם רוצים והמועצה תחליט מה שהיא רוצה.

לימור לבנת: אבל אנחנו עובדים בשיתוף פעולה מאוד טוב, שמוליד דברים מצוינים.

לימור לבנת: אלמלא שיתוף הפעולה הזה תוכנית 2020, למשל, לא היתה יוצאת לפועל.

לימור לבנת: הם יכולים היו להגיד: אנחנו לא מעוניינים לשתף פעולה, ואז לא היתה יוצאת לפועל התוכנית הזאת.

לימור לבנת: לכן שיתוף הפעולה הוא כל כך חשוב, יש לו משמעות כל כך גדולה.

לימור לבנת: אני מכירה מקרים שבהם יש מועצה עוינת לשר כזה או אחר.

לימור לבנת: למשל, השר מינה יושב-ראש מסוים, הגיע שר אחר אחר-כך, השר לא מרוצה מהמינוי ואז נוצרים קצרים וזה מאוד מקשה על העבודה.

לימור לבנת: המשילות, שאנחנו מדברים עליה כל כך נפגעת ונפגמת והציבור סובל.

לימור לבנת: במקרה הזה היציבות השלטונית מעניקה יכולת לעבוד למען הציבור בצורה מיטבית.

לימור לבנת: זו דוגמה קלאסית לכמה היציבות השלטונית חשובה.

לימור לבנת: זה לא העניין שלנו כאן

לימור לבנת: אבל מכיוון ששאלת את השאלה אני מחדדת.

עינת וילף: שאלה לגבי מועצת ההימורים, של מישהי שפחות מכירה: טוטו בתוך זה?

איציק לארי: אנחנו תאגיד סטטוטורי שפועל על-פי חוק.

איציק לארי: ההכנסות שלנו הם משני מקורות עיקריים: הטוטו הישן והטוב, שהיום מהווה 10% מההכנסות, וה"ווינר" שזה 90% מההכנסות.

לימור לבנת: טוטו זה שם חיבה למועצת ההימורים.

אורלי פרומן: הסברתי בגדול את מבנה המשרד, שהוא בהחלט מבנה ייחודי עם המטה המשותף.

אורלי פרומן: כמו שאמרה השרה, התקציבים לספורט במדינת ישראל מגיעים משני מקורות: מעט ממשרד התרבות והספורט וחלק הארי ממועצת ההימורים.

אורלי פרומן: תיכף נראה את שניהם, אבל מה שאנחנו רואים כרגע זה את תקציב הספורט במשרד התרבות והספורט.

אורלי פרומן: כמו שאמרה השרה, כשהיא הגיעה למשרד ב-2009 תקציב הספורט במשרד היה כ-46 מיליון.

אורלי פרומן: בהסכם של אותה שנה נוספו 20 מיליון נוספים.

אורלי פרומן: אנחנו יכולים לראות את הגידול: אפריל 2099 – 46 מיליון; עד 2012 – 128 מיליון.

אורלי פרומן: יש לנו הסכם עם אגף התקציבים באוצר בין 2011 ל-2013, שהוא הסכם להגדלת תקציב משרד הספורט אל מול תוכניות שלנו, ובמקביל הקמת המועצה הלאומית לספורט, שגם זה היה תהליך מאוד ארוך שהוועדה הזאת היתה שותפה לו.

אורלי פרומן: אנחנו ערב הקמת המועצה הלאומית לספורט, לכן יש שלוש כוכביות ליד תקציב 2012 – עם הקמת המועצה צריכים להגיע 20 המיליון הנוספים שכלולים ב-128 המיליון אבל טרם הופשרו על-ידי משרד האוצר.

אורלי פרומן: זה יקרה בד בבד עם הקמת המועצה.

נסים זאב: באיזה שלב נמצאת הקמת המועצה?

לימור לבנת: לפני כחודש סיימנו את הליך החקיקה.

נסים זאב: מבחינה ארגונית זה מתאפשר השנה?

לימור לבנת: כן, כן.

לימור לבנת: סיימנו את הליך החקיקה לפני כחודש.

לימור לבנת: כעת זה הולך לרשומות ואז מיד אני מתחילה את הליך מינוי המועצה.

לימור לבנת: על-פי חוק יש 90 יום.

טלב אלסאנע: זאת אומרת, זה בשלבי ביצוע.

לימור לבנת: כן, זה תלוי גם בוועדת ברנר, בזמן שייקח להם לאשר.

לימור לבנת: אז זה ייקח שלושה-ארבעה חודשים.

לימור לבנת: החוק אושר, הוא ברשומות - - -

עינת וילף: אפשר מילה על המטרה של המועצה הלאומית לספורט?

אורי שפר: למועצה יש שלושה תפקידים מוגדרים בחוק.

אורי שפר: אחד, לקבוע את מדיניות הספורט בישראל.

אורי שפר: שניים, לאשר את תוכנית המתקנים הלאומית ולתעדף אותה.

אורי שפר: שלוש, לקבוע את חלוקת הכסף לארגוני הספורט בישראל - איגודים, התאחדויות, אגודות - באמצעות ועדה ציבורית שהשרה מקימה.

טלב אלסאנע: מי אחראי היום על המשימות האלה?

אורי שפר: בכל מה שקשור לאסטרטגיה, אני לא בטוח שהיתה לנו אסטרטגיה לספורט במדינת ישראל.

אורי שפר: אנחנו מובילים את התהליך הזה בהובלה של השרה לבנת, אבל זה ייכנס לתוך המועצה.

אורי שפר: כל גופי הספורט יהיו שותפים לכך.

אורי שפר: נושא תוכנית המתקנים – זו פעולה שמתבצעת.

אורי שפר: לא היית בפתיחה, אבל השרה הסבירה מהי תוכנית 2020 למתקני הספורט בעשור הקרוב בהשקעה של 5.5 מיליארד שקל, שנבנתה קודם כול על בסיס מיפוי של כל המתקנים בישראל.

אורי שפר: בי"ת, המועצה להסדר ההימורים, ביחד עם המשרד שלנו, הכינה תוכנית להשקעה, ששם לוקחים בחשבון גם ההשקעה של מפעל הפיס, המועצה להסדר ההימורים, משרדי הממשלה כולם וגם הרשויות בצד של המצ'ינג.

אורי שפר: לשאלתך בנושא התמיכה באגודות הספורט, על-פי החוק כל ארבע שנים מתמנה ועדת ציבורית והיא קובעת את אמות המידה לחלוקת הכספים של הטוטו –"ווינר" לארגוני הספורט.

טלב אלסאנע: הרשות הזו תפעל בחסות המשרד מבחינת הסמכויות, חלוקת התפקידים?

לימור לבנת: זה גוף סטטוטורי, זו מועצה על- פי חוק.

טלב אלסאנע: אבל האחריות המיניסטריאלית היא של המשרד.

לימור לבנת: של שר הספורט, בהחלט.

אורלי פרומן: השקף הבא מתאר את שלושת המוצרים העיקריים שמשרד הספורט עוסק בהם.

אורלי פרומן: 1.

אורלי פרומן: הספורט ההישגי תחרותי.

אורלי פרומן: 2.

אורלי פרומן: תרבות הספורט - לספורט העממי אנחנו קוראים "תרבות הספורט", זה מה שאנחנו רוצים להנחיל.

אורלי פרומן: 3.

אורלי פרומן: אותה תקנת מתקנים שנמצאת אצלנו לשדרוג ושיפוץ מתקנים.

אורלי פרומן: לא הכסף הגדול, אלא מתקנים.

עינת וילף: זה התיקונים שדובר עליהם - כמה מאות אלפי שקלים לגג, למיזוג.

אורלי פרומן: בדיוק.

אורלי פרומן: זה כולל בדרך כלל גם איגום ממשרדים נוספים.

אורלי פרומן: הספורט התחרותי-הישגי כולל בתוכו את ההקצבות לאיגודי הספורט, להתאחדויות הספורט, להכנות האולימפיות, להתאחדות ספורט בתי-הספר, הרשות לנהיגה ספורטיבית, מרכזי אימון ותחרות, פרסים לספורטאים מצטיינים – כל מה שקשור לספורט התחרותי וההישגי.

אורלי פרומן: הנושא של תרבות הספורט מדבר על מה שאנחנו קוראים "סל הספורט".

אורלי פרומן: זו אותה הקצבה שאנחנו מעבירים לרשויות המקומיות.

אורלי פרומן: יש לנו קשר ישיר עם כל הרשויות המקומיות, באמצעות מחלקות הספורט, להעשיר ולהעצים את הפעילות שקורית בתוך הרשות המקומית: תחרויות, צעדות, הפעלות, מועדוני ספורט וכל מה שאנחנו רוצים שיתפתח מתשתיות אנושיות מאוד רחבות ויצמח לספורט תחרותי.

אורלי פרומן: התמיכה שלנו היא בעיקר באמצעות סל הספורט.

אורלי פרומן: בתוך תרבות הספורט יש לנו גם הרשות לצלילה, כמובן יוזמות מיוחדות בתחום הספורט ואוכלוסיות עם צרכים מיוחדים, שגם בהם אנחנו תומכים.

אורי שפר: אני רוצה להוסיף עוד נדבך אחד לסקירה של אורלי.

אורי שפר: למעשה אפשר לחלק את הנושא של תרבות הספורט לשני מאפיינים עיקריים.

אורי שפר: אחד, זאת הפעילות השוטפת, כמו שאורלי ציינה, באמצעות מנהל מחלקת הספורט.

אורי שפר: אגב, רשות לא יכולה לקבל מאתנו תקציב אם אין לה מנהל מחלקה לספורט.

אורי שפר: בנוסף לכך, רשות לא יכולה לקבל תקציב אם אין לה תוכנית-אב סדורה, הן לתכנון הפעילויות והן להקצאת קרקעות עתידיות לבניית מתקני ספורט ברשות.

אורי שפר: במילים אחרות, צריך לתכנן את העתיד אם רוצים לקבל בהווה כסף.

אורי שפר: זה לגבי הפעילות השוטפת.

אורי שפר: בנוסף לכך המשרד, ברמה הארצית, מעודד את הרשויות להיכנס לפעילויות לפיתוח מודעות הציבור לחשיבות של העיסוק הקבוע בפעילות הגופנית כחלק מסגנון החיים ומאורח החיים.

אורי שפר: בנושא הזה יש לנו פעילויות כמו שבוע ספורט ישראל.

אורלי פרומן: בשקף של תרבות הספורט יש לנו דוגמאות.

עינת וילף: אם היה רעיון לפרויקט גדול עם משרד החינוך שפעילות ספורט תהיה בבתי-הספר אחר הצהריים באופן מסיבי, קצת כמו שאנחנו רואים בבתי-ספר בחו"ל, שתלמידים עצמם הם אלה שמובילים קבוצות ספורט, פעילויות ספורט, כלומר שזה חלק מהחיים בבית-הספר באופן משמעותי, איפה - - -

אורלי פרומן: אסביר איפה הממשקים.

אורלי פרומן: קודם כול, התאחדות ספורט בתי-הספר, שנמצאת אצלנו, זאת החוליה המקשרת בינינו לבין משרד החינוך, כי הפעילות שלה היא לטובת תלמידים בבתי-ספר.

אורלי פרומן: פן אחד זה ארגון כל תחרויות הספורט של בתי-הספר במספר ענפי ספורט, גם שם יש ליגות.

אורלי פרומן: החלק האחר זה אותן תשתיות ספורט.

