ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 18, פרוטוקול מספר 719, 2012-06-06 10:30

חיים כץ: בוקר טוב.

חיים כץ: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה והרווחה.

חיים כץ: יש לנו היום יום חג גדול, מנהלת הוועדה הגיעה לגיל 42 ושלושה חודשים ואנחנו נחגוג לה יום הולדת.

חיים כץ: אנחנו מברכים אותך על עבודתך ושתהיה לך עוד שנה של ברכה, של אושר, שגשוג, סיפוק ועניין.

חיים כץ: שיהיו לך הרבה סיבות לחייך בשנה הזאת ובכלל בחיים שלך.

וילמה מאור: אני חייבת לומר שרק בקשה אחת התממשה לי, שנשארת אתנו עוד שנה.

חיים כץ: על סדר היום תקנות הביטוח הלאומי (ילד נכה) (תיקון מס' 2), התשע"ב-2012.

חיים כץ: בדיון הקודם היו לנו מספר מחלוקות והגענו להסכמות עם הביטוח הלאומי וההסכמות הן גם על מועד התחולה ואיך יהיו התשלומים.

חיים כץ: הגדרנו שלא משנה מספר המחלות.

חיים כץ: למחלה אחת שלושה ביקורים וארבעה ביקורים ולא משנה מספר המחלות.

חיים כץ: לעוד איזה הסכמות הגענו?

נועה בן שבת: לגבי הנושא של שמיעה.

חיים כץ: הגענו להסכמות בנושא השמיעה.

חיים כץ: אנחנו נקריא ונצביע.

שירלי גלאור: יש הסכמה נוספת שהיא מחוץ לתקנות בנושא של פיגור שכלי בינוני וקשה.

שירלי גלאור: אלה גם הסכמות אליהן הגענו עם הביטוח הלאומי.

שירלי גלאור: אני מבקשת שזה ייאמר לפרוטוקול.

חיים כץ: ייאמר לפרוטוקול.

שירלי גלאור: זה חשוב שזה ייאמר לפרוטוקול לפני ההצבעה.

חיים כץ: בסדר גמור.

חיים כץ: אנחנו נעבור להקראה.

נועה בן שבת: הוועדה כבר אישרה את הורדת המלים "באופן קבוע" מההגדרה "ילד הזקוק להשגחה קבועה של הזולת".

נועה בן שבת: אנחנו עוברים עכשיו לסעיף 7(1).

נועה בן שבת: (1) בפרט 9 – (א) ברישה, אחרי "לשלושה מבין אלה" יבוא "עקב מחלה אחת או הזקוק לארבעה מבין אלה עקב שתי מחלות או יותר ובלבד שאין מדובר בטיפולים חופפים".

נועה בן שבת: (ב) בפרט משנה (ה), אחרי "ליקוי גופני" יבוא "או נפשי".

נועה בן שבת: (ג) בפרט משנה (ז), במקום "ילד הזקוק לנוכחות מתמדת" יבוא "ילד הזקוק להשגחה קבועה של הזולת".

חיים כץ: אנחנו מצביעים.

חיים כץ: בעד אישור סעיף 7(1) – פה אחד סעיף 7(1) אושר

חיים כץ: כל חברי הכנסת הנוכחים אישרו את הסעיף.

נועה בן שבת: אני רוצה להתייחס לפרט (2) אותו כבר הקראנו אבל הוא עדיין לא אושר.

נועה בן שבת: הייתה כאן מחלוקת לעניין הנושא של ביצוע פעולות, האם יפורטו הפעולות כגון עמידה, הליכה, אחיזת חפצים או אכילה.

נועה בן שבת: אני רואה שרוצים להתייחס לנושא.

חיים כץ: הם לא מבינים שלא יהיה להם את זה.

ענבל דגן אביב: אנחנו רק שמבקשים למחוק את המילה "או".

ענבל דגן אביב: במקום "או" יהיה פסיק.

נועה בן שבת: אנחנו מדברים על דוגמאות שהן כגון עמידה והליכה.

נועה בן שבת: אלה רק דוגמאות.

נועה בן שבת: המוסד לביטוח לאומי ציין בפנינו – ואני רוצה לברר שאכן זאת עמדתו ושהם אומרים את הדברים לפרוטוקול – שלמעשה העניין של תפקוד לקוי התכוון גם להכניס קבוצה מסוימת של ילדים.

לימור לוריא: נכון מאוד.

לימור לוריא: את ילדי ה-CP ולכן זה כגון וזה בעצם מכניס את כל הילדים שלא נכנסים במבחן התלות.

לימור לוריא: לזאת הכוונה.

נועה בן שבת: מורידים את המילה "או"?

חיים כץ: זה לא משנה.

חיים כץ: אם אפשר, תורידו.

נועה בן שבת: אלה דוגמאות.