אורלי פרומן: למשל, פרויקט "זוזו", שזה פרויקט שאנחנו מובילים עם התאחדות ספורט בתי-הספר עם משרד החינוך.

אורלי פרומן: זו הוספה של עוד שעת ספורט כחלק ממסגרת יום הלימודים, אבל זו שעה אחרת, שיש לה תכנים אחרים.

אורי שפר: בבתי-הספר היסודיים.

אורלי פרומן: בבתי-הספר היסודיים.

אורלי פרומן: יש לה הרבה פעמים גם מאמנים שמגיעים, לא בהכרח המורה לחינוך גופני, אם כי זה צריך להיות בתיאום.

אורלי פרומן: לרוב זה משולב בתוך מערכת יום הלימודים, בחלק מבתי-הספר זה תום יום הלימודים.

אורלי פרומן: זה עדיין לא בכל בתי-הספר היסודיים, השנה זה עובד בכ-400 בתי-ספר והמגמה היא להגדיל את הפעילות הזאת.

אורלי פרומן: בנוסף, בחטיבות הביניים יש לנו מועדוני ספורט, שזה בדיוק מה שתיארת כרגע.

אורלי פרומן: בהמשך ליום הלימודים פועלים מועדוני ספורט בענפי ספורט שונים.

אורלי פרומן: אם יש רשות ששם מתפתח ענף הכדורעף, אז נמליץ לפתוח את המועדונים בתחום הכדורעף כדי ליצור את אותן תשתיות, אבל זה יכול להיפתח בכדורסל, כדוריד, אתלטיקה או כל תחום אחר.

אורלי פרומן: זה הקשר שלנו עם ספורט בתי-הספר.

טלב אלסאנע: לגבי פרישת הפעילות שמוצגת כאן, באיזו מידה היא מכסה?

טלב אלסאנע: כלומר, מה הפרמטרים לקיום הפעילות ברשות זו או אחרת?

טלב אלסאנע: האם יש כפילות?

טלב אלסאנע: כי אני רואה, למשל, שיש 75 רשויות שיש בהן אולימפיאדת ילדים.

טלב אלסאנע: שאלה נוספת לגבי העניין של מנהל מחלקת ספורט, שזה התנאי לתקצוב.

טלב אלסאנע: מי מממן את אותו התקן?

לימור לבנת: הרשות המקומית.

טלב אלסאנע: אז רשויות חלשות שאין להן תקציב למנהל כזה לא מקבלות את התקציב של משרד התרבות והספורט, ואז יוצא שהן נענשות בגלל שהן חלשות.

אורלי פרומן: התקן הוא תקן של הרשות, ממומן על-ידי הרשות.

אורלי פרומן: ברשויות קטנטנות לא חייב להיות תקן מלא, יכול להיות גם חצי תקן, אבל הוא חייב להיות על-פי הפרופיל שאנחנו מנחים כי חייב להיות איש שמבין בספורט כדי לנהל את הספורט ברשות.

אורלי פרומן: אני חושבת שכל הרשויות מצאו את הפתרון, גם הקטנטנות.

אורלי פרומן: זה בדרך כלל מישהו שעושה עוד משהו.

טלב אלסאנע: אז בכל רשות יש מנהל מחלקת ספורט?

אורי שפר: אנחנו עובדים היום עם היקף של כ-220–230 רשויות מתוך 250 רשויות.

טלב אלסאנע: אז זה לא גרם לבעיה כלשהי.

אורלי פרומן: כיום כבר לא.

לימור לבנת: לקח זמן, לקח שנתיים-שלוש אבל היום כולם עומדים בזה.

לימור לבנת: התעקשנו וזה קורה.

אורלי פרומן: נתנו פה דוגמאות למספר פעילויות גדולות כשהפעילויות שלנו מופנות תמיד לכל הרשויות.

אורלי פרומן: עכשיו השאלה היא אם רשות נענית.

אורלי פרומן: אנחנו מדרבנים, דוחפים, רוצים לראות את כולם בתוך הפעילות אבל צריך גם לרצות מן הצד השני.

לימור לבנת: דרך אגב, מתוך שישה מפקחים שלנו שלושה הם בני מיעוטים.

לימור לבנת: לשאלתך, המפקחים בספורט הם אלה שאחראים על כל הפעילות מול הרשויות המקומיות.

לימור לבנת: הם אלה שנמצאים בקשר עם הרשויות, הם אלה שנענים לפניות וגם דוחפים את הפעילויות שלנו מול הרשויות.

לימור לבנת: שלושה מהם הם בני מיעוטים, אחד מהם הוא בדואי.

אורי שפר: הם ממש מייצגים את בני המיעוטים: אחד דרוזי, אחד בדואי ואחד ערבי.

לימור לבנת: פונים לכל הרשויות.

לימור לבנת: מי שלא נענה לא נענה.

טלב אלסאנע: השאלה היא שמא המצב הקשה של הרשויות החלשות ימנע מהן להריץ פעילויות ואז מענישים את התושבים בגלל שהרשות היא חלשה.

אורלי פרומן: אתן לדוגמה את שבוע ספורט ישראל, שזה אירוע מאוד גדול שלנו, הפך כבר למסורת.

אורלי פרומן: הוא נפתח באירוע ענק בנמל תל-אביב, "אתנה הולכות רחוק".

אורלי פרומן: בין 8,000 ל-10,000 נערות ונשים צועדות, מתעמלות.

אורלי פרומן: הפנינג גדול של בוקר שלם ביום שישי, שפותח את שבוע ספורט ישראל.

אורלי פרומן: הוא עובר לכל הרשויות שמשתתפות, 172 אירועים היו השנה.

אורלי פרומן: כל אחת בוחרת מה היא עושה מיוחד בתחום הספורט במהלך אותו שבוע עם אירועי שיא.

אורלי פרומן: בבאר-שבע היה אירוע ענק באמצע השבוע במתחם מגה, שכלל אלפי תלמידים בשעות הבוקר ובשעות אחר הצהרים מבוגרים.

אורלי פרומן: סיימנו את שבוע ספורט ישראל השנה בראשון לציון.

אורלי פרומן: סגרנו את הרחוב הראשי, שהפך למגרש ספורט למספר שעות.

אורלי פרומן: כל רחוב רוטשילד הפך למגרש ספורט עם עשרות פעילויות, כ-30,000 איש עברו שם באותו בוקר.

אורלי פרומן: השרה ואנחנו ביקרנו שם והיתה חגיגה גדולה בעיר.

אורלי פרומן: בשנה שעברה סיימנו את זה על חופי תל-אביב וחופי נתניה עם פעילויות ספורט שמתאימות לחוף.

אורלי פרומן: היה כדורעף חופים, טיפוס על קירות ומתקנים שעמדו שם.

אורלי פרומן: זה שבוע ספורט ישראל, אנחנו מעריכים שהיו כ-270,000 משתתפים ברחבי הארץ.

אורלי פרומן: באותו שבוע מתקיימת גם אולימפיאדת הילדים זו שנה חמישית.

אורלי פרומן: זה מתקיים בל"ג בעומר, ביום חופשה מבתי-ספר.

אורלי פרומן: השנה הגיעו מ-75 רשויות ב-26 ענפי ספורט לווינגייט ולנתניה – נתניה היתה העיר המאחרת.

אורלי פרומן: בכל שנה עיר אחרת מארחת.

אורלי פרומן: כ-5,000 ילדים וילדות השתתפו באולימפיאדה הזאת, זה אירוע מדהים.

אורלי פרומן: בשנה שעברה אירחה חדרה, שיוצאת עכשיו כנציגה לאולימפיאדת הילדים הבין-לאומית.

יהודית גידלי: איפה האולימפיאדה הבין-לאומית?

אורי שפר: השנה היא תהיה בקוריאה.

אורי שפר: עיריית ירושלים מגישה מועמדות לארח ב-2015 את משחקי הילדים פה בארץ.

עינת וילף: אם אפשר להתגייס לעזור לירושלים אז תגידו.

עינת וילף: יש כאן שאלה שנשלחה אלינו מהפייסבוק, אנחנו נותנים לאנשים לשאול תוך כדי.

עינת וילף: השאלה היא: מה קורה מבחינת קבוצות ספורט באוניברסיטאות?

אורי שפר: יש ליגות פעילות של אסא, שמארגן את כל המכללות וכל האוניברסיטאות.

עינת וילף: זה גם בתקצוב אצלכם?

אורי שפר: יש גם תחרויות בענפי ספורט שונים, יש ליגת מכללות בכדורסל ויש גם את משחקי אסא הבין-לאומים, שבדרך כלל נערכים באילת.

אורי שפר: מגיעות לשם גם קבוצות מהאקדמיה בחו"ל להשתתף.

אורי שפר: אסא, כארגון ספורט, גם שולח את ספורטאי ישראל להשתתף באוניברסיאדה, שהם המשחקים האוניברסיטאיים הבין-לאומיים.

אורלי פרומן: ניתן עוד כמה דוגמאות.

אורלי פרומן: אנחנו מעודדים את הרשויות לפתוח מועדוני אופניים.

אורלי פרומן: היום הרבה מאוד אזרחים רוכבים.

אורלי פרומן: פתיחת מועדון אופניים עם הדרכה, עם תמיכה שלנו בשנתיים הראשונות, עם דגש על יישובי הפריפריה כדי לעודד שם את הפעילות הזו.

אורלי פרומן: יום ספורט עממי – זה יום הספורט העממי הבין-לאומי, כשאנחנו מזניקים דרך הרדיו את תושבי מדינת ישראל בהתארגנות של הרשויות ויוצאים לצעידה.

אורלי פרומן: פה צועדים ומסיימים את זה תמיד באיזשהו פארק עם הפנינג ספורט גדול.

אורלי פרומן: בדרך כלל ראשי הערים ומנהלי מחלקות הספורט מובילים את הצעידה הזאת.

אורלי פרומן: בשנה שעברה פתחנו את אליפות ישראל לכדורגל חובבים על שם אבי כהן ז"ל.

אורלי פרומן: יש 124 קבוצות שמשתתפות עם 1,200 שחקנים.

אורלי פרומן: חשוב לציין שכל המשחקים האלה מתנהלים ללא שופטים, והכול עובר בשלום.

אורלי פרומן: גם ביולי השנה אנחנו יוצאים למחזור נוסף.

לימור לבנת: אמרת מילה על סל הספורט?

אורלי פרומן: עוד לא.

אורלי פרומן: בשנה שעברה יצאנו לראשונה עם פרס השרה לרשויות המקומיות בתחום הספורט ובתחום התרבות.

אורלי פרומן: אנחנו רוצים לעודד רשויות להשקיע בתחום הספורט.

לימור לבנת: בשעתו, כשרת החינוך, ייסדתי את פרס השרה לרשויות בתחום החינוך.

לימור לבנת: כשהגעתי לפה ראיתי שאין - - -

עינת וילף: והקריטריונים לצורך העניין הם - - -?

אורלי פרומן: יש קריטריונים – מידת ההשקעה התקציבית, פעילויות מיוחדות, יוזמות, פיתוח ספורט הישגי, פיתוח ספורט עממי.

אורלי פרומן: כל הדגשים שלנו באים לידי ביטוי ונבחנים.

אורלי פרומן: בשנה שעברה 12 רשויות זכו.

אורלי פרומן: יש ארבע קטגוריות: ערים גדולות, ערים קטנות, מועצות אזוריות ומועצות מקומיות ושלושה פרסים בכל אחת מהקטגוריות.

אורלי פרומן: זו דוגמה של פרויקטים מיוחדים שלנו בתחום תרבות הספורט.

אורי שפר: ברשותך, אורלי.

אורי שפר: יש פרויקט שהמשרד מוביל כדורגל למען השלום – football for peace.

אורי שפר: יהיה לי העונג להיות באוניברסיטת ברייטון באנגליה בסוף חודש יולי, שבו האוניברסיטה מעניקה תואר ד"ר לשם כבוד למפקח שלנו, גאזי נוג'ידאת על כל הפעילות שלו בנושא הזה, העצמת הפעילות - - -

טלב אלסאנע: זה בשיתוף עם הפלסטינים?

אורי שפר: כן, משולב גם עם הפלסטינים וגם עם רשויות ערביות ויהודיות.

אורי שפר: ירדן שותפה לפרויקט הזה, וזה בנגב, במרכז, בירושלים, בתל-אביב ובגליל.

אורי שפר: לומדים את הפרויקט הזה ברחבי העולם.

אורלי פרומן: אני רוצה להפנות מבט אל אחד הנושאים המשמעותיים והחשובים, ודאי בתקופה זו שאנחנו ערב המשחקים האולימפיים בלונדון הקיץ, וזה התקציב שאנחנו מפנים להכנות האולימפיות.

אורלי פרומן: חשוב לשים לב לגידול המאוד משמעותי מ-2010 ל-2012.

אורלי פרומן: כל מה ש-2012 אני אומרת שהוא לא סופי, אבל כרגע התחלנו עם 30 מיליון שקלים שזה: אולימפי, פרה אולימפי, שזה ספורט הנכים, והלא אולימפי.

אורלי פרומן: 13.7 מיליון היה ב-2010, היום אנחנו עומדים על למעלה מ-25 מיליון שקלים שמושקעים בהכנות האלה.

אורלי פרומן: הישג נוסף - 15 מיליון מתוכם מוגנים, הם בסיס התקציב והם מוחרגים מכל קיצוץ.

אורלי פרומן: זה לא היה.

אורלי פרומן: זאת אומרת, זה גם בתוך הבסיס וגם מוחרגים מקיצוצים.

עינת וילף: וזה יהיה בכל שנה, גם בשנה שהיא לא אולימפית.

לימור לבנת: כן.

אורלי פרומן: ההכנות הן במהלך כל ארבע השנים, עד המשחקים הבאים.

לימור לבנת: אני כבר הייתי שרת ספורט - התקציב להכנות האולימפיות לא היה בבסיס התקציב.

לימור לבנת: מדי שנה הגיע האוצר למשרד ראש הממשלה, משרד ראש הממשלה הגיע למשרד הספורט.

לימור לבנת: הוא הגיע תמיד בסוף השנה, הוא הגיע אחרי התחננויות, בקשות, מהומות, ריצות ומה לא.

לימור לבנת: אני זוכרת את עצמי במשך שלוש שנים, כל שנה רצה.

לימור לבנת: הוא הגיע, הוא תמיד הגיע.

לימור לבנת: אגב, הוא היה רק עשרה מיליון.

אורי שפר: בין נובמבר לדצמבר.

לימור לבנת: זה היה מביש, לא ראוי.

לימור לבנת: הצלחתי להביא לזה שעיגנו אותו בבסיס התקציב.

לימור לבנת: הוא עלה מעשרה מיליון ל-15 מיליון, מוגן מקיצוצים – פלאטים למיניהם וכל היתר.

לימור לבנת: וכמו שאת רואה, זה הבסיס אבל מעליו יש עוד תוספות.

לימור לבנת: אפשר לראות את זה בשקף בצורה מאוד ברורה.

אורלי פרומן: נעבור לתרבות הספורט, הספורט העממי.

אורלי פרומן: ההשקעה שלנו ברשויות המקומיות לפיתוח הספורט העממי - תרבות הספורט נשמע יותר טוב, ואכן לזה אנחנו מתכוונים - להביא את הציבור לפעילות גופנית שיטתית, מסודרת, מאורגנת.

אורלי פרומן: הרבה פעמים צריך לארגן את זה כדי להוציא את האנשים החוצה, כפי שאורי קודם הזכיר, ארבע או חמש פעמים בשבוע, לא רק למועדוני כושר אלא להציע ענפי ספורט מגוונים, בהתאם לחיבור ולכישורים של כל אחד.

אורלי פרומן: מבחינה תקציבית יש פה גידול משמעותי מ-2010, שאז היו למעלה מ-15 מיליון, והיום יש מעל 25 מיליון השקעה בתרבות הספורט.

אורלי פרומן: זו קפיצה מאוד גדולה.

עינת וילף: מה שהצגת לנו קודם זו דוגמה להשקעות בתרבות הספורט – אותם ימים, אותם פרויקטים.

אורלי פרומן: בהחלט.

אורלי פרומן: יש פה מקום מאוד נרחב ליוזמות של הרשות המקומית, ככל שהיא יוזמת יותר גם אירועים יישוביים כמו צעדות, ניווטים, רכיבה על אופניים, כולל השקעה בפיתוח התשתיות.

אורלי פרומן: כל הזמן אנחנו מדברים על כך שכל נער ונערה, כל ילד וילדה צריכים לפגוש את הספורט בשלבים מאוד מוקדמים, לקבל את הרקע הכללי לאט-לאט וככל שהם מתבגרים הם בוחרים את הענף שהם רוצים להתמקד בו.

אורלי פרומן: אבל פה צריכה להיות השקעה של הרשות המקומית, ולא רק בענפים הפופולריים: כדורגל, כדורסל, כדורעף, כדוריד, שחמט - היום זה מאוד פופולרי השקעה בשחמט כבר בבתי-הספר - באתלטיקה, בכל ענף ספורט שהוא.

אורלי פרומן: חשובה לנו ההשקעה ברשויות המקומיות ואנחנו מקווים להגדיל גם את התקציב הזה.

טלב אלסאנע: במגזר הערבי יש רק ענף ספורט אחד - כדורגל.

טלב אלסאנע: אין שום דבר אחר.

לימור לבנת: שאלה טובה, כדאי לבדוק את זה עם ראשי הרשויות.

לימור לבנת: ראיתי לעצמי חובה לעשות שורה של דברים, דיברתי על זה לפני שנכנסת אבל אוסיף עוד שני דברים.

לימור לבנת: אחד, סל הספורט, כשנכנסתי לתפקיד הוא היה אפסי כמעט.

לימור לבנת: חשבתי שצריך להגדיל אותו מאוד, וצריך להגדיל אותו עוד יותר גם בהמשך.

לימור לבנת: הגדלנו אותו מאוד-מאוד.

לימור לבנת: הוא מאפשר לראש הרשות, מעבר לפעילויות אחרות, כסף לפעילות שהוא יכול לבצע ביישוב.

לימור לבנת: כפי שאמרה המנכ"לית, ככל שהוא יוזם יותר הוא יכול לקבל עוד תקציב לסל הספורט ליוזמות ברשות המקומית.

נסים זאב: אין התניה של ראש רשות הספורט באילו תחומים להשקיע?

לימור לבנת: לא, הכול בשיתוף פעולה.

אורלי פרומן: אני רוצה להזכיר שהיום כל הרשויות מחויבות בתוכנית אב לספורט.

אורלי פרומן: הן גם מקבלות מאתנו תקצוב להכנסת תוכנית אב לספורט.

אורלי פרומן: מפקחי הספורט שלנו נמצאים עם מנהלי מחלקות הספורט, פורשים תוכנית לחמש שנים קדימה, גם בפעילות וגם במתקני ספורט.

אורלי פרומן: אנחנו פורשים בפני הרשות את מגוון האפשרויות שיש.

אורלי פרומן: יש תקציב, יש ענפים מועדפים על הרשות וכדאי להתפתח לאורך כל הגילאים עם מספר ענפים ולא להתפרש על אין-ספור, כי צריך לממן את הכול.

אורי שפר: לעניין שחבר הכנסת אלסאנע ציין, אני רוצה לומר לך: יש התפתחות מאוד מעודדת במגזר הערבי מהכיוון שציינת, של כדורגל בלבד, לענפים חדשים.

אורי שפר: אתן שתיים-שלוש דוגמאות כדי לסבר את האוזן.

אורי שפר: בנושא האופניים, ביישובים הבדואים יש פרויקטים מדהימים שחנכנו גם באבו בסמה וגם בחורא עם הקרן לידידות.

אורי שפר: ניתנו 800 זוגות אופניים לילדים ויצאנו למסע אופניים עם כל הילדים, עם אנשי מינהל הספורט וזה היה יוצא מן הכלל.

אורי שפר: זה ממשיך, יש מועדון מאוד רציני.

אורי שפר: יש קריקט בכפרי הבדואים בדרום לילדים בבתי-ספר יסודיים שמתפתח בצורה מאוד יפה.

אורי שפר: יש ליגה יוצאת מן הכלל.

אורי שפר: בעילבון בצפון יש ליגת כדורעף ונבחרת כדורעף בנות במגזר הערבי, וזה הולך ומתעצם.

אורי שפר: את העניין הזה אנחנו מאוד מעודדים ואני חושב שאנחנו מתחילים לראות שינוי בתרבות של המגזר הערבי לפתיחות.

טלב אלסאנע: באיזו מידה המשרד עוזר, מנתב ומוביל?

לימור לבנת: מסביר לך ראש מינהל הספורט, ואגיד יותר מזה.

לימור לבנת: בתחומים מסוימים אנחנו הגבלנו את העזרה והסיוע שאנחנו נותנים לעשירונים 1 עד 6 או 1 עד 7, בלי לתת לעשירונים העליונים.

לימור לבנת: זה שלוש שנים תוך צעקות, כולל עתירה לבג"ץ נגדנו של אחד היישובים שהוא בעשירון 10.

לימור לבנת: ברגעים אלה ממש יש עתירה לבג"ץ נגד המשרד של אחד היישובים בעשירון 10 – עשירונים של הלמ"ס כמובן – משום שהגבלנו את התקנה שמאפשרת שיפוצים של מתקני ספורט לעשירונים 1 עד 6.

לימור לבנת: זו היתה הנחיה אישית שלי מכיוון שהתקציב מאוד מוגבל.

לימור לבנת: אנחנו מדברים פה על 22 מיליוני שקלים, שזה סכום שצריך בסוף להספיק למספר מוגבל של יישובים כדי לשפץ גג דולף באולם או לסדר מיזוג לאולם או תאורה בערב למגרש, כדי שיוכלו גם בערב לשחק ולא כשיורדת החשיכה, לפעמים בשעה מוקדמת מאוד, אז כבר המגרש מנוטרל מיכולת להשתמש בו.

לימור לבנת: אז בסופו של דבר ליישוב בעשירון 10, 9 או 8 אפילו 7 אני אומרת שיסתדרו.

לימור לבנת: אנחנו מוגבלים כל כך בתקציב.

לימור לבנת: אז הנה, ניתנת לך תשובה.

לימור לבנת: זו הנחיה אישית שלי, למרות שאיימו עלי בבג"ץ.

לימור לבנת: אמרתי שנעמוד בפני בג"ץ וניתן את התשובה.

לימור לבנת: המשאבים מוגבלים אז צריך החלטה שלדעתי היא שוויונית יותר מאשר כל דבר אחר.

עינת וילף: אני רוצה להתייחס לכמה דברים שנאמרו כאן.