נועה בן שבת: זאת לא קבוצה סגורה של פעולות.

נועה בן שבת: זה לא אמור להיות דווקא מקביל.

חיים כץ: לא הצבענו על זה.

נועה בן שבת: לא.

חיים כץ: תקריאי ואנחנו נצביע.

רחל אדטו: המילה "כגון" פותרת את הבעיה כי זה לא מקבע את זה.

נועה בן שבת: (2) בפרט 11, האמור אחרי המלים "ילד אשר" יסומן (א) ואחריו יבוא: "(ב) בשל תפקוד לקוי של שתי גפיים מתקשה במידה ניכרת מהרגיל אצל בני גילו בביצוע פעולות כגון עמידה, הליכה, אחיזת חפצים ואכילה".

ענבל דגן אביב: לא, לא ואכילה אלא פסיק, אכילה.

ענבל דגן אביב: זה עניין של עברית.

חיים כץ: אם זה עניין של עברית, עורכי הדין ישבו על כך.

חיים כץ: אנחנו מצביעים.

חיים כץ: בעד אישור סעיף (2) – פה אחד סעיף (2) אושר

חיים כץ: הסעיף אושר כפי שהוקרא.

נועה בן שבת: הסעיף הבא הוא סעיף 8 בנושא השמיעה.

נועה בן שבת: בהצעה המקורית של התקנות הוצע להגביל אותם רק ללקויי שמיעה של לפחות ארבעים דציבלים בכל אחת מהאוזניים אבל להוציא את הבעיות אבל כעת מוצע להשאיר במצב הקיים את כל הבעיות שמגיעות לארבעים דציבלים.

חיים כץ: ולא משנה עקב מה.

נועה בן שבת: נכון.

נועה בן שבת: כל התנאים שקבועים היום בסעיף.

נועה בן שבת: 8.

נועה בן שבת: תיקון התוספת השנייה בתוספת השנייה לתקנות העיקריות, בפרט (4)(ב), במקום "של לפחות ארבעים דציבלים בכל אחת מאוזניו" יבוא "בכל אחת מאוזניו של לפחות ארבעים דציבלים בתדירויות הדיבור (בלא תיקון)".

חיים כץ: אנחנו מצביעים.

חיים כץ: בעד אישור סעיף 8 – פה אחד סעיף 8 אושר

חיים כץ: הסעיף אושר.

חיים כץ: אנחנו בסעיף 9, תחילה ותחולה.

שלומי מור: הערה קצרה לפרוטוקול.

חיים כץ: תכף יהיו לך הערות לפרוטוקול, גם על מה שהתחייבת כאן.

שלומי מור: ממש בקצרה אדוני.

שלומי מור: אני רק רוצה לבקש שהאישור כפי שהוא יהיה כפוף לתיקונים קלים של נוסח על ידי נסחית משרד המשפטים.

חיים כץ: מה שאתה מבקש, זה לא דבר קטן.

חיים כץ: זה משפט קצר אבל דבר גדול.

נועה בן שבת: אני אומר לאדוני מה קורה בדרך כלל.

נועה בן שבת: אם אנחנו כתבנו בכל אחת מאוזניו של לפחות ארבעים דציבלים, התיקונים האלה הם ברמת תיקוני ניסוח שמקובל שמשרד המשפטים יכול להעיר.

שלומי מור: אין שום כוונה לתיקון מהות בשום צורה או אופן, אלא זאת רק פרוצדורה שאנחנו חייבים לעשות.

נועה בן שבת: לא צריך לומר על זה שום דבר.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: תחילה ותחולה.

נועה בן שבת: 9.

נועה בן שבת: תחילה ותחולה (א) תחילתן של תקנות אלה, למעט תקנה 4(2), ביום ט"ז בחשוון התשע"ג (1 בנובמבר 2012) (להלן – יום התחילה), והן יחולו על גמלאות המשתלמות בעד התקופה שמיום התחילה, בגין תביעות ובקשות לבדיקה מחדש אשר הוגשו ביום התחילה ואילך.

נועה בן שבת: (ב) תחילתה של תקנה 4(ג)(1) לתקנות העיקריות כנוסחה בתקנה 4(2) לתקנות אלה, ביום י"ג באב התשע"ב (1 באוגוסט 2012) והיא תחול על גמלאות המשתלמות בעד התקופה שמיום תחילתה ואילך.

נועה בן שבת: 10.

נועה בן שבת: הוראות מעבר (א) בתקופה שמיום התחילה עד יום י"ח בטבת התשע"ג (31 בדצמבר 2012) יראו, על אף האמור בתקנה 4(1) לתקנות הביטוח הלאומי (ילד נכה) (תיקון), התשע"ב-2012, ובתקנה 2(3) לתקנות העיקריות, כנוסחה בתקנה 2(2) לתקנות אלה, כאילו במקום "128 אחוזים" נאמר "123 אחוזים".