עינת וילף: קודם כול, מבחינת ענפי הספורט והתמיכה - האם יש כאן התייחסות לבנות ונשים?

עינת וילף: כלומר, האם למשל מסתכלים על רשות מקומית והענפים שהיא מפתחת, ובנפרד מהתקציב לפיתוח ספורט נשים גם בודקים, כחלק מהקריטריונים, שהענפים שהיא תומכת בהם הם ענפים שתהיה בהם גם השתתפות משמעותית של בנות ונערות?

עינת וילף: זו שאלה אחת.

עינת וילף: כיוון שאנחנו משדרים את הדיון הזה והמטרה היא למען הציבור, אני חושבת שמה שאמרת מאוד חשוב, שהאנשים בציבור יידעו שרשויות שיוזמות ועושות תהיה להן את התמיכה, כדי שהתושבים יידעו לבקש מהרשויות שלהם את היוזמות האלה בתחום הספורט כדי לקבל את התמיכות.

אורי שפר: התשובה שלי להערה שלך היא שביוזמת השרה, דרך פרויקט הנשים, יש העדפה מתקנת לספורט נשים.

אורי שפר: בעוד שבקבוצות גברים הזכאות לקבלת תמיכה לקבוצה חדשה היא רק אחרי שנתיים מיום תחילת פעילותה, בספורט נשים מהרגע הראשון שקמה הקבוצה היא מתוקצבת, היא נתמכת.

אורי שפר: זה מאפשר לרשות לקבל את הסיוע הכספי מהרגע הראשון כדי להפעיל את הקבוצה.

אורי שפר: בנוסף לזה, באמצעות המפקחים שלנו ופגישות שאנחנו עושים עם ראשי הרשויות, בין אם במשרד ובין אם מחוץ למשרד, אנחנו מביאים לידי ראשי הרשויות את המידע על האפשרויות שלהם לקבל סיוע ולהתקדם בנושא ספורט נשים.

עינת וילף: אני שמחה – זו שאלה ששאלתי לפני שבועיים - שיש גם מפקחת.

נסים זאב: אפשר לקבל אינפורמציה לגבי המגזר החרדי - אם יש בכלל דרישה או בקשה ומה מיישמים?

אורי שפר: גם במגזר החרדי וגם במגזר הדתי אנחנו עדים להתפתחות בהתעניינות ובדרישה לפעילות גופנית.

אורי שפר: יש ישיבות לא מעטות – בין אם בגבעת וושינגטון או במקומות אחרות - שמקיימות ליגה לספורטאים דתיים וחרדים בכדורסל ובענפים אחרים.

אורי שפר: יש לנו קשר עם עיריית ירושלים ועיריית בני ברק, כדוגמה, שם מקיימים קורסים להכשרת מדריכים, בפיקוח שלנו, למחול אירובי ותנועה לציבור החרדי.

אורלי פרומן: לפני כשלוש שנים, כאשר נכנסתי לתפקידי, זימנתי את כל אחד מראשי הערים החרדיות לישיבה בנושא של תרבות וספורט.

אורלי פרומן: אחר כך ערכנו עם הצוות המקצועי ביקורים וסיורים בכל אחת מהרשויות כדי להניע אותן גם בתחום התרבות וגם בתחום הספורט.

אורלי פרומן: היום כולם מרושתים אלינו, בקשר אתנו, יודעים בדיוק איפה היוזמה היא בידיהם, כמובן שהם מקבלים את אותו שירות מהמפקח שלנו לספורט.

אורלי פרומן: יש קשר ישיר עם כל אחת מהערים החרדיות במדינת ישראל, מרכסים דרך כל אזור ירושלים.

אורלי פרומן: בכולן ביקרנו וכולם היו אצלנו.

צחי פישביין: רואים פה שקפים של כסף, והרבה כסף, אבל בסוף אני רוצה לשים את זה בפרופורציה שאולי קצת תזעזע אותנו.

צחי פישביין: אם לוקחים את זה ומחלקים את לתמיכה לאזרח – ועושים המון - זה 60 שקלים.

צחי פישביין: זה מה שהמדינה תומכת, כולל הטוטו, כולל הקמת מתקנים.

צחי פישביין: זה 60 שקלים בשנה לאזרח.

צחי פישביין: אם אפרוט את זה, זה שלוש מנות שווארמה או ארבע מנות פלאפל.

צחי פישביין: זה ממש תקציב מעט.

צחי פישביין: לכן, אם רוצים לשנות את תרבות הספורט צריך להביא הרבה יותר תקציב למשרד הספורט.

עינת וילף: תודה, זו נקודה מאוד חשובה.

טלב אלסאנע: אני צריך לצאת לדיון בוועדה אחרת, אז רציתי לשאול לגבי מערכת היחסים עם הטוטו, שמתקצב את המתקנים.

אורלי פרומן: לא רק, גם פעילויות.

אורלי פרומן: תיכף נסביר.

טלב אלסאנע: הקשר ביניכם, האם מועצת ההימורים פועלת לבד או שזה במסגרת המדיניות והקצאת התקציבים של המשרד עצמו?

עינת וילף: שאלתי את השאלה לפני שנכנסת.

עינת וילף: היתה כאן תשובה מאוד ארוכה.

טלב אלסאנע: אז אם אפשר, לתמצת את זה כדי לדעת בדיוק את מערכת היחסים בין שני הגורמים.

לימור לבנת: אנחנו פועלים בשיתוף פעולה.

עינת וילף: זה גוף עצמאי, יש שיתוף פעולה ואם תרצה, הכול יהיה מוקלט ביוטיוב ותוכל לקבל את ההסבר המלא.

עינת וילף: נשלח לך.

עינת וילף: אבל מדובר בגוף עצמאי, שפועל מכוח חוק אבל מבצע הרבה מהמדיניות הכללית.

עינת וילף: שיתוף הפעולה תחת השרה הנוכחית הוא שיתוף פעולה מצוין.

לימור לבנת: המנכ"לית כותבת לי, בצדק, שאנחנו ומשרד האוצר – שני השרים - מאשרים את תוכנית העבודה של מועצת ההימורים.

אורלי פרומן: אעביר את רשות הדיבור לצחי פישביין, יושב-ראש מועצת ההימורים בספורט.

אורלי פרומן: הוא ידבר על תקציב המועצה.

עינת וילף: שאלה בסוגריים: הפיס הוא באחריות - - -?

לימור לבנת: הוא לא קשור בכלל.

לימור לבנת: הפיס הוא באחריות משרד ראש הממשלה.

לימור לבנת: הוא לא עוסק בכלל בספורט, אבל הוא בונה מתקנים – אולמות וכו'.

אורי שפר: בהיקף של 80–90 מיליון שקלים בשנה.

עינת וילף: ומה שאתם עבדתם זה שהמתקנים שהם בונים יהיו תקניים.

לימור לבנת: נכון, וזה לא היה קודם.

לימור לבנת: זה עסק מאוד גדול.

לימור לבנת: היום, בניגוד למה שהיה עד עתה במשך הרבה מאוד שנים, שני יושבי-הראש - יושב-ראש מועצת ההימורים צחי פישביין ויושב-ראש הפיס עוזי דיין - עובדים בשיתוף פעולה.

לימור לבנת: היו שנים רבות מאוד של יריבויות, שאם אלה בנו פה אז האחרים בנו שם; את זה רצו שיקראו על שם הפיס ושם אחר לטוטו.

לימור לבנת: עכשיו הם הגיעו לשיתוף פעולה מאוד פורה בין שני הגופים האלה, לראשונה, שמניב תוצאות מאוד טובות.

עינת וילף: יפה.

עינת וילף: בבקשה.

צחי פישביין: התקציב של הטוטו הוא 331 מיליון שקלים, שמחולקים ל: 190 מיליון שקלים לתמיכה באיגודים ובאגודות לפעילות הספורט השוטפת; 130 מיליון שקל זה לבניית מתקנים או תמיכה במתקנים.

צחי פישביין: אנחנו עובדים עם הרשויות יד ביד, וזה בהתאם לתוכנית האסטרטגיה שאמרה כבוד השרה לבנת – תוכנית 2020.

צחי פישביין: אנחנו מאמינים שבשנים הבאות נגדיל את התקציב הזה כתוצאה משינוי חקיקה שנעשה, שינוי בתקנות, שגורם לכך שנעלה את ההכנסות שלנו.

צחי פישביין: כמובן שהכסף מיועד ברובו - - -

עינת וילף: איך ההכנסות יעלו?

צחי פישביין: כתוצאה מאישור על הימורי סוסים בחו"ל והרחבת התוכנייה של ההימורים היום.

צחי פישביין: אני רוצה להגיד במאמר מוסגר, וזה תמיד עולה – אנחנו נרחיב את ההימורים על חשבון ההימורים הלא חוקיים בישראל.

צחי פישביין: ניקח את הכסף, שבסופו של דבר בא מהימורים, אבל נעביר אותו מהלא חוקי לחוקי ונחזיר אותו לחברה הישראלית על-ידי השקעה במתקנים ובפעילויות ספורט.

עינת וילף: אולי זה נושא לדיון הרבה יותר גדול - האם יש מדידה או בחינה של מי שמספקים את ההכנסות האלה לבין הנהנים?

עינת וילף: האם יש איזה מיפוי שמראה שהכנסות המועצה מהימורים היא ביישובים האלה והאלה, בעשירונים האלה והאלה ולכן ההשקעות יהיו בחזרה במקומות האלה?

צחי פישביין: יש לנו נתונים מאיפה באות ההכנסות, מאיזה אזורים, אבל זה פחות או יותר מתחלק די דומה פר אוכלוסייה, אולי יש סטייה לפה או לפה.

צחי פישביין: אנחנו תומכים או משקיעים הרבה מאוד במתקנים, חלקם מתקנים אזוריים.

צחי פישביין: למשל, איצטדיוני כדורגל לא מקימים פר יישוב אלא פר אזור.

צחי פישביין: זה לא יהיה רלוונטי להגיד שאני יכול להחזיר בדיוק אותו דבר.

צחי פישביין: התמיכה בספורט, בכל האגודות ואיגודי הספורט, היא על-פי קריטריונים של ועדה שהיתה, ואולי תתמנה ועדה חדשה, שקבעה קריטריונים שלא תלויים בנו, איך לחלק את הכסף לפי קריטריונים של אגודות, איגודים, כמות הספורטאים, הישגים בענפים מענפים שונים.

צחי פישביין: אז מבחינתנו, אנחנו עובדים בהתאם לתוכנית אסטרטגיה יד ביד עם משרד הספורט כדי לבנות אסטרטגיה אחידה, בשיתוף עם מפעל הפיס, כי אין היגיון להקים מתקנים שאינם מתקנים תקניים.

צחי פישביין: לכן שיתוף הפעולה עם מפעל הפיס שמקצה כסף, לפעמים לבתי-ספר, לפעמים לרשויות, שרוצים להשתמש בכסף הזה לבניית מתקן ספורט עד עכשיו היה לא מספיק טוב ועכשיו יש שיתוף פעולה מעולה.

צחי פישביין: אם רשות מקומית הקצתה 50% או 60% מעלות הפרויקט וצריכה להשלים את המשאבים ממקור אחר, ואומר הפיס שהוא יכול לתת את זה – במקרה הזה לא תהיה תשובה "לא".

צחי פישביין: אנחנו מוצאים את הדרך לגרום לכך שישקיעו במתקן ויקימו אותו, כי בסוף בלי מתקנים אפשר לעשות הרבה תמיכה בפעילות עממית שלא דורשת מתקן, אבל הרבה מאוד פעילויות דורשות מתקנים.

צחי פישביין: אנחנו עושים את זה בצורה משותפת עם מפעל הפיס.

טלב אלסאנע: נשאלת שאלה על-ידי יושבת-ראש הוועדה ואני רוצה ללכת עוד צעד, לגבי הקצאת התקציבים, מה חלקו של המגזר הערבי בתקציבים – אם זה לגבי הפעילות השוטפת ואם זה לגבי השקעה במתקנים?

צחי פישביין: זו שאלה טובה.

צחי פישביין: נכון להיום יש הטיה לטובת המגזר בהקצאת המשאבים.

צחי פישביין: למשל, אם יקימו מתקן בתל-אביב נתמוך ב-30% או 35% - - -

איציק לארי: מדיניות המצ'ינג, שמתקשרת עם מה שאמרת.

לימור לבנת: צריך להסביר את זה, כי לא מבינים את העניין.

לימור לבנת: עד לפני שנתיים או שלוש שנים כל מתקן שהטוטו תקצב, הרשות המקומית היתה צריכה לתת מצ'ינג של 50%.

לימור לבנת: נוצר מצב שבו רשויות חלשות לא יכלו לממש את ההטבה הזאת שהטוטו נתן להן, הן לא השתמשו בזה והכסף נשאר בטוטו.

לימור לבנת: הכסף נשאר בטוטו, הוא חולק שוב בשנה הבאה.

לימור לבנת: שוב חוזר חלילה - הרשויות החזקות השתמשו, נוצר עוד כסף, ששוב הרשויות החזקות השתמשו בו והרשויות החלשות לא.

איציק לארי: לחזקים היה יותר והחלשים נשארו בלי כלום.

לימור לבנת: בכל פעם לחזקים היה עוד יותר כסף על חשבון החלשים שלא השתמשו בו.

לימור לבנת: כשהגעתי החלטתי שזה מצב לא הגיוני.

לימור לבנת: אמרתי לצחי שזה מצב לא הגיוני ואני מבקשת לבדוק תמיכה של מצ'ינג דיפרנציאלי, שרשויות חלשות יצטרכו לתת מצ'ינג של 10%–15%, אחר כך מדרג מסוים עד לרשויות חזקות יותר, שייתנו מצ'ינג גבוה מאוד, שאני לא יודעת אפילו כמה הוא.

איציק לארי: לרשויות החזקות יש מצ'ינג של 70%.

לימור לבנת: ולחלשות?

איציק לארי: זה יכול להיות השלמה של 5% בלבד.

לימור לבנת: המגזר הערבי, שיש בו הרבה רשויות חלשות, הן מרוויחות הרבה מאוד כי המצ'ינג שם כל כך מינימלי.

לימור לבנת: ועכשיו פתאום יש המון בקשות, מתחילים לבנות.

איציק לארי: זה בא לידי ביטוי.

לימור לבנת: בתוכנית 2020 הן יכולות להגיש בקשות והן בונות.

צחי פישביין: אגיד עוד דבר אחד שעשינו, שהוא חשוב מאוד.

צחי פישביין: את רואה שיש לנו תקציב שנתי של 130 מיליון שקל.

צחי פישביין: רק בשנה האחרונה אישרנו מתקנים לרשויות, כולל הרשויות שאתה מדבר עליהן – הרשויות החלשות - בהיקף של 440 מיליון שקלים.

צחי פישביין: זאת אומרת, אנחנו מנסים להתקדם לפי הבנייה.

צחי פישביין: בעבר היו מאשרים 130 לשנה, כשאישרנו 440 מיליון נתחיל לראות את הפירות בשנה הבאה ובעוד שנתיים, נראה הרבה מאוד מתקנים שקמים בפועל.

עינת וילף: אני מבינה שבעבר לא היה ניצול של התקציב.

צחי פישביין: ניצול חלקי.

אורי שפר: אני רוצה לציין עוד דבר, שבעיניי הוא מפנה מרחיק לכת.

אורי שפר: שוב, השרה בשעתו דרשה את זה כי היא ראתה שאין מתקני ספורט בישראל והמתקנים שקיימים דורשים שיקום ושדרוג.

אורי שפר: כתוצאה מזה המליאה, בהנהגה של צחי, החליטה שגם אם תהיה תוספת תקציבית התקציב לפעולות יגיע עד ל-200 מיליון שקלים.

אורי שפר: כל תוספת תקציבית נוספת בהכנסות המועצה הולכת לתוכנית 2020 של מתקני הספורט כדי לעמוד ביעד של 5.5 מיליארד בעשר שנים.

אורי שפר: אני רוצה לציין שמדינת ישראל, מבחינת מספר הספורטאים שלה, היא עם מספר הספורטאים הקטן ביותר בעולם המערבי, למיטב הבנתי וידיעתי.

אורי שפר: זה נובע מכל מיני סיבות, אחת מהן היא מחסור משווע במתקנים.

אורי שפר: השינוי המשמעותי שעושה היום המועצה יביא לידי כך שנראה עלייה במספר הספורטאים והספורטאיות בישראל.

אורלי פרומן: לסיום, עוד כמה נקודות קצרות שכדאי לדעת.

אורלי פרומן: אחת, אנחנו מאוד מעודדים, כמובן על-ידי תמיכה כספית, קיום של אליפויות אירופה בישראל.

אורלי פרומן: אנחנו עדים למספר אליפויות אירופה ואליפויות עולם שהתקיימו פה: שחייה במים פתוחים, טריאתלון, אופניים, שחמט, גביע הפדרציה של טניס נשים, ברידג' שיהיה בקרוב.

אורלי פרומן: חלק היו באילת, אליפות אירופה בכיסאות גלגלים בכדורסל היתה באזור הצפון.

אורלי פרומן: אנחנו מעודדים, זה מפגש מאוד חשוב בכל ההיבטים למדינת ישראל ולספורט בפרט.

אורלי פרומן: חשוב לדעת, במכון וינגייט קיימת פנימייה לספורטאים צעירים מחוננים.

אורלי פרומן: אנחנו תומכים בפנימייה הזאת בקרוב לחמישה מיליון שקלים.

עינת וילף: זו פנימיית לימודים לכל דבר.

אורלי פרומן: זו פנימיית לימודים לכל דבר.

אורלי פרומן: הילדים חיים שם, מתאמנים שם - -

אורי שפר: לומדים בשפיים.

אורלי פרומן: - - לומדים בשפיים בבית-ספר אזורי, אבל פותחים את הבוקר באימונים ומסיימים בערב באימונים.

אורלי פרומן: כמובן, עם תמיכה לימודית ועם כל המעטפת של ספורטאים.

אורלי פרומן: אורי בוודאי יכול להרחיב על זה, הוא היה עשר שנים מנכ"ל מכון וינגייט וזה פרויקט שלו.

עינת וילף: הפנימייה הזאת תורמת באופן משמעותי לספורט ההישגי מבחינת הספורטאים שלנו?

אורי שפר: אתן לך שמות של בוגרי הפנימייה: אנדי רם ויוני ארליך, אליס שלזינגר בג'דו, מיקי חליקה, איתן אורבך, אניה גוסטמלסקי, יעקב תומרקין בשחייה, גל נבו שמייצגים עכשיו את ישראל במשלחת האולימפית בלונדון ועוד.

עינת וילף: הפנימייה הזאת מקבלת את כל מי שצריך שהיא תוכל לקבל?

אורי שפר: לא.

אורי שפר: המרכז למחוננים במכון עובד בשיתוף פעולה עם איגודי הספורט.

אורי שפר: האיגודים הם אלה שאמונים לעשות את המיונים ולאפשר למצטיינים ביותר בישראל להגיע.

לימור לבנת: זה לא מה ששאלה חברת הכנסת וילף.

עינת וילף: זה הפוך: האם כל הילדים בעלי היכולת, יש להם מקום בפנימייה?

אורי שפר: כל מי שיש לו יכולת גבוהה, זוהה על-ידי האיגוד, גם אם להורים אין יכולת כלכלית לשלם עבור השהייה במרכז מגיע למרכז.

אורי שפר: יש לנו הסכם עם המינהל לחינוך התיישבותי שהוא מעביר את החלק של המשפחה אם המשפחה לא יכולה להעביר את החלק שלה.

אורי שפר: בהיבט הזה המרכז הוא תמונה של בין 75% ל-80% מהילדים המוכשרים ביותר באותו ענף ספורט.

אורלי פרומן: היושבת-ראש שואל, אם מחר עוד 100,000 יצוינו על-ידי האיגודים שהם מוכשרים להגיע, האם יש להם מקום בכיתה?

אורי שפר: אורלי הובילה מהלך שבו בחנו עכשיו קודם כול באיזה ענפים צריך לקיים את הפנימייה; האם בכל ענף נכון לקיים את הפנימייה?

אורי שפר: האם כל הענפים צריכים להיות דווקא בווינגייט או שיש מקום אחר שיש לו יתרון יחסי על וינגייט וכדאי לעשות את זה שם?

אורי שפר: למשל, בשיט שלא בדיוק מתאים לעשות את זה במכון.

אורי שפר: כמה ילדים בכל ענף ספורט נכון שיהיו ובכמה שכבות גיל?

אורי שפר: יש לנו תוכנית סדורה, נפעל על-פיה, כי היא מחייבת גם השקעת משאבים.

אורי שפר: זו שאלה מצוינת בהיבט הזה שבווינגייט יש בעיה של מקומות לינה.

אורי שפר: נצטרך להוסיף מבנים כדי להלין את הספורטאים בעתיד.

אורי שפר: היום יש לנו 155 ספורטאים במכון, אנחנו לא מגדילים את המספר גם בגלל נושא הלינה.

אורלי פרומן: נקודה נוספת.

אורלי פרומן: אנחנו אחרי החלטת ממשלה משותפת לנו ולמשרד לפיתוח הנגב והגליל על מיצוב אילת כעיר ספורט בין-לאומית.

אורלי פרומן: אנחנו רוצים לנצל את היתרון היחסי שיש לעיר - מזג אוויר נוח כל השנה.

אורלי פרומן: כשבאירופה גשום, קר ומושלג העיר יכולה לארח מחנות אימונים וגם אליפויות ברמות השונות.

אורלי פרומן: לצורך כך כמובן צריך לעשות שדרוג מאוד משמעותי של מתקני הספורט באילת.

אורלי פרומן: יש צוות בין-משרד משותף, הגשנו תוכנית לוועדת השרים לפיתוח העיר אילת, תוכנית בסדר גודל של כ-120 מיליון שקלים לפיתוח העיר בכיוון הזה.

עינת וילף: יש מחשבה, למשל, כחלק ממיצוב אילת, שתהיה פנימייה נוספת לספורטאים מחוננים שם?

אורלי פרומן: כן, יש.

אורי שפר: בתוכנית לאילת קבענו קודם כול שהמרכז למחקר ורפואת ספורט במכון יהיה אחראי על המרכז לשירותים מקצועיים-מדעיים שיקום באילת וייתן אותם לספורטאים.

אורי שפר: האחריות המקצועית תהיה של מכון וינגייט.

אורי שפר: הכוונה היא גם, ככל הנראה, לפתח גם מרכז למחוננים בטריאתלון או לקיאקים באילת.

אורי שפר: אם יקומו המרכזים האלה באילת הפיקוח המקצועי יהיה של מכון וינגייט.