נועה בן שבת: (ב) מיום י"ג באב התשע"ב (1 באוגוסט 2012) ועד ליום התחילה - (1) יקראו את הוראת תקנה 3 לתקנות העיקריות, כאילו הסיפה החל במלים "אם מתקיימים בו אחד מאלה" – נמחקה.

נועה בן שבת: (2) יקראו את הוראת תקנה 5(ד) לתקנות העיקריות, כאילו הסיפה החל במילה "ובלבד" – נמחקה.

נועה בן שבת: כך אנחנו בעצם מאפשרים כבר מה-1 באוגוסט לשלם את הגמלאות הגבוהות יותר, כולל עשרים האחוזים שהיו תלויים עד עכשיו באישור לימודים, לשלם אותן ללא צורך באישור לימודים.

נועה בן שבת: זה פותר את הבעיה לגבי תחילת שנת הלימודים.

נועה בן שבת: אני מבינה שהייתה עוד הסתייגות לפרוטוקול לגבי הוראות מעבר, לגבי ילדים שעד היום קיבלו לפי שתי מחלות, שלושה טיפולים בלבד.

נועה בן שבת: ילדים שהייתה לגביהם פסיקה שהם זכאים, למרות פרשנות הביטוח הלאומי שהייתה עד היום, שגם אם יש שתי מחלות, אפשר להסתפק בשלושה טיפולים בלבד.

נועה בן שבת: אם הייתה פסיקה כזאת, המוסד לביטוח לאומי ימשיך ויכבד אותה לגבי ילדים אלה.

שלומי מור: מובן שהמוסד לביטוח לאומי ימשיך לכבד פסיקה שניתנה בתיקים ספציפיים אבל צריך לזכור שבכל תיק שכזה בדרך כלל ההחלטות הן זמניות.

שלומי מור: לכן, מרגע שתוגש תביעה חדשה או בקשה לבדיקה מחדש בתום שנתיים או שלוש והדבר יובא שוב לוועדה, הרי שהוועדה תבדוק על פי נוסח התקנות הקיים במועדן.

שלומי מור: זאת אומרת, על פי הנוסח הזה.

שלומי מור: מה שכן הצהרנו ואמרנו הוא שבכל תיק כזה שחלילה ייווצר בו איזשהו עיוות, הוא יובא אלינו בקשר ישיר על מנת שנעשה כל מאמץ כדי שלא ייפגע ילד אחד.

חיים כץ: תודה.

חיים כץ: אנחנו מודים לך.

סיגל אריאל: אני אימא לילד עם צרכים מיוחדים וחברה בפורום של הורים וארגונים.

סיגל אריאל: מה קורה עם ילדים שנמצאים כרגע בהמתנה לדיון בבית המשפט בדיוק בנושא הזה?

חיים כץ: הם יכבדו את כל הפסיקה שתבוא.

חיים כץ: בית המשפט יקבל את החוק ויגיד שזה החוק.

חיים כץ: כאימא לארבעה ילדים כאלה את חושבת שאנחנו צריכים לעכב את התקנות ו לא לאפשר לילדים לקבל בגלל אלה שנמצאים בבית משפט?

סיגל אריאל: לא, אני לא חושבת שצריך לעכב אבל צריכה להיות התחשבות.

חיים כץ: תהיה התחשבות בפסיקה, אבל השופט כשיבוא לפסוק, הוא יסתכל על התקנות.

סיגל אריאל: אנחנו מדברים על התקופה הקודמת.

חיים כץ: אני אומר לך מה לדעתי יהיה.

חיים כץ: אני לא השופט ואני אומר לך מה הוא יעשה לדעתי אבל יכול להיות שאני טועה.

ענבל דגן אביב: לגבי הסעיף הזה אנחנו מבקשים מביטוח לאומי לבדוק מי נכנס דרך הסעיף החדש ומי נדחה דרכו ולהציג את הנתונים לוועדה.

ענבל דגן אביב: כמו כן גם לבחון את הצורך בתיקון הסעיף מחדש לאור הנתונים.

ולרי זילכה: אם אפשר, בטווח של חצי שנה.

ולרי זילכה: אני מפורום ארגונים והורים, עורכת דין ולרי זילכה.

ולרי זילכה: אם אפשר בטווח של חצי שנה מיום התחולה, כך שיהיה לנו איזשהו אומדן להסתכלות עתידית.

לימור לוריא: לימור לוריא, ביטוח לאומי.

לימור לוריא: חצי שנה זה זמן קצר מדי כי בהתחלה כשמעבירים את התקנות, יש גידול בבקשות שמוגשות לביטוח לאומי.