עינת וילף: ואז יהיה עם בתי-הספר באילת או בסביבה.

אורי שפר: נכון מאוד, באילת.

אורלי פרומן: הנקודה האחרונה, מדי שנה מעניקה השרה את פרס השרה לספורטאים מצטיינים, אותם אלה שזכו באליפויות אירופה ובאליפויות עולם במדליות.

אורלי פרומן: השנה חילקנו ל-101 ספורטאים ומאמנים למעלה ממיליון שקלים.

אורלי פרומן: השרה החליטה להכפיל את סכום הכסף שמיועד לפרס הזה.

אורלי פרומן: ועוד ידנו נטויה, זה היה על קצה המזלג.

לימור לבנת: יש עוד המון דברים.

עינת וילף: תודה רבה.

עינת וילף: אני חייבת להעיר לכם במיוחד על ההכנה, ההיערכות, המצגת, הפירוט.

עינת וילף: עשיתם את זה למופת, בצורה מאוד רצינית, באופן שאני חושבת שכל מי שצופה עכשיו או יצפה אחר כך בווידיאו יהיו לו את הכלים לפעול, כציבור מעורב שמעוניין בספורט, להפעיל לחץ על הרשות המקומי, לדעת מה אפשרי, לקדם נושאים שונים.

עינת וילף: אני גם רוצה לברך על ההחלטות גם מבחינת סדרי העדיפויות.

עינת וילף: נקיים כמובן דיון על נושא הנשים, איך אפשר עוד ועוד.

עינת וילף: אז תודה רבה, גם על המהות וגם על האופן שבו היא הוצגה.

עינת וילף: לפני שנעבור לחצי השני, שיתייחס יותר להישגים, רות מהשלטון המקומי ביקשה להתייחס.

עינת וילף: בבקשה.

רות דיין מדר: אני מבקשת להתחיל בברכות לתפקידך החדש כיושבת-ראש הוועדה.

רות דיין מדר: אני ממונה במרכז השלטון המקומי על תחום התרבות והספורט.

רות דיין מדר: אני מבקשת להודות לשרה, למנכ"לית, לאורי שפר וצחי פישביין על שיתוף הפעולה האמיתי, הכן בכל הרמות.

רות דיין מדר: יש עבודה מול הרשויות, סיורים ברשויות כדי לראות את הצרכים ולתת באופן ענייני כדי לקדם את הספורט וגם את התרבות, אבל היום הדיון הוא בנושא הספורט.

רות דיין מדר: אנחנו רואים חשיבות גדולה - והיינו מבקשים גם מהשרה לקדם את העניין - שמנהל מחלקת הספורט ברשויות המקומיות יהיה תפקיד סטטוטורי.

רות דיין מדר: אנחנו חושבים שזה נכון, כמו שקיים בנושא חינוך, כמו שקיים בנושא הנוער.

רות דיין מדר: לראות בתפקיד הזה תפקיד מקצועי שמחייב, שגם המדינה רואה בו חשיבות וגם אנחנו, כשלטון מקומי.

רות דיין מדר: אנחנו חושבים שנכון שתפקיד כזה יהיה סטטוטורי.

עינת וילף: זה רעיון שעולה?

לימור לבנת: זה רעיון שעלה.

עינת וילף: יכול להיות שכדאי לבדוק את המתכונת של חוק הנוער.

אורלי פרומן: זאת היתה הדוגמה שלהם, אבל ראשי הרשויות צריכים לרצות את זה כי הם צריכים להוביל את זה.

לימור לבנת: השאלה היא אם ראשי הרשויות רוצים את זה.

רות דיין מדר: אנחנו מדברים בשם השלטון המקומי ובשם הרשויות.

עינת וילף: אני יודעת, השאלה היא אם זה לא מטיל עומס על ראשי הרשויות.

עינת וילף: עד שהצלחנו להוביל את המהלך הזה, של מנהלי מחלקות כתנאי, זה לא היה מהלך פשוט.

רות דיין מדר: כבר קיימים 220 ואנחנו מממנים.

לימור לבנת: אני לא מסתייגת מהרעיון.

רות דיין מדר: לאורך כל הדיון אנחנו רואים שהרשויות המקומיות משקיעות בספורט, מתקצבות ספורט, שותפות, נותנות את המצ'ינג ורואות חשיבות בספורט ערך לאורח חיים בריא ופעיל.

רות דיין מדר: יש תוכניות משותפות עם משרדי הממשלה השונים בנושא הזה.

רות דיין מדר: עניין אחד הוא נושא של אולמות ספורט בבתי-הספר.

רות דיין מדר: היום יש פרוגרמה, אבל משרד החינוך לא מתקצב את בניית אולמות הספורט.

רות דיין מדר: אני מקווה שיינתן לזה ביטוי על-ידי המועצה או על-ידי המשרד על מנת שייבנו בתוך הרשויות.

אורי שפר: אני חושבת שכולנו אתך ב-100% בעניין הזה.

אורי שפר: אם ב-2012, ערב 2013, מדינת ישראל ממשיכה לבנות בתי-ספר שאין בהם אולם ספורט, זו בעיה קשה שלא צריך להסכים לה.

אורי שפר: אולם ספורט תקני זה סיפור של שלושה-ארבעה מיליון שקלים, במקרה הרחב הגדול.

אורי שפר: לא יעלה על הדעת שבית-ספר שעולה 35–55 מיליון שקל, לא יבנו בתוך הפרוגרמה אולם ספורט.

עינת וילף: כיום מי שבונים את המתקנים זה בעיקר מפעל הפיס או שכשבונים את בית-הספר - - -?

עינת וילף: כשאני מסתובבת בבתי-הספר אני רואה שהאולמות זה בעיקר הפיס.

צחי פישביין: מפעל הפיס הוא מקור תקציבי.

לימור לבנת: אני רוצה להסביר את מה שרות אמרה.

לימור לבנת: היום כאשר מכינים פרוגרמה לבית-ספר חדש, על-פי הפרוגרמה שלהם חייב להיות אולם ספורט.

לימור לבנת: אבל בפועל בונים בית-ספר חדש ללא אולם ספורט.

עינת וילף: למה?

לימור לבנת: פעם, כשיבוא משיח ויהיה יותר כסף אז יוסיפו גם אולם ספורט.

לימור לבנת: כיתות חייבים, כי צריכים להכניס אליהן את התלמידים.

עינת וילף: אבל זה בתוכנית וזה גם מתוקצב.

לימור לבנת: לא, זה לא מתוקצב.

אורי שפר: זה לא בתוכנית, זה לא מתוקצב.

אורי שפר: יש שטח.

לימור לבנת: זה נקרא פרוגרמה.

עינת וילף: רשות מקומית מודיעה: אני רוצה בית-ספר.

לימור לבנת: היא לא מודיעה.

לימור לבנת: זה לא עובד ככה.

לימור לבנת: משרד החינוך הוא זה שקובע היכן יקום בית-ספר, מה תהיה הפרוגרמה שלו, מה יהיה גודלו, כמה כיתות וכו' – הכול על-פי הצרכים.

לימור לבנת: על-פי הפרוגרמה, שזו התוכנית, יש מקום מתוכנן איפה שהוא בבית-הספר, ששם אמור להיבנות אולם.

עינת וילף: ואז פונים לאדריכל.

אורי שפר: לא פונים, אין מקור תקציבי.

לימור לבנת: את כל האדריכלות וכל השאר משרד החינוך עושה.

לימור לבנת: יש לו את כל הכלים לעשות.

לימור לבנת: זה לא משנה כרגע, זה עניין טכני.

לימור לבנת: העניין הוא שבפרוגרמה יש שטח מתוכנן לאולם, אבל התקציב שקיים במשרד החינוך לצורך בניית בית-הספר אינו כולל תקצוב לאולם.

לימור לבנת: לכן נבנה בית-ספר עם כיתות, כל מה שצריך מסביב – אודיטוריום, ספרייה וכל מה שצריך - אבל אין אולם.

לימור לבנת: לזה רות התכוונה.

לימור לבנת: זה דבר שהוא אבסורד גמור.

לימור לבנת: בונים כבר בית-ספר, הבינו שצריך להיות אולם אז שייתנו את יתרת הכסף, שלא ייבנו יותר בתי-ספר ללא אולם ספורט.

עינת וילף: הבנתי.

עינת וילף: זה חשוב.

רות דיין מדר: שתי נקודות אחרונות.

רות דיין מדר: אנחנו חשובים שיש חשיבות גדולה שתהיה נציגות לשלטון המקומי גם במועצת ההימורים וגם במועצת הנשים.

רות דיין מדר: פנינו לשרה בעניין ואני מאמינה שיימצא האופן שבו נוכל להיות חלק, כי בסופו של יום הכול מתקיים בתוך הרשויות המקומיות.

רות דיין מדר: נושא אחרון הוא בטיחות באירועי ספורט.

רות דיין מדר: הנושא הזה הוסדר בתקנות על-ידי משרד התמ"ת, ויש צורך להסדיר בין משטרת ישראל, שעוסקת בביטחון, לבין התמ"ת, שנכנס לעסוק בנושא של הבטיחות.

רות דיין מדר: יש אי-הסדרה של הנושא הזה ואנחנו מבקשים מהמשרד שייקח חלק ויסייע לנו, גם לנושא של תקצוב בטיחות במתקני הספורט וגם לעניין ההסדרה מי אחראי על מה ואיך אנחנו, כרשויות מקומיות, יודעים מה נדרש מאתנו לעשות ואיך אנחנו מבצעים את זה באופן נכון.

עינת וילף: דבר שנכון שתיכנסו אליו ותסייעו בהסדרה שלו?

אורלי פרומן: תקנת המתקנים שלנו, שמיועדת לשדרוג ושיפוץ, הרשות מחליטה מה סוג השיפוץ.

אורלי פרומן: אם השיפוץ נובע כתוצאה מבעיות בטיחות, זה חלק מהעניין.

אורלי פרומן: אז הם מגישים אלינו בקול קורא בקשה ונתמכים.

אורלי פרומן: זו בהחלט עדיפות של הרשות כשהיא מגישה אלינו בקשה.

אורלי פרומן: היא חייבת לקחת את העניין הבטיחותי כחלק מהעניין, כי אחרת האולם ייסגר.

עינת וילף: תקנים של בטיחות בספורט אתם מפרסמים?

אורי שפר: לא.

אורי שפר: המשרד שאחראי על הנושא הזה הוא משרד התמ"ת, כי הם קובעים את התקנים שקשורים לבטיחות בכל המתקנים בארץ.

עינת וילף: בכל דבר, ולכן זה גם כולל את הספורט.

אורי שפר: זה לא היה עד 2008.

אורי שפר: עד אז הנושא הזה היה באחריות המשטרה.

אורי שפר: לאור החוק לאיסור אלימות בספורט ב-2008 הנושא הזה עבר לאחריות משרד התמ"ת.

אורי שפר: למעשה מתקן ספורט צריך להיות בעל רישוי עסק או לעמוד בתנאים, אם זה מתקן ששייך לרשויות, וכתוצאה מזה הם צריכים לשדרג את כל המתקנים.

אורי שפר: זה מהלך שאנחנו מאוד בעדו כי הוא יביא לתרבות צפייה באירועי ספורט שהיא הרבה יותר ראויה.

עינת וילף: אתם מסייעים מקצועית להנחיה של בטיחות בספורט?

עינת וילף: זה רלוונטי?

אורי שפר: לא, אנחנו לא אחראים על הנושא הזה.

אורי שפר: יש גוף מקצועי שמטפל בנושא הזה ועושה את עבודתו, על-פי מיטב הבנתי, בצורה מאוד מהימנה.

אורי שפר: הבעיה של הרשויות היא שרשויות שהן בלמ"ס נמוך, חלק מהן בוועדות קרואות, אין להם יכולת לקחת משאבים ולשקם את המתקן.

אורי שפר: במתקנים שיש בהם סכנת חיים, סוגרים אותם.

אורי שפר: לגבי שאר המתקנים, נותנים מספר שנים כדי לעמוד בתנאים.

עינת וילף: תודה רבה.

עינת וילף: עכשיו נתחיל בחצי השני שמתייחס ספציפית לנושא של תקצוב והישגים.

עינת וילף: נתחיל עם הצגה של מחקר קצר שעשה מרכז המחקר והמידע של הכנסת.

עינת וילף: אתי וייסבלאי עשתה את זה בלוח זמנים מאוד קצר, ועל כך אני מאוד מודה לך.

עינת וילף: אשמח אם תציגי את העבודה.

אתי וייסבלאי: התבקשנו לבדוק באופן תמציתי ומהיר את התקציבים שמועברים לענפי הספורט השונים על-ידי הגופים הציבוריים – מינהל הספורט והמועצה להסדר הימורים בספורט.

אתי וייסבלאי: אותם גופים התגייסו באופן מהיר להעביר לנו את המידע, ועל כך תודה להם.

אתי וייסבלאי: על-פי המידע שקיבלנו, בסך הכול הועברו לעשרות ענפי ספורט מתוקצבים כ-170 מיליון שקלים.

אתי וייסבלאי: התקציב הזה הועבר בשני ערוצים, שהוזכרו גם כאן.

אתי וייסבלאי: אחד, המועצה להסדר הימורים בספורט שמעבירה לאיגודים ולהתאחדויות תקציבים על-פי אמות מידה ברורות ומדויקות, שנקבעו בשנת 2009.

אתי וייסבלאי: הערוץ השני הוא מינהל הספורט, שמעביר לענפים מימון באמצעות מבחן תמיכה והסכמים שגובשו לצורך ההכנות לאולימפיאדה.

אתי וייסבלאי: אם אנחנו מסתכלים על הפרופורציות ביניהם, 85% מהתקציב הועברו על-ידי המועצה להסדר ההימורים בספורט ו-15% על-ידי מינהל הספורט.

אתי וייסבלאי: הפרמטרים שנקבעו לצורך העברת התקציבים לענפי הספורט קשורים לנושאים של מספר הספורטאים, ההישגים באותם ענפים וקריטריונים נוספים.

אתי וייסבלאי: מה שראינו זה שבסך הכול נהנים מאותם תקציבים 62 ענפי ספורט, כולל ספורט נכים, שבהם עוסקים 82,000 ספורטאים פעילים.

אתי וייסבלאי: הרוב הגדול של הספורטאים עוסק בענפי ספורט קבוצתי, וראינו שהתקציבים הם בהתאם לעניין הזה.

אתי וייסבלאי: כלומר, כשבחנו את התקציבים ראינו שהתקציב הציבורי שמוקצה לענפי ספורט קבוצתיים, שכמובן בהם יש יותר ספורטאים, הוא גדול מזה שמוקצה לענפי ספורט אישיים, למרות שההישגים שהיו לישראל בתחרויות הבין-לאומיות היו בדרך כלל בענפי ספורט אישיים.

אתי וייסבלאי: ארבעת ענפי הספורט שלהם מוקצים התקציבים הגדולים ביותר הם כדורגל, כדורסל, כדורעף וכדוריד.

אתי וייסבלאי: התקציבים שמוקצים לענפי ספורט אחרים הם בסדר גודל הרבה יותר נמוך.

אתי וייסבלאי: התקציבים של מינהל הספורט מגיעים יותר לענפים שבהם היו הישגים ומסייעים במידה מסוימת לאזן את התמונה הזאת, אבל כיוון שהם בסך הכול חלק קטן מהתקציב הם לא משנים את ההתפלגות בצורה מאוד משמעותית.

עינת וילף: תודה.

עינת וילף: כתבת כאן הרבה יותר, אז ברשותך ארחיב.

עינת וילף: את מציינת שיש 82,000 ספורטאים ב-62 כנפי ספורט, אתם כוללים בכלל זה ספורט נכים.

עינת וילף: אותם 82,000 זה המספר שציינת שהוא מהנמוכים בעולם יחסית לגודלנו.

עינת וילף: בכלל, אנחנו צריכים להתרגל לכך שאנחנו כבר לא מדינה קטנה.

עינת וילף: במונחים אירופאיים אנחנו מדינה בינונית, ולכן אלה מספרים מאוד נמוכים.

עינת וילף: אתם מציינים שמתוך 62 מהענפים 31 מענפי הספורט הם ענפים אולימפיים ו-27 הם ענפים לא אולימפיים, כמו סקי מים, טיסנאות, כדורת, ניווט וגלגיליות; ו-13 הם ענפי ספורט קבוצתי, כשהמספר של 55,000 זה ספורטאים בענפי ספורט הקבוצתי.

עינת וילף: כלומר, מתוך 82,000 ספורטאים 55,000 ספורטאים הם בספורט הקבוצתי.

אורי שפר: מהם 25,000–27,000 הם כדורגלנים, 17,000 כדורסלנים וכל השאר זה בכל שאר ענפי הספורט.

קריאה: פחות מ-1% מהאוכלוסייה.

עינת וילף: הבנתי.

עינת וילף: כלומר מי שנותרים לנו כאן, 27,000 בענפי הספורט האישיים, אחראים על הרבה מההישגים שלנו בשנים האחרונות.

עינת וילף: כשאנחנו מדברים על הישגים, אז כמובן זה הישגים בין-לאומיים – מדליות, תחרויות באירופה.

אורי שפר: אנחנו סופרים את תחרויות אליפויות אירופה, אליפויות עולם – משחקים אולימפיים בראש ובראשונה – ותחרויות שמוגדרות כתחרויות קריטריון A, שנחשבות לתחרויות ברמה איכותית מאוד גבוהה.

עינת וילף: כשכל הדברים האלה מוגדרים.

עינת וילף: אז אנחנו מדברים, למשל, על כך שבשיט יש לנו 21 מדליות – שזה נחשב ספורט אישי; ג'ודו - 13 מדליות, גם ספורט אישי; טקוואנדו – 5 מדליות; היאבקות – 3 מדליות – אתלטיקה גם נחשב אישי – 2 מדליות; התעמלות – 3; החלקה על קרח – 1; קליעה – 1; סיוף – 1; אגרוף – 1; שחיה - 1.

עינת וילף: כל אלה ענפי ספורט אישיים והם אחראים על הזכיות במדליות, אליפויות עולם ואליפויות אירופה.

עינת וילף: יש גם הישגים בענפים לא אולימפיים – כמו כדורת, טיסנאות, קונג פו, סקי מים.

עינת וילף: כלומר, אנחנו נמצאים במצב שאני חושבת שמוסכם על כולם שהתקצוב, בין אם זה של מועצת ההימורים שאחראית על חלק ענק מתקצוב הפעילויות ובין אם זה מינהל הספורט, המאסה הגדולה של התקצוב, גם אם אתם מנסים לאזן את זה, הולכת לכדורגל וכדורסל.

אורי שפר: אני רוצה לדייק, ברשותך.

אורי שפר: צריך להפריד בין התקציב להכנות אולימפיות, תקציב להכנות למשחקי עולם ולמשחקים פרה אולימפיים לבין הפעילות השוטפת של כל האיגודים.

אורי שפר: המועצה בעיקרו של דבר מתקצבת את הפעילות השוטפת של האיגודים.

אורי שפר: לעניין ההכנות האולימפיות אנחנו מעבירים את כל הכסף לאיגודים השונים על-פי הקריטריונים שנקבעו לנושא.

אורי שפר: המועצה להסדר ההימורים עוזרת גם היא בנושא הכנות אולימפיות בכל מה שקשור למתקנים, לציוד ולהכנות של הספורטאים בענפים שנקבעו.

אורי שפר: בנושא הכנות אולימפיות אנחנו מדברים על שישה ענפי ספורט מתועדפים על-פני ענפים אחרים, שבהם יש לנו סיכויים מאוד גבוהים לזכות במדליות: שיט, התעמלות אומנותית, טקוואנדו, שחייה, אתלטיקה וג'ודו.

אורי שפר: ובאמת, כשרואים את החתך של ההישגים שלנו אנחנו למדים שבענפי האלה אנחנו זוכים במדליות באליפויות עולם, אירופה וגם מעת לעת במשחקים אולימפיים.

אורי שפר: כדי לראות אם התקדמנו או נסוגונו בהשוואה לעבר, אנחנו נוהגים לעשות בדיקה של מספר המדליות שזכינו בהן בקטגוריות שהזכרתי בין משחקים אולימפיים למשחקים אולימפיים.

אורי שפר: מה שאנחנו למדים זה שבעוד שבמחזור של משחקי סידני, בין 1997 ל-2000, זכינו ב-25 מדליות בכל הענפים; במחזור אתונה, בין 2001 ל-2004, 24 מדליות; לקראת משחקי בייג'ין ב-21 מדליות.

אורי שפר: עד לרגע זה – ויש עוד אליפות עולם אחת או שתיים שנשתתף בהן לפני לונדון - כבר זכינו ב-31 מדליות.

אורי שפר: כלומר ההכנות הנוכחיות מצביעות על כך הסיכויים שלנו בלונדון לא פחות טובים מהמשחקים הקודמים, ואולי אפילו יותר.

אורי שפר: ב', כשישראל, באמצעות היחידה לספורט הישגי שאותה אנחנו מממנים יחד עם הוועד האולימפי, מגלה יהלום - ספורטאי שאנחנו מגדירים כיהלום - המערכת, דהיינו היחידה לספורט הישגי והאיגוד הנוגע לדבר, יודעים ללטש את היהלום הזה לפסגה העולמית הגבוהה ביותר.

אורי שפר: כי סך הכול מספר הספורטאים קטן והאפשרות לבחור מתוך המצאי הוא מאוד קטן.

אורי שפר: למשל, בשיט יש לנו 340 ספורטאים בסך הכול וכמעט מכל אליפות אירופה וכל אליפות עולם אנחנו חוזרים עם מדליה אחת או יותר.

אורי שפר: הייתי מגדיר את זה כך: לגבי חצי הכוס המלאה, אנחנו בהתקדמות מאוד יפה בענפים ואנחנו די אופטימיים לקראת משחקי לונדון, ששם אנו צופים מדליה אחת, עד שתיים-שלוש אפילו ורוצים לראות שוב ספורטאית על הפודיום.

אורי שפר: היתה יעל ארד לפני 20 שנה, אנחנו מאוד מקווים שספורטאית תזכה במדליות במשחקי לונדון ב-2012.

אורי שפר: מהצד השני, במשחקי כדור אנחנו נמצאים בנסיגה, למעט ענף אחד או שניים שתיכף אזכיר.

אורי שפר: צריך לראות מה צריך לעשות כדי לראות קבוצה ישראלית במשחקי ריו דה ז'נרו או במשחקים הבאים לאחר מכן.