לימור לוריא: אני מציעה לתת קצת יותר זמן ואנחנו נעקוב ביחד אתכם באופן שוטף.

חיים כץ: אנחנו מצביעים על סעיפים 9 ו-10.

חיים כץ: בעד אישור סעיפים 9 ו-10 – פה אחד סעיפים 9 ו-10 אושרו

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: כל חברי הכנסת הנמצאים אישרו למעשה את כל התקנות אבל יש כאן מחויבות של הביטוח הלאומי לדבר לפרוטוקול לגבי פיגור בינוני וקשה ולגבי הכוונות העתידיות.

חיים כץ: בבקשה.

לימור לוריא: נכון.

לימור לוריא: אנחנו רוצים לומר שהיום כל הילדים שהם עם פיגור בינוני וקשה נכנסים אבל לצערנו עדיין יש את הבירוקרטיה שמזמנים אותם לוועדות.

לימור לוריא: אנחנו חושבים שנכון להקל על המשפחות האלה ואנחנו נוציא בתדריך לרופאים שלנו שכל ילד שיש לו אבחון של משרד הרווחה עם פיגור בינוני, קשה או עמוק, יוכל לקבל גמלה על סמך מסמכים ללא צורך בזימון ההורים לוועדה.

לימור לוריא: אין לזה משמעות תקציבית אבל זה יקל על המשפחות וזה יקל עלינו ואני חושבת שזה נכון.

שירלי גלאור: ההסכמה הייתה שלאחר הוצאת ההנחיות, בתוך פרק זמן, סדר גודל של חצי שנה, הנושא יובא ויתוקנו התקנות בהתאם כך שכל ילד עם פיגור שכלי, בינוני וקשה שעבר ועדת אבחון, לא צריך לבוא.

חיים כץ: אם אנחנו נהיה כאן עד אז.

שירלי גלאור: לגבי התדריכים, כדי שנדע היכן אנחנו עומדים ושנוכל לעקוב אחרי זה.

לימור לוריא: יש לנו תקופת היערכות.

שירלי גלאור: שזה אומר?

לימור לוריא: ברגע שאנחנו צריכים להיכנס ליישום עד ה-1 בנובמבר, עד אז נצא עם כל התדריכים וההנחיות לרופאים.

לימור לוריא: יכול להיות שיהיה לנו עיכוב קל, אבל בעיקרון נעשה את כל המאמץ.

חיים כץ: המטרה היא לסיים את זה בשנה זאת.

לימור לוריא: בדיוק.

אבנר עורקבי: הרבה זמן לא שמעת אותי.

אבנר עורקבי: כבודו, אנחנו מברכים אותך על אישור התקנות האלה.

אבנר עורקבי: אנחנו מקווים שהתקנות האלה יבואו עם החבילה שהציע האוצר.

אבנר עורקבי: אנחנו מבקשים להעיר את תשומת לבכם שהיות ואנחנו מרכזים את כל הנכים בישראל, פורום הנכים בישראל, אנחנו מבקשים לדעת מכבודו מה קורה עם התקנות של השר"ם.

וילמה מאור: בשבוע הבא.

חיים כץ: הביטוח הלאומי, אמרת שתדברי על הכוונות העתידיות שלכם.

ולרי זילכה: רצית להשלים על ה-CP.

לימור לוריא: ביקשו ממני לחדד ולומר מה הכוונה ב"כגון אכילה", לסעיף הזה של תפקוד לקוי בשני גפיים.

לימור לוריא: כמו שאמרתי, הכוונה להכניס את ילדי ה-CP.

לימור לוריא: יש ילדים עם ניוון שרירים קל שיכול להיות שיכולים לעשות שניים-שלושה צעדים אבל מעבר לזה זה קשה להם.

לימור לוריא: בתדריך לרופאים אנחנו ננחה אותם לתת את הדעת לזה והכוונה היא בהחלט להכניס את הילדים האלה.

לימור לוריא: לזה זה נועד.

חיים כץ: תודה רבה.

יצחק קדמן: אני באמת רוצה להודות גם לביטוח הלאומי, אפילו לאוצר ובוודאי לוועדה הזאת, מפני שבין התקנות האלה בשקט תיקנו היום עוול היסטורי לפיו ילדים שאושפזו באשפוז פסיכיאטרי, הקצבה שהם קיבלו נשללה מהם ברגע שהם אושפזו וזאת ללא שום צדק אלא בגלל עיוות חשיבה היסטורי שתוקן היום.

יצחק קדמן: אני מודה לך ולכל מי שהיה שותף לזה על תיקון העוול הנוראי הזה.

חיים כץ: אנחנו מצביעים על כל התקנות.

חיים כץ: בעד אישור התקנות – פה אחד התקנות אושרו

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: התקנות אושרו.

חיים כץ: תודה רבה, הישיבה נעולה.