אורי שפר: לעניין זה קבעה היחידה לספורט הישגי המלצה, שהשרה והוועד האולימפי אישרו, למתן עדיפות לארבעה ענפי ספורט קבוצתיים, שניים נשים ושניים גברים, ואלו הם: בספורט נשים אנחנו מדברים על כדורסל נשים וכדורעף נשים, במשחקי גברים כדוריד גברים ורוגבי גברים.

עינת וילף: תודה רבה.

עינת וילף: אני רוצה לפנות לשרה שתגיד לנו איך היא רואה את העתיד.

עינת וילף: אני חושבת שבהחלט עולה מתוך הדברים האלה, מתוך המחקר של הממ"מ, שיש חוסר איזון מאוד בולט בין התקצוב של ענפי הספורט שמביאים הישגים לבין אלה שלא מביאים הישגים ואולי אפילו לפעמים מביאים בושות, אבל זה עניין אחר.

עינת וילף: צריך לראות מה ניתן לעשות כדי להבטיח שתרבות של הישגים, עבודה קשה, תהיה חלק מהתרבות שלנו בתחום הספורט.

עינת וילף: אשמח לשמוע ממך.

לימור לבנת: תודה רבה.

לימור לבנת: אכן הממצאים של הממ"מ מעלים בעיה שנחשפנו אליה בתקופה האחרונה, אולי אפילו השנתיים האחרונות.

לימור לבנת: על-פי החוק המועצה להסדר ההימורים צריכה להיות מוקמת ועדה, והוקמה ועדה כזאת על-ידי קודמי השר לשעבר גאלב מג'אדלה, ועדה שקבעה את אמות המידה לתמיכה בהתאחדויות, באיגודים, באגודות ספורט ובמועדוני ספורט.

לימור לבנת: אני קוראת מתוך החוק.

לימור לבנת: הוועדה שהוקמה ישבה בזמנו על המדוכה שנתיים - - -

קריאה: שלוש שנים.

לימור לבנת: בתום שלוש שנים היא קבעה את אמות המידה והציגה את המודל.

לימור לבנת: על-פי המודל הזה, על-פי אמות המידה האלה, מועצת ההימורים חילקה את הכסף כפי שאפשר לראות וכפי שראינו בנייר של הממ"מ.

עינת וילף: והמודל הזה פורסם לציבור.

לימור לבנת: ודאי.

לימור לבנת: המודל הזה שקוף לחלוטין, אמות המידה שקופות לחלוטין.

לימור לבנת: זו היתה פעם ראשונה שהיו אמות מידה שעל-פיהן מועצת ההימורים חילקה כסף.

איציק לארי: לפני בורוביץ היתה ועדת כץ.

לימור לבנת: אז זו לא פעם ראשונה, אני חוזרת בי.

לימור לבנת: תמיד היתה איזושהי ועדה.

לימור לבנת: מועצת ההימורים קבעה את התקציבים על-פי הקריטריונים הללו, אבל הסתבר שהיו איגודים שהיו אמורים להיפגע ולכן ההפחתה של התקציבים היתה צריכה להיעשות בהדרגה.

לימור לבנת: אני מדברת על איגודים קטנים ברובם.

לימור לבנת: הכדורגל נפגע, הכדורסל הרוויח, אבל הבעיה היתה בעיקר באיגודים הקטנים.

אורי שפר: טניס ואתלטיקה גם נפגעו.

לימור לבנת: איגוד האופניים - -

אורי שפר: רכיבה על סוסים, טניס שולחן.

לימור לבנת: שיט גם נפגע, לא?

אורי שפר: לא, השיט קיבל יותר.

אורי שפר: ענף הקיאקים נפגע.

אורי שפר: כל הענפים הקטנים: קיאקים, סקי מים, חתירה.

לימור לבנת: אני מדברת על איגודים אולימפיים בעלי הישגים.

אורי שפר: יש פגיעה.

אורי שפר: גם בג'ודו היתה פגיעה.

לימור לבנת: בהתחלה הפחתנו 10% בשנה הראשונה, כדי שלא תהיה פגיעה אנושה פתאום, בבת אחת.

אורי שפר: אסור להשית את כל ההחלטות מעבר ל-10% בשנה.

לימור לבנת: לאחר מכן החלטנו על דחייה לשנתיים של הקריטריונים החדשים.

לימור לבנת: החל מ-1 בינואר 2011 צריך היה להחיל את אמות המידה החדשות.

לימור לבנת: זה מצב לא טוב ולכן החלטתי להקים ועדה ציבורית חדשה, על-פי חוק המועצה להסדר הימורים בספורט.

לימור לבנת: הוועדה הזאת תפעל בשים לב לשיקולים ספורטיביים, להישגיות בספורט וכמובן בשים לב לשיקולים חברתיים, לרבות תמיכה בספורט נשים, בספורט עממי, בספורט פרה אולימפי ולפעולות ספורט באזורי עדיפות לאומית.

לימור לבנת: לאור העובדה שלפי אמות המידה הנהוגות היום פחתה התמיכה במספר לא מבוטל של איגודי ספורט, עד למצב המסכן את המשך פעילותם, אני רואה חשיבות עליונה למינוי ועדה ציבורית חדשה שתבחן גם את המצוקה הזאת.

לימור לבנת: לכן החלטתי למנות ועדה ציבורית חדשה בראשות צבי לובצקי.

לימור לבנת: צבי לובצקי הוא כדורסלן נבחרת ישראל בעבר.

לימור לבנת: בהווה הוא מייסד ובעלים של חברת ההשקעות IBI.

לימור לבנת: תחילת העבודה כפופה לאישור חבריה בהליך משפטי שקבוע בחוק לעניין הזה, לרבות היוועצות במועצת ההימורים.

לימור לבנת: אקרא את שמות חברי הוועדה.

לימור לבנת: כאמור, יושב-ראש הוועדה הוא צבי לובצקי, שהיה בשעתו גם חבר ועדת מליניאק לרפורמה בספורט, מייסד ובעלים של חברת ההשקעות IBI.

לימור לבנת: החברים בוועדה הם: מיקי חליקה, לשעבר שחיין אולימפי בסגל הישראלי, סגן אלוף אירופה בשחייה, היום הוא משמש כדירקטור בחברת JVP; לינדה בן-שושן, שהיא בעלת תואר שני במינהל עסקים ולשעבר סגנית בכירה למנכ"ל בנק דיסקונט ועשתה עוד תפקידים רבים מאוד, ביניהם יושבת-ראש ועדת השיווק בבורסה לניירות ערך; עורכת דין דליה טל, שותפה בכירה וראש המחלקה לבנקאות ושוק ההון במשרד עורכי דין וגם מרצה באוניברסיטת תל-אביב; יורם חרוש, בעבר מאמן קבוצת הכדורסל של מכבי תל-אביב והפועל ירושלים, מנהל מקצועי של הנבחרות הצעירות בכדורסל; ארנון טיברג, לשעבר מנכ"ל "דלתא גליל", היה נשיא התאחדות התעשיינים בישראל; עורך דין דוד פפיא, לשעבר חבר ועדת הביקורת של איגוד ההתאבקות וחבר הנהלת האיגוד, סגן יושב-ראש ועדת ההוצאה לפועל בלשכת עורכי הדין ונציג ציבור בבית הדין האזורי לעבודה בתל-אביב.

לימור לבנת: אלה חברי הוועדה, הם יישבו על המדוכה.

לימור לבנת: היה חשוב שיהיו כאן

לימור לבנת: גם אנשי ספורט, גם משפטנים, גם אנשים שמבינים בכלכלה ובכספים.

לימור לבנת: צריך לקבוע אמות, זו לא עבודה פשוטה.

לימור לבנת: הוועדה תסיים את עבודתה עוד לפני תום השנה כדי שאפשר יהיה להחיל אמות מידה חדשות כבר ב-1 בינואר 2013 ולא נזדקק להחיל את אמות המידה הקודמות, שפוגעות ועלולות ממש לחסל ענפים שלמים.

לימור לבנת: אתן דוגמה: ענף טניס שולחן, שהתמיכה שלו היתה 1 מיליון שקלים, היא היתה אמורה לרדת ל-200,000 שקל.

לימור לבנת: זה פשוט חיסול הענף.

לימור לבנת: אפשר לראות, ואמרה את זה גם אתי מהממ"מ, שבתמיכה שנתן המשרד לאיגודים העיוות הזה לא קיים בצורה הזאת.

לימור לבנת: בתמיכות שהמשרד נתן האיגודים בעלי ההישגים קיבלו תמיכה בסדר גודל הוגן יותר ונכון יותר.

לימור לבנת: אבל אנחנו לא היינו כפופים לוועדה הקודמת, ועדת בורוביץ, שהכתיבה את אמות המידה למועצת ההימורים.

לימור לבנת: לכן עשינו את זה בצורה שונה.

אורי שפר: את גם העלית את התמיכה באיגודים.

עינת וילף: כלומר הקריטריונים שעוד ייקבעו, שם תבקשו שיתסכלו על הנושא של המגוון כדי להבטיח שימשיך להיות מגוון ענפים, אמרת שתסתכלו גם על הנושא של קידום ספורט נשים וכמובן, בנושא של הישגים, באופן שנתחיל להגיע לתיקון.

לימור לבנת: ודאי.

לימור לבנת: זה בדיוק מה שאמרתי קודם – שיקולים ספורטיביים, הישגיות בספורט, שיקולים חברתיים.

צחי פישביין: מספר ספורטאים.

לימור לבנת: כל הנושאים הללו צריכים להילקח בחשבון.

לימור לבנת: הוועדה הקודמת ניסתה לעשות עבודה טובה, יש שם אנשים שניסו לעשות עבודתם.

לימור לבנת: אבל נוצרו עיוותים לא נכונים שצריך לקחת בחשבון ואחרי הניסיון צריך לעשות משהו שיהיה בנוי יותר נכון.

לימור לבנת: נקיים הליך מאוד מהיר של היוועצות במועצת ההימורים.

לימור לבנת: על-פי חוק אנחנו חייבים בהיוועצות במועצת ההימורים.

לימור לבנת: אחרי כל התהליכים המשפטיים האלה, אני מניחה שבעוד שבועיים לכל היותר תחל הוועדה בעבודה.

לימור לבנת: הם כבר להוטים להתחיל לעבוד.

עינת וילף: מצוין.

עינת וילף: המלצה קטנה, כי יש כאן קבוצה מאוד רצינית - אז לאור מה שקרה בעבר, שיריצו סימולציה של ההשפעה של ההמלצות על ענפי הספורט כדי שלא יהיה צורך להתמודד שוב עם כוונות טובות ותוצאות, שכולם יודעים מה קורה עם כוונות טובות.

עינת וילף: אז קודם כול, אני רוצה להודות לך גם על זה שהבאת את ההודעה הזאת לכנסת.

עינת וילף: אני חושבת שככה צריכים להיות היחסים בין הממשלה לבין הכנסת, שכאן יהיה הפורום הציבורי שבו מביאים את הדברים האלה לידיעת הציבור.

עינת וילף: אני חושבת שהוכחתם היום מקצועיות בלתי רגילה בכל ההתייחסות לנושא וגם במתן הידע והנתונים לציבור כדי שיכיר את הנושא, יוכל להיות פעילים בו, לדחוף את נבחריו גם ברשויות המקומיות, גם בכנסת, גם בממשלה לפעול בנושא הזה.

עינת וילף: אני באמת רוצה להודות לכם על העשייה, על המקצועיות ועל כך שהקדשתם לנו את הזמן הזה היום.

עינת וילף: תודה רבה, אני נועלת את הישיבה.